ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2019 року м. Дніпро Справа № 904/4693/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Кузнецової І.Л., Орєшкіної Е.В.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "ЮНІКОН"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2019 р.

( суддя Панна С.П., м. Дніпро, повний текст рішення складено 15.02.2019 р.) у справі

за позовом Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр

забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства

"Українська залізниця"

(м. Київ, пр-т Повітрофлоцський,11/15, )

до Приватного акціонерного товариства "ЮНІКОН"

(49005, м. Дніпро, вул. Олеся Гончара, буд.28-А, )

про стягнення штрафних санкцій в розмірі 326 571,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ЮНІКОН" про стягнення штрафних санкцій в розмірі 326 571,84 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2019 р. позов задоволено частково - стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ЮНІКОН" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" пеню в розмірі 53 566,92 грн., штраф в розмірі 219 438,00 грн., судовий збір в розмірі 4 898,58 грн. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "ЮНІКОН" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення 53 566,92 грн. пені, 219 438,00 штрафу та 4 898,58 грн. судового збору та ухвалити нове рішення, яким AT "ЮНІКОН" звільнити від відповідальності.

В обгрунтування своїх доводів та заперечень, Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції не було належним чином з`ясовано з якого моменту має виникати у Постачальника зобов`язання з поставки, а, отже і належне виконання Відповідачем свого зобов`язання за договором. Так, в Договорі поставки момент виникнення зобов`язання з поставки визначений вказівкою на подію (надання письмової рознарядки ), яка може настати, а може і ні, що свідчить про вчинення правочину з відкладальною умовою відповідно до ст. 212 ЦК України, яка не була застосована судом першої інстанції до спірних правовідносин. В такому разі права та обов`язки у сторін виникають лише з моменту коли вони дізналися про настання події якою вони обумовлені. Тобто таким моментом є не технічна дата зазначена на рознарядці, а фактична дата надання рознарядки Замовником. Таким чином, судом першої інстанції не було застосовано до спірних правовідносин ст. ст. 212, 612, 613 ЦК України, яка підлягає застосування в даному випадку виходячи з умов укладеного Договору, що привело до нарахування штрафних санкцій за період який не є простроченням, тобто за період з технічної дати рознарядки до дати надання рознарядки, що підтверджується штампом пошти.

У зв`язку з цим, Скаржником наведений розрахунок штрафних санкцій, який розрахований з дати отримання рознарядки: Рознарядка № 20/4933 від 10.11.2017 р. ( дата вхідного в AT "Юнікон" від 17.11.2017 р. ) всього сума штрафних санкцій за рознарядкою № 20/4933 від 10.11.2017 р. складає 39 458,76 грн. Рознарядка № 20/5895 від 11.12.2017 р. ( дата вхідного в AT "Юнікон " від 18.12.2017 р. ) всього сума штрафних санкцій за рознарядкою № 20/5895 від 11.12.2017 р. - 79 558,80 грн. ( пеня - 37 474,80 грн. + штраф у розмірі 42 084,00 грн. ). Рознарядка № 20/978 від 21.02.2018 р. ( дата вхідного в AT Юнікон" від 26.02.2018 р.) всього сума штрафних санкції по рознарядці № 20/978 складає: 44 729,28 грн. ( пеня - 8 657,28 грн. + штраф 36 072 грн. ). Рознарядка № 20/1389 від 26.03.2018 р. ( дата вхідного в AT "Юнікон" від 30.03.2018 р.) всього сума штрафних санкції по рознарядці № 20/1389 складає: 36 072,00 грн. ( 9 018,00 грн. пеня + 27 054 грн. штраф ). Таким чином, штрафні санкції, що розраховані з дати отримання рознарядки складають суму у розмірі 199 818,92 грн.

Крім того, оскільки виконання Рознарядки № ЦЗВ-20/1387 від 26.03.2018 р. передбачало вихід за межі строку дії договору то в такому разі без отримання вищевказаного повідомлення у Постачальника відсутні підстав вважати договір № ЦЗВ-03-08817-01 продовженим належним чином до отримання такого повідомлення. Отже, не направивши повідомлення про продовження строку дії договору Позивач прострочив свої зобов`язання. Рознарядка № 20/1389 від 26.03.2018 р., що отримана AT "ЮНІКОН" 30.03.2018 р. хоч і отримана в межах строку дії договору, однак її виконання виходить за межі строку дії договору. Відповідно штрафні санкції у розмірі 71 482,68 грн., що нараховані Позивачем за рознарядкою № 20/1389 від 26.03.2018 р. не підлягають стягненню. Отже, сума штрафних санкцій, які розраховані виходячи з дати отримання рознарядки та виключивши рознарядку яка виконувалася поза межами дії договору складають суму у розмірі 128 336,24 = 199 818,92-71 482,68.

