СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2019 р. справа №917/9/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попков Д.О.
суддів Гребенюк Н.В., Пушай В.І.
секретар судового засідання Акімова К.К.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
на рішення господарського суду Полтавської області
ухваленого 12.02.2019р. (повний текст підписано 18.02.2019р.) у м. Полтаві
у справі №917/9/19 (суддя Іванко Л.А.)
за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ
до Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Миргородтеплоенерго», м. Миргород Полтавської області
про стягнення 106982,07грн.

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Миргородтеплоенерго», м.Миргород Полтавської області (далі Відповідач) з вимогами про стягнення 106982,07грн., у тому числі:

- 96505,87грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань квітня-жовтня 2015р. за договором купівлі-продажу природного газу №4020/15-ТЕ-24 від 15.12.2014р.;

- 5861,04грн. 3% річних за прострочення виконання грошових зобов`язань квітня-жовтня 2015р. за договором купівлі-продажу природного газу №4020/15-ТЕ-24 від 15.12.2014р.;

- 4615,16грн. інфляційної індексації, нарахованої за несвоєчасне виконання зобов`язань липня 2015р.

2. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 08.01.2019р. було відкрито провадження у справі №917/9/19 та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

3. Рішенням Господарського суду Полтавської області 12.02.2019р. (повний текст підписано 18.02.2019р.) у справі №917/9/19 у задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» було відмовлено в повному обсязі.

4. Означене рішення суду обумовлено застосуванням до спірних правовідносин Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» №1730-VIII від 03.11.2016р. (далі Закон №1730-VIII від 03.11.2016р.), який передбачає списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (30.11.2016р.), що зумовило відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Відповідача пені, 3% річних, інфляційної індексації, нарахованих на заборгованість за зобов`язаннями квітня 2015р. (сплачену в повному обсязі станом на 22.05.2015р.), травня 2015р. (сплачену в повному обсязі станом на 13.06.2015р.), червня 2015р. (сплачену в повному обсязі станом на 11.09.2015р.), липня 2015р. (сплачену в повному обсязі станом на 29.10.2015р.), серпня 2015р. (сплачену в повному обсязі 09.11.2015р.), вересня 2015р. (сплачену в повному обсязі станом на 27.11.2015р.) та жовтня 2015р. (сплачену в повному обсязі станом на 16.12.2015р.)

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Полтавської області від 12.02.2019р. у справі №917/9/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

- не врахування місцевим судом аргументів та доказів Позивача, без зазначення мотивів такого неврахування, чим самим порушив вимоги ст.ст.7, 86, 238 Господарського процесуального кодексу України;

- неправильне застосування місцевим судом положень ч.3 ст.7 Закону №1730-VIII від 03.11.2016р., оскільки обов`язковою умовою для участі у процедурі врегулювання заборгованості (в тому числі і списання заборгованості) є наявність факту включення Відповідача до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих підприємств, що за твердженням апелянта зроблено не було.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Відповідача:

7. Обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Миргородтеплоенерго», в межах визначеного апеляційним судом строку, надало відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останнє проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення суду.

Відповідач зазначає, що аналіз положень Закону №1730-VIII від 03.11.2016р. дає підстави для висновку про відсутність будь-яких інших умов, окрім погашення Боржником заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності цього закону, для застосування ч.3 ст.7 Закону №1730-VIII від 03.11.2016р., зокрема щодо включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, про що неодноразово наголошував Верховний Суд у постановах від 29.01.2018р. у справі №904/10745/16, від 07.02.2018р. у справі №927/1152/16, від 14.02.2018р. у справі №908/3211/16, від 22.02.2018р. у справі №922/4355/14

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 02.04.2019р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Гребенюк Н.В., Пушай.

9. Ухвалою від 04.04.2019р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №917/9/19, а ухвалою від 25.04.2019р. після проведення підготовчих дій призначила розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в порядку письмового провадження в світлі приписів ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судова колегія не вбачає необхідності розгляду означеної апеляційної скарги з повідомленням учасників справи. Учасники справи були повідомлені про розгляд означеної апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином.

