ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2019м. ДніпроСправа № 904/704/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійна інвестиційна група" (01042, м. Київ, бульвар Марії Примаченко, 1/27, офіс 304/2; ідентифікаційний код 41053368)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційного підприємства "Проммашконструкція" (53200, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Лісна, буд. 1, офіс 7; ідентифікаційний код 40373682)

про стягнення 156 926 грн. 04 коп.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургійна інвестиційна група" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№725/19 від 22.02.2019р.), в якій просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційного підприємства "Проммашконструкція" 156 926 грн. 04 коп., що складає 57 452 грн. 90 коп. - заборгованості за товар, поставлений відповідно до умов договору поставки від 15.08.2017р. №15-08-17/1, 94 554 грн. 99 коп. - пені, 1 907 грн. 33 коп. - відсотків річних та 3 010 грн. 82 коп. - збитків від інфляції.

Подану позовну заяву було підписано з додержанням вимог пункту 5.23 Національного стандарту України ДСТУ 416302003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003р., проте було подано без додержання вимог, встановлених статтями 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019р. позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 7-ми днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В подальшому позивачем подано заяву (вх.№12303/19 від 18.03.2019р.) про усунення недоліків позовної заяви (на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху), якою надано на виконання вимог ухвали суду від 26.02.2019р. у справі №904/704/19 виправлену позовну заяву, докази направлення позовної заяви з додатками відповідачу, попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач.

Розглянувши подану позивачем заяву господарським судом встановлено, що подана позивачем виправлена позовна заява містить особистий підпис без зазначення прізвища ім`я по батькові підписанта, який скріплено відбитком печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійна інвестиційна група".

З огляду на те, що текст виправленої позовної заяви є додатком до заяви (вх.№12303/19 від 18.03.2019) про усунення недоліків позовної заяви, яку підписано з додержанням вимог пункту 5.23 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55 суд вважає, що підстави, що зумовили залишення позовної заяви без руху, були позивачем були усунені, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві (вх.№19238/19/19 від 02.05.2019р.) просить позовну заяву повернути позивачу без розгляду та задоволення, посилаючись на те, що: - у наданої до суду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійна інвестиційна група" не вказано, ким персонально вона підписана тільки найменування посади керівника підприємства; - в додатках значиться, що до виконання обов`язків директора приступив ОСОБА_1 відповідно до протоколу №2 загальних зборів учасників товариства від 06.03.2017р., проте в пункті 5 згаданого протоколу не вказано, на яку конкретно посаду прийнятий ОСОБА_1 , тому його повноваження як підписанта позову до суду нічим не підкріплюються; - позовна заява Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційного підприємства "Проммашконструкція" не отримана, що унеможливлює належну підготовку правової позиції відповідача у даній справі, якісну підготовку відзиву на позовну заяву та викликає сумніви у достовірності наданих до суду доказів надсилання позовної заяви відповідачеві; - пункт 3.4 від 15.08.2017 №15-08-17/1 передбачає, що оплата 25% здійснюється за наявністю оригінала рахунку-фактори, видаткової накладної, сертифікату якості, однак сертифікати якості разом з товаром при поставці партії не направлялися, і покупець не міг отримати інформацію про якість товару, що поставляється.

Позивач відповіді на відзив не надав та інших витребуваних господарським судом документів не надав.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 15.08.2017р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійна інвестиційна група", як постачальником, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційного підприємства "Проммашконструкція", як покупцем, було укладено договір поставки №15-08-17/1 (надалі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язаний передати у власність, а покупець прийняти та оплатити на умовах викладених в даному договорі, товар асортимент, кількість та ціна якого вказані у рахунках-фактурах та/або Специфікаціях, оформлених як додатки до даного договору, які є його невід`ємними частинами.

Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2017 року, а в частині взаєморозрахунків до повного розрахунку між сторонами (пункт 10.1 Договору).

Згідно з пункту 2.1 Договору якість товару, що поставляється, повинна відповідати нормативно-технічним характеристикам, вказаним у специфікаціях та супровідних документах на товар.

Кількість кожної партії товару узгоджується сторонами в рахунках-фактурах та/або специфікаціях до договору; з моменту прийняття та оплати покупцем рахунку-фактури партія товару вважається узгодженою між сторонами (пункт 2.2 Договору).

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що ціна на товар встановлюється за домовленістю між постачальником та покупцем , з урахуванням ПДВ і вказується у рахунках та інших супровідних документах; ціна на товар може змінюватись в залежності від коливань середньо ринкових цін на металопрокат.

Відповідно до пункту 3.3 Договору розрахунок по даному договору здійснюється у національній валюті України (гривні) у безготівковій грошовій формі.

