СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2019 р. Справа № 922/3183/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Шевель О.В.., суддя Пуль О.А.

за участю секретаря Литвинової К.О.

за участю представників:

позивача за первісним позовом - Васильєва Н.М., свідоцтво № ЧН000169 від 16.06.17 р..

відповідача за первісним позовом - не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Ресурс", м. Харків (вх. №842 Х/2-4)

на рішення господарського суду Харківської області від 11.02.2019 (суддя Буракова А.М., повний текст рішення складено 15.02.2019) у справі №922/3183/18

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро", смт Царичанка Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Ресурс", м. Харків

про стягнення 158505,85 грн.,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Ресурс", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро", смт Царичанка Дніпропетровської області

про стягнення 75694,85 грн., -

,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Ресурс" про стягнення суми боргу за договором поставки № 0602/ЗП від 06.02.2018 в розмірі 93536,74 грн., пені за невиконання зобов`язання за договором в розмірі 59850,82 грн., 3% річних за невиконання зобов`язання за договором в розмірі 5118,29 грн. та суми судового збору в розмірі 2377,59 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на порушення ТОВ "ТД Ресурс" своїх зобов`язань за договором поставки № 0602/ЗП від 06.02.2018 в частині оплати вартості отриманого за договором товару в розмірі 93536,74 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.11.2018 позовну заяву ТОВ "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання.

13.12.2018 до господарського суду Харківської області із зустрічною позовною заявою звернулось ТОВ "ТД Ресурс" до ТОВ "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" про стягнення 75694,86 грн.

В обґрунтування зустрічного позову ТОВ "ТД Ресурс" зазначало про повернення на підставі п.3.5. договору поставки № 0602/ЗП від 06.02.2018 Товариству з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" за накладними на повернення № 461 та № 462 товару на загальну суму 75694,86 грн., який був оплачений "ТД Ресурс".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.12.2018 зустрічний позов ТОВ "ТД Ресурс" було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ТОВ "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро", вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження з первісним позовом.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.02.2019 у справі №922/3183/18 первісний позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "ТД Ресурс" на користь ТОВ "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" суму боргу за договором поставки № 0602/3П від 06.02.2018 в розмірі 93536,74 грн., пеню в розмірі 59850,82 грн., 3% річних в розмірі 5118,29 грн. та 2377,59 грн. судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Ресурс" з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Харківської області від 11.02.2019 у справі №922/3183/18 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні вимог за первісним позовом про стягнення суми боргу за договором поставки № 0602/ЗП від 06.02.2018 в розмірі 93536,74 грн., пені в розмірі 59850,82 грн., 3% річних в розмірі 5118,29 грн. відмовити, а зустрічні позовні вимоги про стягнення з ТОВ "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" 75 694,86 грн. за повернутий товар - задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що при повернені покупцем постачальнику товару на суму 75694,86 грн. за накладними №461 та №462 від З0 листопада 2018 року в порядку пунктів 3.3., 3.5 Договору ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» не було підписано відповідних документів на повернення, хоча фактично товар за даними накладними був повернений у відповідності до договору. Після цього представники ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» проігнорували відповідні повідомлення від відділу продаж ТОВ «ТД Ресурс».

Також вказує на те, що суд першої інстанції не подовжив строк підготовчого провадження, тим самим не надав ТОВ "ТД Ресурс" можливості скористатися правами щодо отримання заперечень на відповідь на відзив та письмових пояснень, які ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» мав направити на адресу ТОВ «ТД Ресурс». При цьому звертає увагу на те , що навіть без продовження суд першої інстанції мав можливість надати Т0В «ТД Ресурс» час на отримання заперечення на відповідь на відзив та залучення інших доказів по справі, оскільки на момент проголошення рішення 11 лютого 2019 року строк розгляду справи по суті спливав лише через 2 тижні.

Тобто, як вважає апелянт, суд першої інстанції вирішив не зобов`язувати ТОВ «ТД Ресурс» надавати докази щодо події повернення позивачу за первісним позовом товару за накладними №461 та №462 від 30.11.2018 року на суму, яку ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» вважає невчиненою, внаслідок чого суд не мав змоги дослідити усі докази, які мали важливе значення для всебічного розгляду справи.

