РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.05.2019Справа № 910/3160/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу

За позовом Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (04107, м.Київ, вул. Пугачова, 17, )

до ПОВНОГО ТОВАРИСТВА "ЛОМБАРД"ЕКСПРЕС-ГОТІВКА"ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ"СВІТ ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ"І КОМПАНІЯ" (03680, м.Київ, вул.Святошинська, буд. 34, )

про стягнення 118639,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Український союз об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з ПОВНОГО ТОВАРИСТВА "ЛОМБАРД"ЕКСПРЕС-ГОТІВКА"ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ"СВІТ ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ"І КОМПАНІЯ" 109 767, 84 грн. заборгованості по договору оренди від 10.07.2017 за період грудень 2018 - березень 2019, 3549,13 грн. інфляційних втрат, 4912,55 грн. пені, 409,37 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву та позивачу - відповіді на відзив за наявності відзиву.

16.04.2019 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що він був позбавлений можливості користуватись об`єктом оренди з 13 листопада 2018 через обставини, за які він не несе відповідальності, тому позовні вимоги вважає безпідставними. Відповідач пояснив, що 13.11.2018 за адресою об`єкта оренди з`явились невідомі особи, які представились новими власниками майна, вхід на територію об`єкта було заблоковано, звернення до орендодавця про вказані обставини останнім було проігноровано, тому орендар вимушений був звільнити орендоване приміщення та уклав новий договір оренди № 1 від 01.12.2018 з іншою юридичною собою, де і здійснює свою статутну діяльність; 23.11.2018 вхід на територію об`єкта оренди по договору оренди від 10.07.2017 був опечатаний працівниками Голосіївського УП ГУ Нацполіції у м.Києві, на підтвердження чого надає фотокартки та зауважує, що 24.11.2018 на території об`єкта оренди почались будівельні роботи, а об`єкт оренди знищений.

Також у відзиві на позовну заяву відповідач просив здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Вказане клопотання залишено судом без задоволення у зв`язку із недоведеністю підстав відповідно до ст. 252 ГПК України.

24.04.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, зі змісту якої позивач зазначає, що об`єкт оренди є його приватною власністю, жодні повідомлення про неможливість користуватись орендованим майном від орендаря не надходило, звільнення об`єкта оренди було здійснено відповідачем без припинення договору та передачі майна за актом приймання-передачі, дії працівників Голосіївського УП ГУ Нацполіції у м.Києві щодо опечатання майна та порушення кримінальної справи стосувались не об`єкта оренди, а трансформаторної підстанції та в`їзду на територію за адресою: м.Київ, вул.Ямська, 72-а.

Відповідач заперечень на відповідь на відзив позивача не надав.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

10.07.2017 між позивачем (орендодавець за договором) та відповідачем (орендар) був укладений договір оренди, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове орендне платне користування в належному технічному стані, майно у складі: будівлі площею 28 кв.м , будівлі для вбиральні площею 2,5 кв.м, споруди - асфальтованого майданчика загальною площею 360 кв.м, залізобетонної огорожі довжиною 45м, висотою 2.3 м, металевих воріт з хвірткою (разом далі - Об`єкт), що знаходиться за адресою: м Київ, вул. Ямська,72-А.

Пунктом 3.1 договору визначено, що передача об`єкту в оренду здійснюється за актом прийому-передачі, який є невід`ємною частиною договору, підписується в день передачі об`єкта та свідчить про фактичну передачу об`єкта в оренду (додаток № 1 до договору).

Після підписання акту прийому-передачі орендодавець надає орендарю доступ до об`єкту (п.3.2 договору).

Матеріалами справи встановлено, що 14.07.2017 за Актом прийому-передачі майна позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове орендне платне користування майно, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Ямська, 72-А згідно переліку.

За умовами п.4.1 договору сторони узгодили, що об`єкт надається в оренду з 14.07.2017 по 31.07.2018 включно.

Додатковою угодою від 07.05.2018 до договору п.4.1 договору було змінено та визначено строк оренди з 14.07.2017 по 31.07.2019 року.

Згідно п.5.1 договору встановлено, що за користування об`єктом орендар сплачує не пізніше 25 числа попереднього місяця за наступний місяць орендну плату в сумі 24 000,00 (двадцять чотири тисячі) грн. в місяць, в т.ч. ПДВ 4000,00грн станом на 01.04.2017 р.

В разі, якщо індекс інфляції за поточний місяць більше одиниці, розмір орендної плати за наступний місяць визначається шляхом коригування місячної орендної плати на цей індекс інфляції (п.5.2).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач стверджує, що відповідач свої зобов`язання щодо оплати орендної плати за період грудень 2018, січень-березень 2019 не виконав, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у сумі 109 767, 84 грн., за прострочення виконання зобов`язання позивач також нараховує 3549,13 грн. інфляційних втрат, 4912,55 грн. пені, 409,37 грн. 3% річних.

Відповідач позов не визнає, заявляє про звільнення приміщення у листопаді 2018 року у зв`язку із незаконними діями невідомих осіб та неможливістю користуватись об`єктом оренди, зверненням до орендодавця із повідомленням про вказані обставини, спроби підписання акта повернення майна.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Статтею 283 Господарського кодексу України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За змістом частини 3 статті 285 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі виплачувати орендну плату.

Відповідно до статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Як вже зазначалось судом, умовами п.5.1 договору сторонами визначено розмір орендної плати, у п.4.1 договору узгоджено строк оренди - з 14.07.2017 по 31.07.2019 включно.

Відповідно до положень п.5.9 договору, у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення Об`єкту за актом прийому-передачі включно.

У п.7.2.3 договору сторонами визначено обов`язок орендаря своєчасно та у повному обсязі сплачувати Орендодавцю орендну плату за користування Об`єктом, плату за використання електроенергії, водопостачання і водовідведення, а також плату за комунальні та інші послуги, якщо такі були отримані від Орендодавця.

З листування сторін та письмових пояснень вбачається, що орендар у листопаді 2018 року повідомляв про наміри звільнення об`єкта оренди, у січні 2019 на вимогу орендодавця за вих. № 01/1-137 від 27.12.2018 щодо повернення майна за актом, припинення договірних відносин, надіслав Акт прийому-передачі майна від 19.11.2018, який позивач відмовився підписати у зв`язку із датою його підписання, що не відповідала фактичним обставинам та необхідністю повернення майна за місцем оренди із передачею орендодавцю ключів.

Умовами п.8.8 договору чітко встановлено, що в разі дострокового припинення договору оренди з ініціативи орендаря, орендар письмово повідомляє про це орендодавця за два місяці до дати повернення об`єкта і сплачує орендодавцю орендну плату за останній місяць оренди, а також всі платежі, передбачені цим договором, в повному обсязі.

Відповідно до п.8.6 договору визначено, що в разі закінчення строку договору або в разі його дострокового припинення орендар зобов`язується: звільнити Об`єкт і повернути його Орендодавцю на протязі одного календарного дня та підписати акт прийому-передачі; передати Орендодавцю Об`єкт в комплектації, що була на час його передачі в оренду та в стані не гіршому за стан на момент передачі його в оренду.

Об`єкт вважається фактично поверненим Орендодавцеві з моменту підписання акту прийому-передачі. У момент підписання цього акту Орендар передає Орендодавцеві ключі від Об`єкта (п.8.7 договору).

Докази припинення сторонами договірних відносин по договору оренди від 10.07.2017, дострокового розірвання договору та повернення об`єкта оренди за Актом приймання-передачі, підписання відповідного Акта, станом на час вирішення спору, у матеріалах справи відсутні.

За умовами п.8.10 договору, в разі звільнення орендарем приміщення без оформлення акту прийому-передачі орендар несе повну матеріальну відповідальність за збитки орендодавця, що виникають в зв`язку з цим, при цьому орендар не звільняється від сплати орендної плати і інших, передбачених цим договором платежів до дня повернення об`єкта за актом.

Разом з тим, обов`язок складання акту прийому-передачі при повернення орендарем орендодавцю об`єкта покладається на орендаря (п.8.11 договору).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, відповідно до умов договору оренди сторонами було узгоджено, що основне зобов`язання відповідача - сплачувати орендну плату за весь час користування майном, яке виникло з договору оренди, не припиняється самим лише звільненням об`єкта оренди, оскільки таке припинення можливе з моментом підписання сторонами відповідного акта про повернення орендарем об`єкта оренди.

Щодо доводів відповідача про неможливість використовувати об`єкт оренди через дії третіх осіб, суд зазначає.

Згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Наведена норма права визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

Відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством (правова позиція Великої Палати Верховного Суду у постанові від 8 травня 2018 р. № 910/7495/16; № 12-37гс18).

Проаналізувавши доводи обох сторін та оцінивши надані ними докази в обґрунтування своїх позицій суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні та відповідачем не надано жодні докази письмового звернення у встановленому законом порядку щодо неможливості користуватись майном або намірів достроково розірвати договір оренди від 10.07.2017, що свідчило б про припинення договірних відносин сторін, також суду не доведено факту звільнення об`єкта оренди у листопаді 2018, передачу його за актом прийому-передачі, обов`язок щодо складання якого покладено на орендаря, орендодавцю, та у зв`язку із чим припинення зобов`язання щодо оплати орендної плати чи підстав звільнення її від оплати у зв`язку із неможливістю користування приміщенням.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати орендних платежів за спірний період за договором підтверджений матеріалами справи і підстави для звільнення від оплати відповідачем не доведені, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача 109 797,67 грн.

Доказів оплати відповідачем суми 109 767,84 грн., в тому числі у визначені строки, суду не надано.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За прострочення виконання зобов`язань щодо оплати орендної плати у заявленому розмірі за період грудень 2018, січень-березень 2019 позивачем нараховано 3549,13 грн. інфляційних втрат, 4912,55 грн. пені, 409,37 грн. 3% річних.

У п.5.7 договору оренди визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, перераховується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених платежів, за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення позивачем 3549,13 грн. інфляційних втрат, 4912,55 грн. пені, 409,37 грн. 3% річних, судом встановлено, що позивачем у розрахунку невірно вказано дату настання строку оплати та періоди прострочення.

При здійсненні розрахунку необхідно врахувати, що відповідно до п.5.1 договору строк оплати орендної плати за грудень 2018 настав 25.11.2018, прострочення 26.11.2018, за січень 2019 - 25.12.2018, прострочення 26.11.2018, лютий 2019 - 25.01.2019, прострочення 26.01.2019, березень 2019 - 25.02.2019, прострочення 26.02.2019 (на платежі за березень 2019 пеня, інфляційні втрати за 3% річних не нараховано).

Враховуючи викладене, суд після перерахунку заявлених вимог за періоди прострочення по кожному місяцю оренди та станом на 26.02.2019, прийшов до висновку про їх задоволення в частині стягнення 1186,05 грн. інфляційних втрат, та 4912,76 грн. пені, 409,37 грн. 3% річних ( в межах розрахунку позивача). В решті позову належить відмовити у зв`язку із безпідставністю нарахування.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення 109 767,84 грн. орендної плати, 1186,05 грн. інфляційних втрат, 4912,76 грн. пені, 409,37 грн. 3% річних. В решті позову належить відмовити у зв`язку із безпідставністю нарахування.

Заперечення відповідача не приймаються судом до уваги, оскільки не підтверджені належними засобами доказування.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити частково.

1.Стягнути з ПОВНОГО ТОВАРИСТВА "ЛОМБАРД"ЕКСПРЕС-ГОТІВКА"ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ"СВІТ ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ"І КОМПАНІЯ" (03680, м.Київ, вул.Святошинська, буд. 34, ) на користь Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (04107, м.Київ, вул. Пугачова, 17, ) 109 767 (сто дев`ять тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 84 коп. основного боргу, 1186 (одну тисячу сто вісімдесят шість) грн. 05 коп. інфляційних втрат, 4912 (чотири тисячі дев`ятсот дванадцять) грн. 76 коп. пені, 409 (чотириста дев`ять) грн. 37 коп. 3% річних, 1882 (одну тисячу вісімсот вісімдесят дві) грн. 74 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

2. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.М.Ярмак