Водночас, на думку Скаржника, суд першої інстанції безпідставно включив поставку від 23.04.2018 р. на суму у розмірі 160 320,00 гри., у рознарядку № ЦЗВ-20/4933 від 10.11.2017 р. Оскільки її виконання здійснювалося за рознарядкою в № ЦЗВ-20/978 від 21.02.2018 р. (дата вхідного в AT "Юнікон" від 26.02.2018 p.).

При цьому Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не дав належну оцінку особливому характеру правовідносин, що склалися між сторонами і про які повідомляв Відповідач. Така умова, що Позивач має право включити в рознарядку будь-який обсяг замовлення, що перевищує технологічну можливість Відповідача виготовити та поставити продукцію у строк 30 календарних днів, завідомо ставить Відповідача в ситуацію неможливу для виконання. Вказані умови є зловживанням монопольним становищем на ринку, а отже є неправомірними. Таким чином, за таких умов, такий випадок є винятковим та заслуговує на увагу при вирішення питання про застосування господарської відповідальності, оскільки умовами придбання встановленими замовником в Договорі, останнім створено ряд суттєвих незаконних перешкод, які унеможливлюють виконати Договір навіть при всій обачності і добросовісності постачальника.

Скаржник наголошує на тому, що враховуючи відсутність у Позивача збитків та будь-яких інших негативних наслідків, наявністю порушень умов Договору та Закону України "Про публічні закупівлі" з боку самого Позивача, встановлення Позивачем умов придбання продукції, які відповідно до положень антимонопольного законодавства є неправомірними, винятковість даного випадку, виходячи з інтересів сторін, та повним виконанням Відповідачем зобов`язань по договору, керуючись ст. 219 ГК України, ст. ст. 203, 551 ЦК України, Законом України "Про захист економічної конкуренції'", ст. 42 ГПК України штрафні санкції в даному випадку взагалі неповинні нараховуватися та стягуватися.

Від Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Позивач вважає, що посилання Скаржника на необхідність застосування до спірних правовідносин ст. ст. 212, 612, 613 ЦК України суперечить принципам свободи договору ( ст. 627 ЦК України ), справедливості, добросовісності та розумності (ст. 3 ЦК України), а також умовам, викладеним у Договорі поставки від 25.10.2017 р. № ЦЗВ-03-08817-01 (надалі - Договір). У зв`язку із цим, строк поставки Продукції має визначатися саме з урахуванням п. 5.2 Договору: протягом 30-ти календарних днів з дати письмової рознарядки Замовника.

Враховуючи зазначене, наданий Скаржником контррозрахунок штрафних санкцій, який розрахований з дати отримання рознарядки, Позивач вважає необгрунтованим та таким, що не відповідає умовам Договору.

Позивач зазначає, що судом першої інстанції правомірно включено наданий Позивачем акт прийому-передачі продукції від 23.04.2018 р. № 33 до виконання рознарядки від 10.11.2017 р. № ЦЗВ-20/4933. Також, Позивач посилається на те, що факт закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обов`язку.

За твердженням Позивача обумовлені законом підстави для зменшення розміру штрафних санкцій за даних обставин відсутні. В даному випадку ані законом, ані договором не встановлена можливість звільнення AT «Юнікон» ( як суб`єкта господарювання ) від відповідальності за порушення своїх зобов`язань за Договором. А, тому, за відсутності наданих Відповідачем доказів настання дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин, підстави для звільнення від відповідальності, в силу положень ст. 218 ГК України, відсутні. Таким чином, звільнення від відповідальності AT «Юнікон» є абсолютно невиправданим та не може застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки п. 5.2 Договору встановлений інший розмір нарахування штрафу за порушення термінів постачання продукції. Відповідачем не було подано будь-яких доказів, які б свідчили про його майновий стан та наявність виключних або будь-яких інших обставин, які б могли слугувати підставами для зменшення пені та штрафу або повного звільнення від відповідальності.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Орєшкіна Е.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.03.2019 р. відновлено строк подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 25.04.2019 р. Зупинено дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2019 р. у справі № 904/4693/18.