10. Враховуючи викладене в п.8, 9 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пушай В.І., Стойка О.В. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

11. Відтак, згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

12. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 15.12.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Продавець) та Обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Миргородтеплоенерго» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №4020/15-ТЕ-24 (далі договір (а.с.а.с.13-18), відповідно до п.1.1 якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю у 2015р. природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець - прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Згідно п.1.2 договору, газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

13. Як було визначено у п.2.1 договору, Продавець передає Покупцеві з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. газ обсягом до 9700,00тис.куб.м., у тому числі по місяцях кварталів (тис.куб.м.): січень 1665,00, лютий 1500,00, березень 1365,00, квітень 550,00, травень 185,00, червень 150,00, липень 115,00, серпень 130,00, вересень 225,00, жовтень 965,00, листопад 1200,00, грудень 1650,00.

При цьому, відповідно до п.п.2.1.1, 2.1.2 договору сторони домовились про можливу зміну планового обсягу передачі газу протягом місяця продажу відповідно до встановленого порядку, а також дозволене відхилення місячного обсягу переданого газу в розмірі +-5% від узгодженого планованого обсягу продажу газу без коригування планованого обсягу.

14. Згідно з п.3.3 договору приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

У п.3.4 договору сторони домовились, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов`язується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акту приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов`язується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

15. Відповідно до п.5.2 договору, ціна за 1000куб.м. природного газу становить 1091,00грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за врегульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість.

До сплати за 1000куб.м. природного газу 1091,00грн., крім того ПДВ 20% - 218,20грн., всього з ПДВ 1309,20грн.

16. Сторонами у п.6.1 договору також було погоджено, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п.7.2 договору, у разі невиконання Покупцем п.6.1 цього договору він зобов`язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

17. У розділі 11 договору сторони дійшли згоди, що він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

18. Протягом дії договору, сторонами укладено додаткові угоди №1 від 29.03.2015р., №2 від 08.04.2015р., №3 від 23.07.2015р., №4 від 24.07.2015р., №5 від 15.10.2015р., №6 від 27.10.2015р. (а.с.а.с.19-24), так, зокрема:

- додатковою угодою №1 від 26.03.2015р. викладено п.п.5.2 «Ціна газу» в новій редакції, відповідно до якої ціна за 1000куб.м. природного газу становить 2495,25грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за врегульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість.

До сплати за 1000куб.м. природного газу 2495,25грн., крім того ПДВ 20% - 499,05грн., всього з ПДВ 2994,30грн.

- додатковою угодою №4 від 24.07.2015р. викладено п.п.5.2 «Ціна газу» в новій редакції, відповідно до якої ціна за 1000куб.м. природного газу становить 2994,30грн., в тому числі: тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами 41,90грн., крім того ПДВ 20% - 8,38грн., всього з ПДВ 50,28грн.; тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами 621,60грн., крім того ПДВ 20% - 124,32грн., всього з ПДВ 745,92грн.; збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ (2%) 35,92грн., крім того ПДВ 20% - 7,18грн., всього з ПДВ 43,10грн.

Ціна за 1000куб.м. природного газу 2495,25грн., крім того ПДВ 20% - 499,05грн., всього з ПДВ 2994,30грн.

19. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, Позивач поставив Відповідачу природний газ в наступних обсягах:

- у січні 2015р. 1340,979тис.куб.м. на суму 1755609,71грн

- у лютому 2015р. 1132,030тис.куб.м. на суму 1482053,68грн.;

- у березні 2015р. 989,826тис.куб.м. на суму 1295880,19грн.;

- у квітні 2015р. 361,234тис.куб.м. на суму 1081642,97грн.;

- у травня 2015р. 175,252тис.куб.м. на суму 524757,06грн.;

- у червня 2015р. 128,114тис.куб.м. на суму 383611,75грн.;

- у липня 2015р. 111,281тис.куб.м. на суму 333208,69грн.;

- у серпня 2015р. 74,264тис.куб.м. на суму 222368,69грн.;

- у вересня 2015р. 149,957тис.куб.м. на суму 449016,24грн.;

- у жовтні 2015р. 817,716тис.куб.м. на суму 2448487,02грн.;

- у листопаді 2015р. 1024,148тис.куб.м. на суму 3066606,36грн.;

- у грудні 2015р. 1151,147тис.куб.м. на суму 3446879,46грн.

Означений факт підтверджується складеними та підписаними обома сторонами актами приймання-передачі природного газу від 28.02.2015р., від 31.03.2015р., від 30.04.2015р., від 31.05.2015р., від 30.06.2015р., від 31.07.2015р., від 31.08.2015р., від 30.09.2015р., від 31.10.2015р., від 30.11.2015р. та від 31.12.2015р. (а.с.а.с.25-36, 68), що сторонами не заперечується.

Так, Відповідачем отримано природний газ за період січень-грудень 2015р. у загальному обсязі 7455,948тис.куб.м. на загальну суму 16490121,82грн.

20. Оплата за отриманий природний газ за договором №4020/15-ТЕ-24 від 15.12.2014р. здійснювалося як Відповідачем як самостійно, так і за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України на виконання постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р. та за договорами про організацію взаєморозрахунків (укладених щодо проведення взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам, визначеною п.16 ст.14 та ст.32 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік»). Так, Позивачем до суду було надано оригінали та копії спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання (а.с.а.с.41-46, 50-52):

- №741 від 08.04.2015р. на суму 300000,00грн.;

- №1011 від 13.05.2015р. на суму 300000,00грн;

- №62 від 19.01.2016р. на суму 2785673,44грн;

та договір №178/375-в від 03.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків на суму 5351300,31грн.

21. Як було встановлено місцевим судом та підтверджується наданими Позивачем сальдо та випискою по операціям за договором №4020/15-ТЕ-24 від 15.12.2014р. (а.с.а.с.36-40), Відповідач хоча з порушенням строків, встановлених п.6.1 договору, зокрема за зобов`язаннями квітня-жовтня 2015р., проте повністю розрахувався з Позивачем за поставлений природний газ. (остання оплата 28.01.2016р.)

22. Вказані в п.п.12-21 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

23. Між тим, враховуючи здійснення Відповідачем оплати за поставлений природний газ за зобов`язаннями квітня-жовтня 2015р. з порушенням строків оплати, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз» звернулось до господарського суду з позовними вимогами до Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Миргородтеплоенерго» про стягнення 96505,87грн. пені, 5861,04грн. 3% річних та 4615,16грн. інфляційної індексації.

24. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини розглянуті місцевим судом, зокрема, в контексті приписів норм Цивільного та Господарського кодексів України, які регламентують відповідальність за прострочення грошових зобов`язань, з урахуванням Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

VІ. Оцінка апеляційного суду:

25. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України правомірність і обґрунтованість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) застосованого способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

26. Сутність розглядуваного спору полягає у примусовому стягненні з Відповідача нарахованих відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України на суму несвоєчасно виконаних грошових зобов`язань з оплати природного газу у квітні-жовтні 2015р. 3% річних, інфляційної індексації (за несвоєчасне виконання зобов`язань липня 2015р.) та пені, передбаченої п.7.2 договору купівлі-продажу природного газу №4020/15-ТЕ-24 від 15.12.2014р.