Оплата всієї вартості товару, вказаного у рахунку, здійснюється шляхом 75% передплати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 1 (одного) банківського дня з моменту виставлення рахунку або на інших умовах, вказаних у специфікаціях до договору, а решту 25% - по факту поставки з наявністю таких документів: оригінали рахунку-фактури, видаткової накладної, сертифікату якості; оплата свідчить про згоду покупця із характеристиками товару, вказаними постачальником у рахунку-фактурі; допускається передача рахунку-фактури факсимільним зв`язком (пункт 3.4 Договору).

Пунктом 4.1 Договору обумовлено, що поставка товару здійснюється відповідно до міжнародних Правил тлумачення термінів "ІНКОТЕРМС" в редакції 2010р., з урахуванням особливостей, встановлених цим договором.

Строк поставки товару - протягом 14 (чотирнадцяти) робочих днів після 75% передплати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 1 (одного) банківського дня з моменту виставлення рахунку або на інших умовах, вказаних у специфікаціях до даного договору, а решту 25% - по факту поставки з наявністю таких документів: оригінали рахунку-фактури, видаткової накладної, сертифікат якості; інші строки поставки та умови оплати окремих партій товару узгоджуються сторонами у специфікаціях до даного договору (пункт 4.2 Договору).

Згідно з пунктом 4.3 Договору право власності та ризик випадкової загибелі товару переходить до покупця з моменту фактичного отримання товару відповідно видаткової накладної.

Відповідно до пункту 4.4 Договору датою поставки товару вважається дата отримання товару покупцем вказана в видатковій накладній.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що товар приймається покупцем відповідно до видаткової накладної; покупець зобов`язаний надати довіреність на отримання матеріальних цінностей.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2018р. позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату №649 на суму 534 085 грн. 40 коп. (а.с.20).

В подальшому на виконання умов Договору відповідачем було сплачено позивачу по рахунку від 23.02.2018р. №649 в якості попередньої оплати 400 000 грн. 00 коп., про що свідчать платіжні доручення: від 21.03.2018 р. №358 на суму 50 000 грн. 00 коп.; від 17.04.2018 р. № 455 на суму 70 000 грн. 00 коп. та від 26.04.2018р. №513 на суму 280000 грн. 00 коп.

Як вбачається позивачем здійснено поставку товару відповідачу на загальну суму 534 085 грн. 40 коп., що підтверджується видатковою накладною від 02.05.2018р. №336, яка підписана представниками сторін без зауважень, вказаний товар прийняти представником відповідача за довіреністю від 02.05.2018р. №197 (а.с.21-22).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що якщо покупець фактично отримав товар у більшій кількості ніж було оплачено, він зобов`язаний сплатити різницю протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту відвантаження на підставі видаткової накладної.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов Договору, строк оплати за поставлений товар є таким, що настав, і відповідач повинен був оплатити решту 25% - 134 085 грн. 40 коп. вартості товару за отриманий від позивача товар протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту відвантаження на підставі видаткової накладної - до 07.05.2018р.

Після поставки товару відповідачем було сплачено позивачу за товар 74 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями: від 04.06.2018р. №641 на суму 23 000 грн. 00 коп.; від 09.07.2018р. №768 на суму 20 000 грн. 00 коп.; від 11.07.2018р. №777 на суму 10 000 грн. 00 коп.; від 02.08.2018р. №833 на суму 10 000 грн. 00 коп.; від 05.09.2018 р. №945 на суму 11 000 грн. 00 коп. (а.с.27-31).

Як вбачається з акту звіряння взаємних розрахунків за період: 2018р. між Товариством обмеженою відповідальністю "Металургійна інвестиційна група" і Товариством з обмеженою відповідальністю Виробниче-комерційне підприємство "Проммашконструкція" сторонами було враховано у якості оплати за товар суму 2 632 грн. 50 коп., у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 57 452 грн. 90 коп. (а.с. 23). Вказаний акт звіряння було підписано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійна інвестиційна група" - ОСОБА_1 . (директором) та від Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "Проммашконструкція" - Трішкіним С.О., який згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "Проммашконструкція" є його керівником..

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 7.6 Договору визначено, що у випадку порушення покупцем умов та строків, передбачених пунктом 5.2., останній зобов`язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення та за весь період заборгованості; у випадку порушення покупцем строків оплати товару, останній зобов`язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості поставленого товару.