03.04.2019 р. від Позивача надійшло клопотання, в якому він просив проводити судове засідання у справі №904/4693/18 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.04.2019 р. судове засідання 25.04.2019 р. у справі № 904/4693/18 вирішено провести в режимі відеоконференції. Забезпечити проведення відеоконференції за участю представника Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з Центральним апеляційним господарським судом доручено Господарському суду м. Києва.

В судовому засіданні 25.04.2019 р., проведеному в режимі відеоконференції, оголошено перерву до 23.05.2019 р.

02.05.2019 р. від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні призначеному на 23.05.2019 р. в режимі відеоконференції.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-доповідача Кощеєва І. М., для розгляду клопотання Позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції розпорядженням в.о. керівника апарату суду 03.05.2019 р. відповідно до пункту 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 р. № 30 ( у редакції рішення Ради суддів України від 02.04.2015 р. № 25) зі змінами, відповідно до п. 2.6.2. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2018 р. для розгляду справи № 904/4693/18 визначено колегію суддів: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л., Орєшкіна Е.В.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді - члена колегії Кузнецової І.Л., за розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 06.05.2019 р. відповідно до п. 2.4.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи № 904/4693/18 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. ( доповідач ), судді - Орєшкіна Е.В., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.05.2019 р. задоволено клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" про участь у судовому засіданні у справі № 904/4693/18 в режимі відеоконференції.

У зв`язку з виходом з відпустки судді-доповідача Кощеєва І.М., за розпорядженням керівника апарату суду від 13.05.2019 р. відповідно до п. 2.4.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи № 904/4693/18 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Орєшкіна Е.В., Дармін М.О.

У зв`язку з виходом з відпустки судді - члена колегії Кузнецової І.Л. , за розпорядженням керівника апарату суду від 15.05.2019 р. відповідно до п. 2.4.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду справи № 904/4693/18 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Кузнецова І.Л., Орєшкіна Е.В.

У судовому засіданні 23.05.2019 р. , проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому заоволенню, а рішення господарського суду скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25.10.2017 р. між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" ( Замовник ) та Приватним акціонерним товариством "ЮНІКОН" ( Постачальник ) укладений Договір поставки № ЦЗВ-03-08817-01 ( Договір поставки ), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а Замовник прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка й кількість якої вказується в специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Відповідно до п. 4.3 Договору поставки загальна сума даного договору на момент його підписання складає 1 519 700,00 грн., крім того, ПДВ 20% - 303 940,00, що разом становить 1 823 640,00 грн.

Згідно п. 5.2 Договору поставки, поставки продукції проводиться партіями протягом терміну дії договору, тільки після письмової рознарядки Замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника до прийому продукції. Рознарядка надається Постачальнику в оригіналі шляхом направлення поштою цінного листа з описом вкладення та направленням сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти (Е-mail). Після отримання рознарядки електронній пошти (Е-mail) Постачальник повинен протягом доби направити Замовнику лист на електронну пошту (Е-mail) Замовника, що підтверджує отримання рознарядки, та повідомлення про готовність виконання рознарядки у зазначені терміни. Кожна партія продукції постачається протягом 30 календарних днів з дати письмової рознарядки Замовника, якщо інше не вказано у рознарядці.

Відповідно до п. 13.7 Договору поставки, термін дії даного договору встановлюється з моменту його підписання сторонами до 31.12.2017 р. Проте в частині оплати - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та в разі наявності потреби замовника, що підтверджено відповідним повідомленням та рознарядкою, направленими на адресу постачальника - до повного виконання.

На виконання умов договору, Замовник направив на адресу Постачальника рознарядки (дозволи) на відвантаження продукції: від 10.11.2017 р. № ЦЗВ-20/4933 на суму 801 600,00 грн.; від 11.12.2017 р. № ЦЗВ-20/5895 на суму 721 440,00 грн.; від 21.02.2018 р. № ЦЗВ-20/978 на суму 360 720,00 грн.; від 30.12.2017 р. № ЦЗВ-20/6428 ( відкоригована листом від 26.03.2018 р. № ЦЗВ-20/1389 ) на суму 300 600,00 грн., які були виконані Постачальником з порушенням термінів постачання.