27. Суб`єктивне право вимоги на застосуванні наслідків прострочення виконання спірного грошового зобов`язання, на захист якого спрямовано заявлений позов, ґрунтується на договорі купівлі-продажу природного газу №4020/15-ТЕ-24 від 15.12.2014р. Враховуючи встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та не спростовану в межах цієї справи та в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

28. Беручи до уваги правову природу укладеного договору купівлі-продажу природного газу №4020/15-ТЕ-24 від 15.12.2014р., кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом за нормами Цивільного та Господарського Кодексів України, з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з купівлі-продажу, виконання грошових зобов`язань, а також законодавством у сфері газопостачання, у тому числі - і щодо врегулювання заборгованості теплогенеруючих і теплопостачальних організацій.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

29. Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

30. Своєю чергою, як встановлено місцевим судом та сторонами в межах апеляційного провадження не оскаржується, Відповідач несвоєчасно (в поручення строків встановлених п.6.1 договору) розрахувався за отриманий природний газ за договором купівлі-продажу природного газу №4020/15-ТЕ-24 від 15.12.2014р., що свідчить про неналежне (із допущеним простроченням) виконання ним такого грошового зобов`язання у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважає таким, що прострочив виконання такого грошового зобов`язання у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу.

31. За змістом ст.ст.549, 611, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст.216-218 Господарського кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати 3% річних, інфляційної індексації та пені, нарахування якої в розглядуваному випадку передбачено п.7.2. договору купівлі-продажу природного газу №4020/15-ТЕ-24 від 15.12.2014р.

32. Проте, як вірно було зазначено судом першої інстанції, 30.11.2016р. набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», відповідно до положень ч.3 ст.7 якого, на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Відтак, враховуючи, що всі зобов`язання за договором купівлі-продажу природного газу №4020/15-ТЕ-24 від 15.12.2014р. були повністю виконані 28.01.2016р., тобто до 30.11.2016р. (дати набрання чинності означеного Закону), а п.1.2 договору визначає, що газ, який поставляється за цим договором використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, це, в свою чергу, свідчить про можливість застосування ч.3 ст.7 Закону України 1730-VIII від 03.11.2016р. Застосування цієї норми виключає можливість стягнення на користь Позивача заявленої суми пені, 3% річних та інфляційної індексації, що були нараховані на суму боргу, сплачену Відповідачем до набрання чинності означеним Законом.

33. Таким чином, судова колегія погоджується з висновком місцевим судом щодо відмови у задоволені позовних вимог про стягнення з Відповідача сум пені та 3% річних, нарахованих на несвоєчасне виконання зобов`язань квітня-жовтня 2015р. з оплати природного газу, та нарахованої за несвоєчасне виконання зобов`язань липня 2015р. інфляційної індексації.

34. З приводу доводів апеляційної скарги в цій частині, судова колегія зауважує, що ч.3 ст.7 Закону України 1730-VIII від 03.11.2016р. не вимагає інших умов (в тому числі, включення Відповідача до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії) для не нарахування неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, крім погашення заборгованості боржником за отриманий природний газ до набрання чинності цим Законом (30.11.2016р.), що зумовлює відхилення цих аргументів Скаржника.

Вибіркове цитування Скаржником окремих положень постанови Вищого господарського суду України у справі №914/1111/16 з метою довільного тлумачення відповідних норм матеріального права на свою користь апеляційним судом до уваги не приймається, оскільки імперативного узалежнення можливості застосування ч.3 ст.7 Закону України 1730-VIII від 03.11.2016р. від включення Відповідача до відповідного Реєстру підприємств за змістом вказаної постанови Верховним судом не сформульовано.

Своєю чергою, мотивувальна частина оскаржуваного рішення містить висновки місцевого суду відносно правильного застосування релевантної до характеру належним чином встановлених спірних правовідносин норми матеріального права, які змістовно спростовують заперечення Відповідача з цього приводу, що спростовує доводи Скаржника відносно припущених порушень процесуального законодавства відносно повноти правової оцінки та мотивації результатів вирішення спору.

35. Відтак, оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, які ст.277 Господарського процесуального кодексу України визначені у якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

36. Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ на рішення Господарського суду Полтавської області від 12.02.2019р. (повний текст підписано 18.02.2019р.) у справі №917/9/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 12.02.2019р. (повний текст підписано 18.02.2019р.) у справі №917/9/19 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 23.05.2019р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя В.І. Пушай

Надіслано судом до ЄДРСР 23.05.2019р.