Отже, при нарахуванні пені суд враховує, що відповідачем було порушено умови пункту 5.2 Договору, а тому пеня нараховується у відповідності з абзацем 1 пункту 7.6 Договору, і після перерахунку становить 14 286 грн. 07 коп. (загальний період з 08.05.2018р. по 03.11.2018р.), у тому числі:

- 3 306 грн. 13 коп. (з 08.05.2018р. по 03.06.2018р.) із суми заборгованості 131 452 грн. 90 коп.;

- 3 535 грн. 86 коп. (з 04.06.2018р. по 08.07.2018р.) із суми заборгованості 108 452 грн. 90 коп.;

- 164 грн. 79 коп. (з 09.07.2018р. по 10.07.2018р.) із суми заборгованості 88 452 грн. 90 коп.;

- 1 650 грн. 74 коп. (з 11.07.2018р. по 01.08.2018р.) із суми заборгованості 78 452 грн. 90 коп.;

- 2 231 грн. 75 коп. (з 02.08.2018р. по 04.09.2018р.) із суми заборгованості 68 452 грн. 90 коп.;

- 3 396 грн. 80 коп. (з 95.09.2018р. по 03.11.2018р.) .із суми заборгованості 57 452 грн. 90 коп.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, після перерахунку інфляційні нарахування становлять 542 грн. 44 коп. (за загальний період з травня 2018 року по вересень 2018 року), у тому числі:

- 0 грн. 00 коп. за травень 2018р. (індекс інфляції 100%) із суми заборгованості 131 452 грн. 90 коп.;

- 0 грн. 00 коп. за червень 2018р. (індекс інфляції 100%) із суми заборгованості 108 452 грн. 90 коп.;

- -549 грн. 17 коп. за липень 2018р. (індекс інфляції 99,3%) із суми заборгованості 78 452 грн. 90 коп.;

- 0 грн. 00 коп. за серпень 2018р. (індекс інфляції 100%) із суми заборгованості 68 452 грн. 90 коп.;

- 1 091 грн. 61 коп. за вересень 2018р. (індекс інфляції 101,9%) із суми заборгованості 57 452 грн. 90 коп.;

а річні після перерахунку - 1 853 грн. 33 коп. (з 08.05.2018р. по 14.03.2019р.), у тому числі:

- 291 грн. 72 коп. (з 08.05.2018р. по 03.06.2018р.) із суми заборгованості 131 452 грн. 90 коп.;

- 311 грн. 99 коп. (з 04.06.2018р. по 08.07.2018р.) із суми заборгованості 108 452 грн. 90 коп.;

- 14 грн. 54 коп. (з 09.07.2018р. по 10.07.2018р.) із суми заборгованості 88 452 грн. 90 коп.;

- 141 грн. 86 коп. (з 11.07.2018р. по 01.08.2018р.) із суми заборгованості 78 452 грн. 90 коп.;

- 191 грн. 29 коп. (з 02.08.2018р. по 04.09.2018р.) із суми заборгованості 68 452 грн. 90 коп.;

- 901 грн. 93 коп. (з 05.09.2018р. по 14.03.2019р.) .із суми заборгованості 57 452 грн. 90 коп.

Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву щодо відсутності у ОСОБА_1 повноважень, оскільки згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійна інвестиційна група" є ОСОБА_1 , яким підписано позовну заяву при зверненні з позовом, заяву про усунення недоліків позовної заяви (на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху), згідно з якою надано виправлену позовну заяву, Договір поставки від 15.08.2017р. №15-08-17/1, видаткову накладну від 02.05.2018р. №336, Акт звіряння взаємних розрахунків за період 2018р.

Що стосується заперечень відповідача щодо неотримання від позивача сертифікатів якості, то відповідачем не надано таких доказів неотримання, як і не надано доказів в підтвердження того, що він звертався до позивача з вимогою про надання сертифікатів якості. До того ж отриманий товар було частково оплачено відповідачем у значній сумі 476 632 грн. 50 коп. і жодних питань щодо якості поставленого позивачем товару не виникало.

Не заслуговують на увагу і інші заперечення відповідача.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати у розмірі 1 112 грн. 02коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійна інвестиційна група" (01042, м. Київ, бульвар Марії Примаченко, 1/27, офіс 304/2; ідентифікаційний код 41053368) до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційного підприємства "Проммашконструкція" (53200, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Лісна, буд. 1, офіс 7; ідентифікаційний код 40373682) про стягнення 156 926 грн. 04 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційного підприємства "Проммашконструкція" (53200, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Лісна, буд. 1, офіс 7; ідентифікаційний код 40373682) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійна інвестиційна група" (01042, м. Київ, бульвар Марії Примаченко, 1/27, офіс 304/2; ідентифікаційний код 41053368) 57 452 (п`ятдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят дві) грн. 90 коп. - заборгованості, 14 286 грн. (чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят шість) грн. 07 коп. - пені, 542 (п`ятсот сорок дві) грн. 44 коп. - інфляційних нарахувань, 1 853 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят три) грн. 33 коп. - річних та 1 112 (одна тисяча сто дванадцять) грн. 02 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко