УХВАЛА

про відмову у зустрічному забезпеченні позову

м. Київ

17.05.2019Справа № 910/2939/19

За позовомПриватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "СітіІнвестБуд і Ко."
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Автогаражного кооперативу "Чайка"
провизнання незаконним будівництва та зобов`язання демонтувати збудоване приміщення
Суддя Бойко Р.В.

Представники сторін:

не викликалися

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа №910/2939/19 за позовом Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СітіІнвестБуд і Ко.", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Автогаражного кооперативу "Чайка", про: визнання незаконним будівництво відповідачем приміщення площею 35,42 кв.м. на земельній ділянці, кадастровий номер :85:281:0016, на мережі колектора дощової каналізації D500, що знаходиться у м. Києві між вулицями Кирилівська, 82 та Новокостянтинівська, 1В; зобов`язати відповідача за власний рахунок демонтувати незаконно збудоване приміщення площею 35,42 кв.м. на земельній ділянці, кадастровий номер :85:281:0016, на мережі колектора дощової каналізації D500, що знаходиться у м. Києві між вулицями Кирилівська, 82 та Новокостянтинівська, 1В.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем в порушення Державних будівельних норм 360-92 та без будь-якої дозвільної документації було збудовано на земельній ділянці, кадастровий номер :85:281:0016, прямо на колекторі дощової каналізації D500 (який проходить по території Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" та Автогаражного кооперативу "Чайка") приміщення площею 35,42 кв.м., що становить загрозу життю та здоров`ю людей, може призвести до затоплення цілого мікрорайону та завдати шкоду власності позивача.

26.04.2019 через відділ діловодства суду представником позивача подано заяву про забезпечення позову, за змістом якої просив: накласти арешт на приміщення, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "СітіІнвестБуд і Ко.", площею 30,40 кв.м., що знаходиться за у м. Києві по вулиці Фрунзе (Кирилівська), 82, реєстраційний номер приміщення 31084887, дата реєстрації: 28.07.2010, номер запису 72-з в книзі д.8з-101; заборонити органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно - приміщення, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "СітіІнвестБуд і Ко.", площею 30,40 кв.м., що знаходиться за у м. Києві по вулиці Фрунзе (Кирилівська), 82, реєстраційний номер приміщення 31084887, дата реєстрації: 28.07.2010, номер запису 72-з в книзі д.8з-101.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.04.2019 заяву Приватного акціонерного товариства "Київський меблевий комбінат" про забезпечення позову задоволено та до набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у даній справі: накладено арешт на приміщення, площею 30,40 кв.м., що знаходиться за у м. Києві по вулиці Фрунзе (Кирилівська), 82, реєстраційний номер приміщення 31084887, дата реєстрації: 28.07.2010, номер запису 72-з в книзі д.8з-101; заборонено органам та суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчиняти дій, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно - приміщення, площею 30,40 кв.м., що знаходиться за у м. Києві по вулиці Фрунзе (Кирилівська), 82, реєстраційний номер приміщення 31084887, дата реєстрації: 28.07.2010, номер запису 72-з в книзі д.8з-101.

07.05.2019 через відділ діловодства суду представником відповідача подано клопотання, за змістом якого просить застосувати заходи зустрічного забезпечення позову та зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Київський меблевий комбінат" внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 460 000,00 грн.

За змістом ст. 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Розглянувши заяву відповідача про застосування заходів зустрічного забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи звернення з даною заявою до суду відповідач зазначає, що при вжитті за завою позивача заходів забезпечення його позову не було вирішено питання зустрічного забезпечення, в той час, як накладення судом арешту на спірне приміщення може завдати збитків відповідачу, обґрунтовуючи розмір яких, посилається на суми договір підряду, в рамках виконання яких, за посиланням відповідача, і було збудовано спірне приміщення.

Суд відзначає, що у відповідності до закріплених ст. 141 Господарського процесуального кодексу України норм за своєю суттю, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків. Цей інститут має на меті забезпечити баланс інтересів сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

При цьому, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, і відсутність вирішення цього питання при вжитті заходів забезпечення позову не може порушувати права чи інтереси інших учасників справ, адже останнім в силу приписів ч. 4 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України надається право на заявлення про необхідність вжиття зустрічного забезпечення після застосування судом заходів забезпечення позову.

В той же час, саме лише посилання заявника на необхідність застосування такого інституту, не є достатньою підставою для вжиття відповідних заходів, адже на рівні з вжиттям заходів забезпечення позову має бути доведено існування правових підстави для їх застосування - обґрунтованої ймовірності виникнення негативних наслідків в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Так, за приписами статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Однак, матеріали справи та клопотання про застосування заходів зустрічного забезпечення не містять належного обґрунтування яким чином накладення судом арешту на майно відповідача на час вирішення спору про його демонтаж з підстав незаконності його будівництва може викликати негативні наслідки для останнього у вигляді завдання йому збитків, як і не доведено заявленої ним суми можливих збитків, адже додані до клопотання договори підряду та інвестування не містять жодних доказів, що визначені за ними суми, стосувалися будівництва спірного приміщення.

Більш того, вжиті судом заходи були спрямовані в т.ч. на забезпечення збереження балансу інтересів обох сторін даного спору, що полягає в тому, що вчинення відповідачем дій з відчуження спірного приміщення при задоволенні позову (у випадку неповідомлення суду про такі обставини) і може зумовити виникнення негативних наслідків для цього, попередженням чого слугують вжиті заходи забезпечення позову.

Відтак, подане відповідачем клопотання про застосування заходів зустрічного забезпечення не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності зустрічного забезпечення позову у визначений заявником спосіб на даній стадії судового процесу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення клопотання про застосування заходів зустрічного забезпечення відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СітіІнвестБуд і Ко." про застосування заходів зустрічного забезпечення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (17.05.2019) та не підлягає оскарженню.

Суддя Р.В. Бойко