Крім того зазначає, що суд першої інстанції задовольнив вимоги щодо стягнення пені без врахування факту поверненого товару на суму 75694,86 грн. за накладними №461 та №462 від З0 листопада 2018 року, а саме нарахування пені здійснювалось на суму боргу 93 536,74 грн. та за розрахунком ТОВ «Алкогольно-безалкогольного комбінату Дніпро» пеня становила 59 850, 82 грн., хоча, враховуючи суму боргу за вирахуванням суми повернутого товару, яка становить 17 841,88 грн., розмір нарахованої пені мав бути меншим.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2019, для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Ресурс"на рішення господарського суду Харківської області від 11.02.2019 у справі №922/3183/18 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі п.2 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України.

05.04.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Ресурс" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги до якої надано платіжне доручення №665 від 02.04.2019 на суму 3566,38 грн, як доказ сплати судового збору.

10.04.2019 у зв`язку з відпусткою судді Білоусової Я. О. здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та для розгляду апеляційної скарги ТОВ "ТД Ресурс" на рішення господарського суду Харківської області від 11.02.2019 у справі №922/3183/18 визначено колегію суддів складі: головуючий суддя - Тарасова І.В., суддя Пуль О.А., суддя Шевель О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 було відкрито провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ТД Ресурс" та призначено розгляд справи на 16.05.2019.

Представник ТОВ "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" в судовому засіданні 16.05.2019 та у відзиві на апеляційну скаргу (вх.№4258 від 25.04.2019) проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неодноразово відкладав підготовче засідання як за письмовою заявою апелянта при його неявці, так і впродовж інших підготовчих судових засідань, що було пов`язано з постійною зміною представників ТОВ «ТД Ресурс», загальна кількість яких відповідно до матеріалів справи склала З особи. При цьому, апелянт не використав право на звернення щодо продовження строку підготовчого провадження, клопотань щодо необхідності йому додаткового часу в порядку частини З статті 177 ГПК України суду першої інстанції не подав.

Також вказує на те, що апелянт безпідставно зазначає, що він у разі продовження строків підготовчого засідання міг би надати суду додаткові докази, оскільки ним ігноруються вимоги ч. 2 та ч. З ст. 80 ГПК України щодо подання таких доказів разом з поданням зустрічної позовної заяви. До того ж, апелянт і в апеляційній скарзі не зазначає, які саме докази він хотів подати суду першої інстанції, на підтвердження яких обставин, не просить суд апеляційної інстанції в поряду частини 8 статті 80 та пункту 6 частини 2 статті 238 ГПК України такі докази долучити до матеріалів справи.

Крім того, зазначає про те, що жодного доказу в обґрунтування повернення товару на суму 75694,86 грн. за накладними №461 та №462 від З0 листопада 2018 року апелянтом надано не було, а тому суд правильно зробив висновок про відсутність події повернення, яка була голослівно заявлена апелянтом.

ТОВ "ТД Ресурс" у відповіді на відзив на апеляційну скаргу (вх. №4595 від 08.05.2019) зазначає, що нормами закону не заборонено використовувати декількох представників у судовому процесі, існують вимоги, щодо повноважень та можливості участі конкретної особи. При цьому ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» на момент розгляду справи у січні також користувався послугами представника, який не брав участь з першого засідання.

Також вказує на те, що автомобіль Меrсеdеs-Веnz НОМЕР_1 , на якому здійснювалось повернення, знаходиться не у власності ТОВ «ТД Ресурс», а належав іншому підприємству та використовувалось ТОВ «ТД Ресурс» на підставі договору оренди, а тому можливості витребувати, зокрема, відеозапис з реєстратора було неможливо, оскільки даний автомобіль використовувався іншим підприємством та фізичної можливості витребувати докази не було. Оскільки заява про витребування доказів та подальші процесуальні витрати суттєво подовжили би час розгляду справи, тому ТОВ «ТД Ресурс» намагався власними силами та перемовами отримати вищезгадані докази та звернувся до Царичанського відділення поліції Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про вчинення злочину за ознаками шахрайства (ст. 190 ККУ). Але судовий розгляд завершився без розгляду та подання заперечень та інших письмових пояснень. У зв`язку з цим, просив суд прийняти відповідь на відзив та надати апелянту час для очікування відповіді щодо заяви про вчинення кримінального правопорушення. Також до відповіді на відзив ТОВ "ТД Ресурс" надано копію заяви про вчинення злочину за ознаками шахрайства (дата направлення до правоохоронних органів 16.04.2019), копія договору транспортних засобів №01-15/15 від 01.11.2015, копія листа до ПКФ " Ресурс ЛТД " щодо надання копії відео технічного запису фіксації руху транспорту MERCEDEC-BENZ SPINTER НОМЕР_1.

Представник ТОВ "ТД Ресурс" в судове засідання 16.05.2019 не з`явився, 16.05.2019 від зазначеного учасника процесу надійшло клопотання про відкладення апеляційної скарги з посиланням на неможливість забезпечити явку свого представника адвоката Петренко К.Л. в судове засідання 16.05.2019 у зв`язку із перебуванням його у період з 14.05.2019 по 17.05.2019 у відрядженні в м. Київ по виконанню доручень іншого клієнта.

Колегія суддів розглянувши дане клопотання, дійшла висновку про відмову в його задоволенні, оскільки ТОВ "ТД Ресурс" не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно зі статтями 56, 58 ГПК України. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 74 - 79 ГПК).

Крім того, розглянувши вимоги, викладені апелянтом у відповіді на відзив на апеляційну скаргу (вх. №4595 від 08.05.2019) щодо надання часу для очікування відповіді щодо заяви про вчинення кримінального правопорушення, колегія суддів зазначає, що згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Оскільки апелянтом не наведено обґрунтованих об`єктивних обставин, які б унеможливлювали подання апелянтом документів, долучених до відповіді на відзив до суду першої інстанції, а також приймаючи до уваги, що із заявою до правоохоронних органів ТОВ "ТД Ресурс" звернулось лише 16.04.2019, тобто після прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання ТОВ "ТД Ресурс" та вважає неможливим прийняття до розгляду документів, які фактично є додатковими доказами по справі, на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши усні пояснення представника позивача за первісним позовом, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу, відповіді на відзив на апеляційну скаргу доводи сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як свідчать матеріали справи та було правильно встановлено господарським судом першої інстанції, 06 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД Ресурс" (покупець) було укладено договір поставки № 0602/ЗП (надалі - договір).

Відповідно до п.2.1. договору, постачальник на умовах, передбачених даним договором, зобов`язується передати товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити переданий товар за цінами, обумовленими сторонами в офіційному прайс-листі постачальника та/або в специфікації. Товар постачається партіями.

Згідно п. 3.1. договору асортимент та кількість кожної партії товару визначається у видатковій накладній.

На виконання вищезазначених умов договору постачальник поставив покупцю товар загальною вартістю 2426335,56 грн., враховуючи ПДВ. Передача товару відповідного асортименту, кількості та за певною ціною була здійснена на підставі наступних видаткових накладних № 796, № 770 від 07.02.2018 р., № 1141, № 1142 від 20.02.2018 р., № 1324, № 1325 від 27.02.2018 р., № 1770 від 15.03.2018 р., № 2089 від 28.03.2018 р., № 2292 від 04.04.2018 р., № 2491 від 11.04.2018 р., № 2939 від 24.04.2018 р., № 3377 від 09.05.2018 р., № 3572 від 15.05.2018 р., № 4089, 4090 від 31.05.2018 р., № 4602 від 14.06.2018 р., № 5055 від 18.06.2018 р., № 4744 від 19.06.2018 р., № 4981 від 27.06.2018 р., № 5473 від 11.07.2018 р., № 5858 від 24.07.2018 р.

Як вбачається з матеріалів справи товар був отриманий представником покупця, про що свідчать наступні товарно-транспортні накладні: № 796, № 770 від 07.02.2018 р., № 1141, № 1142 від 20.02.2018 р., № 1324, № 1325 від 27.02.2018 р., № 1770 від 15.03.2018 р., № 2089 від 28.03.2018 р., № 2292 від 04.04.2018 р., № 2491 від 11.04.2018 р., № 2939 від 24.04.2018 р., № 3377 від 09.05.2018 р., № 3572/1 від 15.05.2018 р., № 4089, 4090 від 31.05.2018 р., № 4602 від 14.06.2018 р., №4744 від 19.06.2018 р., № 4981 від 27.06.2018 р., № 5473 від 11.07.2018 р., № 5858 від 24.07.2018 р.

Отже, відповідно до вищезазначених видаткових накладних та товарно-транспортних накладних постачальником було поставлено покупцю товар в 17 етапів.

Зі змісту первісної позовної заяви вбачається, що ТОВ "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" в обгрунтування первісного позову посилається на те, що у ТОВ "ТД Ресурс" неналежно виконував основне зобов`язання за договором щодо оплати поставленого йому товару, в наслідок чого у нього перед постачальником виникла у розмірі 93536,74 грн.

Зі змісту зустрічної позовної заяви вбачається, що ТОВ "ТД Ресурс" в її обґрунтування посилається на повернення товару на загальну суму 75694,86 грн., який був оплачений "ТД Ресурс", на підставі п. 3.5. договору за накладними на повернення товару № 461 та № 462 від 30.11.2018 та товарно-транспортними накладними № 59, 60 від 30.11.2018.

Господарський суд, задовольняючи первісний позову та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, виходив з того, що на виконання вищезазначених умов договору постачальник поставив покупцю товар загальною вартістю 2426335,56 грн., враховуючи ПДВ, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними, а покупець прийняв даний товар, про що свідчать наявні в матеріалах справи товаро-транспортні накладні, проте покупець своєчасну та в повному обсязі оплату поставленого товару не здійснив, у зв`язку з чим у нього перед постачальником виникла заборгованість у сумі .

Разом з цим господарський суд першої інстанції визнав необґрунтованими посилання ТОВ "ТД Ресурс" у зустрічному позові на повернення товару на загальну суму 75694,86 грн., який був оплачений "ТД Ресурс", на підставі п.3.5. договору за накладними на повернення товару № 461 та № 462 від 30.11.2018 та товарно-транспортними накладними № 59, 60 від 30.11.2018, оскільки при дослідженні даних накладних було з`ясовано, що не мають підпису та печатки ТОВ "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро", у зв`язку з чим, за висновком суду першої інстанції дані накладні не підтверджують передачу права власності на товар від ТОВ "ТД Ресурс" ТОВ "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" та не можуть бути доказами повернення товару. До того ж, з матеріалів справи не вбачається, який саме товар позивач за зустрічним позовом намагався повернути в порядку п. 3.5. договору, дата приймання та дата виробництва такого товару, партія товару, фактичний залишковій строк придатності товару на дату постачання.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність достатніх правових підстав для задоволення позову та про безпідставність зустрічних позовних вимог, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Порядок розрахунків між покупцем та постачальником був передбачений пунктом 5.2. договору, в редакції укладеного сторонами протоколу узгодження розбіжностей до договору, відповідно до якого оплата кожної отриманої покупцем партії товару здійснюється ним в безготівковій формі не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів з дати здійснення поставки постачальником, вказаної у видатковій накладній постачальника в період до 30.04.2018 р. та не пізніше 45 (сорока п`яти) календарних днів з дати здійснення поставки постачальником, вказаної у видатковій накладній постачальника, починаючи з 01.05.2018 і до кінця строку дії договору.

Згідно з п. 5.3. договору датою оплати товару вважається день зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до п. 6.2. договору покупець зобов`язувався придбати товар в обсягу, асортименті та вчасно здійснити його оплату.

Як вже зазначалось, на виконання умов договору постачальник поставив покупцю товар загальною вартістю 2426335,56 грн., враховуючи ПДВ. Передача товару відповідного асортименту, кількості та за певною ціною була здійснена на підставі наступних видаткових накладних № 796, № 770 від 07.02.2018 р., № 1141, № 1142 від 20.02.2018 р., № 1324, № 1325 від 27.02.2018 р., № 1770 від 15.03.2018 р., № 2089 від 28.03.2018 р., № 2292 від 04.04.2018 р., № 2491 від 11.04.2018 р., № 2939 від 24.04.2018 р., № 3377 від 09.05.2018 р., № 3572 від 15.05.2018 р., № 4089, 4090 від 31.05.2018 р., № 4602 від 14.06.2018 р., № 5055 від 18.06.2018 р., № 4744 від 19.06.2018 р., № 4981 від 27.06.2018 р., № 5473 від 11.07.2018 р., № 5858 від 24.07.2018 р.

Згідно з п. 4.5. договору перехід права власності на товар відбувається після передачі партії товару на складі покупця та підписання представником покупця відповідної видаткової та товарно-транспортної накладних та при наданні довіреності на отримання товару покупцем в пункті поставки товару, визначеного в п.4.3 договору.

Як вбачається з матеріалів справи товар був отриманий представником покупця, про що свідчать наступні товарно-транспортні накладні: № 796, № 770 від 07.02.2018 р., № 1141, № 1142 від 20.02.2018 р., № 1324, № 1325 від 27.02.2018 р., № 1770 від 15.03.2018 р., № 2089 від 28.03.2018 р., № 2292 від 04.04.2018 р., № 2491 від 11.04.2018 р., № 2939 від 24.04.2018 р., № 3377 від 09.05.2018 р., № 3572/1 від 15.05.2018 р., № 4089, 4090 від 31.05.2018 р., № 4602 від 14.06.2018 р., №4744 від 19.06.2018 р., № 4981 від 27.06.2018 р., № 5473 від 11.07.2018 р., № 5858 від 24.07.2018 р.

Отже, відповідно до вищезазначених видаткових накладних та товарно-транспортних накладних постачальником було поставлено покупцю товар в 17 етапів.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлена обов`язковість договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак, в порушення умов договору та вищенаведених норм законодавства покупець не виконав свого зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за поставлений товар, у зв`язку з чим у нього перед постачальником виникла заборгованість в розмірі 93536,74 грн., докази сплати якої в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення первісного позову в частині стягнення з ТОВ "ТД Ресурс" на користь ТОВ "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" 93536,74 грн. основного боргу.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлені правові наслідки порушення зобов"язання, зокрема, сплата неустойки.

Крім того, пунктом 7.1. договору передбачено, що у випадку, якщо покупець у термін, зазначений в п. 5.2 даного договору, не оплатив або оплатив не в повному обсязі отриманий товар, він зобов`язаний сплатити постачальнику пеню. В розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості простроченої суми за кожен календарний день прострочення платежу.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 цієї статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.2. договору, окрім відповідальності, передбаченої п. 7.1 договору, покупець, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Вказані положення пункту 7.2 договору кореспондуються з вимогами статті 625 Цивільного кодексу України.

У зв`язку із простроченням виконання покупцем свого зобов`язання із оплати поставленого товару ТОВ "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" було нараховано до стягнення пеню в розмірі 59850,82 грн. та 3% річних в розмірі 5118,29 грн.

Перевіривши здійснений позивачем за первісним позовом розрахунок пені та 3% річних, колегія суддів вважає його обґрунтованим.

Отже колегія суддів погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення первісного позову в частині стягнення стягнення з ТОВ "ТД Ресурс" на користь ТОВ "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" пені в розмірі 59850,82 грн. та 3% річних в розмірі 5118,29 грн.

Як вже зазначалося, ТОВ "ТД Ресурс" в обгрунтування зустрічного позову посилається на факт повернення ним постачальнику товару на загальну суму 75694,86 грн., який був оплачений "ТД Ресурс", на підставі п. 3.5. договору за накладними на повернення товару № 461 та № 462 від 30.11.2018 та товарно-транспортними накладними № 59, 60 від 30.11.2018.

Однак, як правильно заначив господарський суд, накладні на повернення товару № 461, № 462 від 30.11.2018 та товарно-транспортні накладні № 59, 60 від 30.11.2018, не мають підпису та печатки ТОВ "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро", у зв`язку з чим дані накладні не підтверджують передачу права власності на товар від ТОВ "ТД Ресурс" ТОВ "Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро" та не можуть бути доказами повернення товару.

До того ж, пунктом 3.5. договору було передбачено, що постачальник за цим договором зобов`язаний поставляти покупцю товар з залишковим строком придатності не менше ніж 1/2 від його загального терміну придатності для товарів зі строком придатності не менше, ніж 3 роки, і з залишковим строком придатності не менше ніж 2/3 від його загального терміну придатності для товарів зі строком придатності менше, ніж 3 роки. У випадку поставки товару з меншим строком придатності покупець має право відмовитися від прийняття товару, а у випадку прийняття такого товару, повернути товар постачальнику без оплати його вартості, що не вважається порушення умов даного договору з боку покупця. Товар зі строком придатності меншим ніж зазначено в даному пункті, може бути поставлений за умови отримання попередньої письмової згоди покупця.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, який саме товар позивач за зустрічним позовом намагався повернути в порядку п. 3.5. договору, дата приймання та дата виробництва такого товару, партія товару, фактичний залишковий строк придатності товару на дату постачання накладні не містять.

Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, наявні в матеріалах справи копія акту звіряння взаємних розрахунків за договором за період: 2018 рік, копія подорожнього листа вантажного автомобіля від 30.11.2018 року, копія наказу №11-9, копії актів виявлення недоліків за накладними №461 та №462, та копія роздруківки скріншоту про відправлення повідомлення не підтверджують факту повернення покупцем постачальнику товару за накладними №461 та №462 та конкретні характеристики товару, які б відповідали умовам повернення товару, встановленим пунктом 3.5 договору.