Загальна сума рознарядки від 10.11.2017 р. № ЦЗВ-20/4933 складає 801 600,00 грн. (з ПДВ), за якою Постачальником відвантажено продукцію на суму 420 840,00 грн. (з ПДВ) вчасно, з порушенням термінів поставки відвантажено продукцію на суму 380 760,00 грн.

Загальна сума рознарядки від 11.12.2017 р. № ЦЗВ-20/5895 складає 721 440,00 грн. (з ПДВ ), за якою Постачальником відвантажено продукцію на суму 60 120,00 грн. (з ПДВ) вчасно. З порушенням термінів поставки відвантажено продукцію на суму 661 320,00 грн.

Загальна сума рознарядки від 21.02.2018 р. № ЦЗВ-20/978 складає 360 720,00 грн. (з ПДВ), за якою Постачальником відвантажено продукцію на суму 40 080,00 грн. (з ПДВ) вчасно, з порушенням термінів поставки відвантажено продукцію на суму 320 640,00 грн.

Загальна сума рознарядки від 30.12.2017 р. № ЦЗВ-20/6428 ( відкоригована рознарядка від 26.03.2018 р. № ЦЗВ-20/1389) складає 300 600,00 грн. (з ПДВ), за якою з порушенням термінів поставки відвантажено продукцію на суму 300 600,00 грн.:

Таким чином, як встановлено судом першої інстанції, Постачальник виконав свої зобов`язання неналежним чином - з порушенням термінів поставки.

П. 10.1 Договору визначено, що за порушення термінів постачання Постачальник оплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% від суми непоставленої в строк продукції на умовах, передбачених п. 5.2. даного договору, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 15 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 15 % від суми непоставленої в строк продукції. При цьому Постачальник не звільняється від виконання своїх зобов`язань допоставити продукцію, якщо про інше його не попередив письмово Замовник.

Позивач звернувся до Відповідача з претензією від 27.08.2018 р. № ЦЗВ-20/3199 ( а. с. 55-57 ) з вимогою сплатити штрафні санкції.

09.10.2018 р. Позивачем було отримано відповідь на претензію від 27.09.2018 р. № 332, якою було відмовлено у задоволенні вимог, викладених у Претензії від 27.08.2018 р. № ЦЗВ-20/3199.

Станом, на день подання позову викладені у претензії вимоги не виконані, сума штрафних санкцій Відповідачем не сплачена.

За порушення умов договору Позивач заявив вимогу про стягнення з Відповідача пені та штрафу, а саме: за рознарядкою від 10.11.2017 р. № ЦЗВ-20/4933 сума пені складає 29 258,40грн. за загальний період з 11.12.2017 р. по 22.04.2018 р., розмір штрафу складає 57 114,00 грн.; за рознарядкою від 11.12.2017 р. № ЦЗВ-20/5895 сума пені складає 41 863,56 грн. за загальний період з 10.01.2018 р. по 19.06.2018 р., розмір штрафу складає 81 162,00 грн.; за рознарядкою від 21.02.2018 р. № ЦЗВ-20/978 сума пені складає 9 619,20 грн. за загальний період з 23.03.2018 р. по 22.04.2018 р., розмір штрафу складає 36 072,00 грн.; за рознарядкою від 30.12.2017 р. № ЦЗВ-20/6428 сума пені складає 26 392,68грн. за загальний період з 29.01.2018 р. по 12.06.2018 р. , розмір штрафу складає 45 090,00 грн.

В основу оскаржуваного рішення про часткове задоволення позовних вимог, покладено висновок місцевого господарського суду про обгрунтованість позовних вимог та наявність передбачених законом підстав для стягнення штрафних санкцій, розрахунок яких відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок. Разом з тим, суд першої інстанції задовольнив частково клопотання Відповідача, зменшивши розмір пені на 50 %, а саме до 53 566,92 грн., залишивши розмір штрафу повністю в сумі 219 438,00 грн.

В обгрутування зменшення пені, суд послався на те, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про наявність будь-яких збитків у Позивача спричинених неправомірними діями Відповідача щодо невчасного здійснення поставки за Договором № ЦЗВ-03-08817-01 від 25.10.2017 р. або погіршення його фінансового стану; всі зобов`язання за договором поставки № ЦЗВ-03-08817-01 від 25.10.2017 р. виконані Відповідачем у повному обсязі; відсутність в діях Відповідача прямого умислу на порушення зобов`язання.

Ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, частково погоджується з доводами апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом ( ст. 610 та ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Враховуючи наведені положення цивільного законодавства, колегія суддів вважає, що порядок надання Замовником рознарядки на поставку товару, передбачений п. 5.2 Договору поставки, та 30-денний строк виконання Постачальником зобов`язання з поставки товару, чітко визначений вказаним пунктом цього договору, що не враховано судом попередньої інстанції, тому висновок останього про обчислення строку поставки з технічної дати проставленої Позивачем на рознарядці, якою він зареєстрував у своєму реєстрі вихідної кореспонденції привів до нарахування штрафних санкцій за період який не є простроченням тобто за період з технічної дати рознарядки до дати надання рознарядки, що підтверджується штампом пошти.

Слід погодитись з доводами апеляційної скарги, що вимога Позивача обчислювати строк поставки з технічної дати проставленої Позивачем на рознарядці, якою він зареєстрував у своєму реєстрі вихідної кореспонденції, також порушує принцип розумності та справедливості, який закріплений у ст. 509 ЦК України, оскільки про факт виникнення зобов`язань Постачальник має знати з моменту їх виникнення.

Адже, за змістом п. 5.2 Договору поставки строк відвантаження (поставки) товару настає не пізніше 30 календарних днів з дня фактичного надання Постачальнику оригіналу рознарядки, тобто настання цього строку жодним чином не залежить від технічної дати проставленої Позивачем на рознарядці та направлення Замовником сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти (Е-mail) ( аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 11.09.2018 р. у справі № 910/22712/17.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про про обгрунтованість позовних вимог та наявність передбачених законом підстав для стягнення штрафних санкцій у повному обсязі, оскільки такий висновок не відповідає приписам статті 253 ЦК України. Адже нарахування штрафних санкцій здійснене за період який не є простроченням, тобто за період з технічної дати рознарядки до дати отримання рознарядки Постачальником, від якої беруть початок обліку 30 календарних днів - строк відвантаження (поставки) товару, за порушення якого передбачені штрафні санкції, які є предметом спору по цій справі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд, здійснивши розрахунок стягуваних штрафни санкцій, який розрахований з дати отримання рознарядки, встановив, що загальна сума штрафних санкцій, яка підлягає стягненню складає 199 818,84 грн. ( 61 542, 84 грн. - пеня, 138 276 грн. - штраф ):

Рознарядка № 20/4933 від 10.11.2017 р. ( дата вхідного в AT "Юнікон" від 17.11.2017 р. ) на загальну кількість до постачання 40 компл. на загальну суму 801 600,00 грн. з ПДВ, тобто кінцевий строк поставки сплив 18.12.2017 р. За межами строку (18.12.2017 р. ) відбулося відвантаження від 16.01.2018 р., що виконане по акту прийому-передачі № 19 на суму 220 440,00 грн.

Відповідно сума пені за період прострочення 19.12.2017 р. - 16.01.2018 р. ( 29 днів ) * 0,1 %= 6 392,76 грн. При цьому у зв`язку з простроченням більше 15 календарних днів нараховується штраф у розмірі 33 066,00 грн.

Всього сума штрафних санкцій за рознарядкою № 20/4933 від 10.11.2017 р. складає 39 458,76 грн.

Рознарядка № 20/5895 від 11.12.2017 р. ( дата вхідного в AT "Юнікон " від 18.12.2017 р. ) на загальну кількість до постачання 36 компл. на загальну суму 721 440,00 грн. з ПДВ, тобто кінцевий строк поставки сплив 19.01.2018 р.

За межами строку (19.01.2018 р.) відбулося відвантаження: 31.01.2018 р., що виконане по акту прийому-передачі № 40 на суму 220 440,00 грн. ( відповідно сума пені за період прострочення 20.01.2018 р. - 31.01.2018 р. ( 12 днів ) *0,1% = 2 645,28 грн. ); 08.05.2018 р., що виконане по акту прийому-передачі № 9 на суму 200 400,00 грн. ( відповідно сума пені за період прострочення 20.01.2018 р. - 08.05.2018 р. (109 днів ) * 0,1% = 21 843,60 грн. та у зв`язку з простроченням більше 15 календарних днів нараховується штраф у розмірі 30 060 грн. ); 24.01.2018 р., що виконане по акту прийому-передачі № 34 на суму 160 320,00 грн. ( відповідно сума пені за період прострочення 20.01.2018 р. - 24.01.2018 р. ( 5 днів ) * 0,1 % = 801,60 грн.; 20.06.2018 р., що виконане по акту прийому-передачі № 2 на суму 80 160,00 грн. ( відповідно сума пені за період прострочення 20.01.2018 р. - 20.06.2018 р. ( 152 дні ) * 0,1 % = 12 184,32 грн. та у зв`язку з простроченням більше 15 календарних днів нараховується штраф у розмірі12 024 грн.

Всього сума штрафних санкцій за рознарядкою № 20/5895 від 11.12.2017 р. - 79 558,80 грн. ( пеня - 37 474,80 грн. + штраф у розмірі 42 084,00 грн. ).

Рознарядка № 20/978 від 21.02.2018 р. ( дата вхідного в AT Юнікон" від 26.02.2018 р.) на загальну кількість до постачання 18 компл. на загальну суму 360 720,00 грн. з ПДВ, тобто кінцевий строк поставки сплив 27.03.2018 р.

За межами строку ( 27.03.2018 р.) відбулося відвантаження:

24.05.2018 р., що виконане по акту прийому-передачі № 43 на суму 40 080 грн. ( відповідно сума пені за період прострочення 27.03.2018 р. - 24.05.2018 р. ( 59 днів ) * 0,1 % = 2 364,72 грн., та у зв`язку з простроченням більше 15 календарних днів нараховується штраф у розмірі 6 012 грн.; 02.04.2018 р., що виконане по акту прийому-передачі № 04 на суму 40 080,00 грн. ( відповідно сума пені за період прострочення 27.03.2018 р. - 02.04.2018 р. ( 7 днів ) * 0,1 % = 280,56 грн.; 03.05.2018 р., що виконане по акту прийому-передачі № 04 на суму 40 080,00 грн. ( відповідно сума пені за період прострочення 27.03.2018 р. - 03.05.2018 р. ( 38 днів) * 0,1 % = 1 523,04 грн. та у зв`язку з простроченням більше 15 календарних днів нараховується штраф у розмірі 6 012 грн.; 23.04.2018 р., що виконане по акту прийому-передачі на суму 160 320 грн. ( відповідно сума пені за період прострочення 27.03.2018 р. - 23.04.2018 р. ( 28 днів ) * 0,1 % = 4 488,96 грн. та у зв`язку з простроченням більше 15 календарних днів нараховується штраф у розмірі 24 048 грн ).

Всього сума штрафних санкції по рознарядці № 20/978 складає: 44 729,28 грн. ( пеня - 8 657,28 грн. + штраф 36 072 грн. ).

Рознарядка № 20/1389 від 26.03.2018 р. ( дата вхідного в AT "Юнікон" від 30.03.2018 р.) на загальну кількість до постачання 15 компл. на загальну суму 300 600,00 грн. з ПДВ, тобто кінцевий строк поставки сплив 29.04.2018 р.

За межами строку (29.04.2018 р. ) відбулося відвантаження: 16.06.2019 р., що виконане по акту прийому-передачі № 18 на суму 180 360,00 грн. ( відповідно сума пені за період прострочення 25.04.2018 р. - 13.06.2018 р. ( 50 днів ) * 0,1 % = 9 018 грн. та у зв`язку з простроченням більше 15 календарних днів нараховується штраф у розмірі 27 054 грн. ).

Всього сума штрафних санкції по рознарядці № 20/1389 складає: 36 072,00 грн. ( 9 018,00 грн. пеня + 27 054 грн. штраф ).

Разом з цим, Відповідачем було подане клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, яке було задоволено судом першої інстанції - розмір пені було зменшено на 50 %, а розмір штрафу було стягнуто повністю.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, Скаржник не оскаржує рішення суду в частині зменшення розміру пені, а Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду обгрунтованим та таким, що підлягає залишенню без змін ( в тому числі і щодо зменшення пені на 50 % ), тобто не заперечує проти того, що суд першої інстанції зменшив розмір пені на 50 %.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для зменшення розміру пені на 50 %, та зменшує стягувану суму пені до 30 771,42 грн., виходячи з наступного.

П. 1 ст. 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

П. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки ( штрафу, пені ) таким наслідкам, поведінки винної сторони ( в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків ) тощо.

На виконання зазначених приписів та рекомендацій суд першої інстанції, надавши належну правову оцінку усім наявним у матеріалах справи документам та доводам сторін, взявши до уваги те, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про наявність будь-яких збитків у Позивача спричинених неправомірними діями Відповідача щодо невчасного здійснення поставки за Договором № ЦЗВ-03-08817-01 від 25.10.2017 р. або погіршення його фінансового стану; всі зобов`язання за договором поставки № ЦЗВ-03-08817-01 від 25.10.2017 р. виконані Відповідачем у повному обсязі; відсутність в діях Відповідача прямого умислу на порушення зобов`язання, застосувавши ст. 233 ГК України, обґрунтовано зменшив пеню.

Щодо звільнення AT «Юнікон» (як суб`єкта господарювання) від відповідальності за порушення своїх зобов`язань за Договором, то як слушно зауважив Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, в даному випадку ані законом, ані договором не встановлена така можливість, а тому, за відсутності наданих Відповідачем доказів настання дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин, підстави для звільнення від відповідальності, в силу положень ст. 218 ГК України, відсутні.

Також, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно строків виконання рознарядки № ЦЗВ-20/4933 від 10.11.2017 р., з огляду на наступне.

Загальна сума рознарядки від 10.11.2017 р. № ЦЗВ-20/4933 складає 801 600,00 ( з ПДВ), у тому числі: на суму 140 280,00 грн. з ПДВ з поставкою 7 комплектів поручнів коридорів на ЛВЧД-14 Ковель поставлено вчасно (акт № 5 від 07.12.2017); на суму 601 200,00 грн. з ПДВ з поставкою 30 комплектів поручнів коридорів на ВЧД-12 Каховка поставлено з частковим порушенням строків поставки, зокрема: 11 комплектів на суму 220 440,00 грн. згідно акту прийому-передачі продукції № 49 від 23.11.2017 р. поставлено вчасно;11 комплектів на суму 220 440,00 грн. згідно акту прийому-передачі продукції від 16.01.2018 р. № 19 поставлено з простроченням; 8 комплектів на суму 160 320,00 грн. згідно акту прийому-передачі продукції від 23.04.2018р. № 33 поставлено з простроченням; на суму 60 120,00 грн. з ПДВ з поставкою 3 комплектів поручнів коридорів на ЛВЧД-6 Синельникове поставлено вчасно ( акт № 14 від 13.11.2017 р.).

Тому, посилання AT «ЮНІКОН» на те, що поставку 8 комплектів поручнів на ВЧД-12 Каховка останній здійснив саме згідно акту прийому- ередачі продукції № 45 від 23.11.2017 р., а не згідно акту прийому-передачі продукції від 23.04.2018 р. № 33 (як про це зазначає Позивач) не відповідає дійсності.

Отже, судом першої інстанції правомірно включено наданий Позивачем акт прийому-передачі продукції від 23.04.2018 р. № 33 до виконання рознарядки від 10.11.2017 р. № ЦЗВ-20/4933.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За наведених обставин, висновок суду попередньої інстанції не можна вважати такими, що відповідає приписам статей 74, 76, 86, 236, 269 ГПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, поданих сторонами з урахуванням фактичних і правових підстав позовних вимог і заперечень на них, місцевий господарський суд дійшов неправильного висновку щодо задоволення позовних вимог повністю, як наслідок, оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення апеляційної скарги.

З огляду на те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а позовні вимоги задовольняються частково, з урахуванням ст. 129 ГПК України розподіл судових витрат у справі, у тому числі судового збору за подання апеляційної скарги, покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Разом з тим, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на Відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки ( п. 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ЮНІКОН" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2019 р. у справі № 904/4693/18 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ЮНІКОН" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" пеню в розмірі 30 771,42 грн., штраф в розмірі 138 276 грн., судовий збір в розмірі 2 997,28 грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "ЮНІКОН" суму судового збору за подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в розмірі 4 576,60 грн., про що видати наказ.

Видачу наказів доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 27.05.2019 р.

Головуючий суддя І. М. Кощеєв

Суддя І. Л. Кузнецова

Суддя Е. В. Орєшкіна