Отже є безпідставними і твердження ТОВ "ТД Ресурс" в апеляційній скарзі про те, що при повернені покупцем постачальнику товару на суму 75694,86 грн. за накладними №461 та №462 від З0 листопада 2018 року в порядку пунктів 3.3., 3.5 Договору ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» не було підписано відповідних документів на повернення, хоча фактично товар за даними накладними був повернений у відповідності до договору.

З цих же підстав колегія суддів вважає необгрунтованими і посилання апелянта на те, що нарахування пені здійснювалось на суму боргу 93 536,74 грн. і за розрахунком ТОВ «Алкогольно-безалкогольного комбінату Дніпро» пеня становила 59 850, 82 грн., хоча, враховуючи суму боргу за вирахуванням суми повернутого товару, яка становить 17 841,88 грн., розмір нарахованої пені мав бути меншим.

ТОВ "ТД Ресурс" в апеляційній скарзі стверджує, що суд першої інстанції не подовжив строк підготовчого провадження, тим самим не надав ТОВ "ТД Ресурс" можливості скористатися правами щодо отримання заперечень на відповідь на відзив та письмових пояснень, які ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» мав направити на адресу ТОВ «ТД Ресурс». При цьому звертає увагу на те , що навіть без продовження суд першої інстанції мав можливість надати Т0В «ТД Ресурс» час на отримання заперечення на відповідь на відзив та залучення інших доказів по справі, оскільки на момент проголошення рішення 11 лютого 2019 року строк розгляду справи по суті спливав лише через 2 тижні. Тобто, як вважає апелянт, суд першої інстанції вирішив не зобов`язувати ТОВ «ТД Ресурс» надавати докази щодо події повернення позивачу за первісним позовом товару за накладними №461 та №462 від 30.11.2018 року на суму, яку ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» вважає невчиненою, внаслідок чого суд не мав змоги дослідити усі докази, які мали важливе значення для всебічного розгляду справи.

Однак, такі посилання колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції двічі відкладав підготовче засідання як за письмовою заявою апелянта при його неявці, так і за наявності представників сторін в підготовчому засіданні для наданняним можливості подати додаткові докази та пояснення по справі..

Так, ухвалою суду першої інстанції від 07.11.2018 підготовче засідання було відкладене на 21.11.18 о 11:20 год. у зв`язку із неявкою представника ТОВ «ТД Ресурс» та необхідністю надання сторонам часу для подання додаткових доказів по справі.

Ухвалою суду першої інстанції від 21.11.2018 підготовче засідання було відкладене на 05.12.2018р. о 10:30 год. у зв`язку із необхідністю надання ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» часу для подання заперечення на клопотання відповідача про розстрочення виконання судового рішення та запропонування сторонам надати додаткові докази по справі.

При цьому, відповідно до частини статті 177 ГПК України у виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Однак апелянт не скористався правом на звернення до суду щодо продовження строку підготовчого провадження і жодних клопотань щодо надання йому додаткового часу в порядку частини З статті 177 ГПК України суду першої інстанції не подав.

До того ж, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 238 ГПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Разом з цим, згідно з частиною 8 статті 80 ГПК докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Проте апелянт в самій апеляційній скарзі не зазначає, які саме докази він хотів подати суду першої інстанції, на підтвердження яких обставин, а також подавав суду апеляційної інстанції в поряду частини 8 статті 80 та пункту 6 частини 2 статті 238 ГПК України клопотання про долучення таких доказів.

Посилання апелянта на його самостійні дії щодо збирання доказів - звернення до Царичанського відділення поліції Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про вчинення злочину за ознаками шахрайства (ст.. 190 ККУ), не можуть братися до уваги, оскільки скаржником не надано доказів відкриття кримінального провадження за такою заявою та прийняття відповідного рішення суду, яке б мало доказове преюдиційне значення для господарського суду у даній справі.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю з`ясував обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.

Оскільки апеляційна скарга ТОВ «ТД Ресурс» не підлягає задоволенню, то, з урахуванням положень статті 129 ГПК України, здійснені ним судові витрати за апеляційною скаргою останньому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 129, 270, пунктом 1 частини 1 статті 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 11.02.2019 у справі №922/3183/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.05.2019

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя О.А. Пуль

Суддя О.В. Шевель