ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 року м.Дніпро Справа № 904/7654/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

оловуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

При секретарі Ковзикові В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Перепелиця О.С., ордер серії ДП №2263/017 від 30.01.2019 р., адвокат;

інші учасники процесу не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені судом належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Серединецьке»

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2019 року у справі № 904/7654/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Серединецьке»

та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Армада ЛТД»

про стягнення 18 597 606 грн. 94 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕК" звернувся до відповідачів із позовом про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Армада ЛТД" суму поруки у розмірі 10 000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за Договором фінансового лізингу № 12АФ-15 від 11.03.2015 р., та про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" суму заборгованості за Договором фінансового лізингу № 12АФ-15 від 11.03.2015 р. у розмірі 18 577 606 грн. 95 коп., з яких заборгованість по сплаті чергових лізингових платежів 4277616 грн. 35 коп., відсотки річних 14 299 990 грн. 60 коп.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17 січня 2019 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕК» - задоволено частково.

Суд стягнув солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" (30440, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокіївці, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Армада ЛТД" (52001, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, Автодорога Знам`янка-Луганськ-Ізварино 227 км+ 580 м територія Підгородненської міської Ради, ідентифікаційний код 35268360) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕК" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1, ) суму поруки по сплаті лізингових платежів 10 000 грн., судовий збір 136 грн. 83 коп.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке"(30440, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Мокіївці, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕК" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1, ) заборгованість по сплаті чергових лізингових платежів 4277616 грн. 35 коп., відсотки річних 12 788 465 грн. 44 коп., судовий збір 231879 грн. 23 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням господарського суду, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що після порушення провадження у справі 02.08.2017 року, між позивачем та відповідачем 1 було укладено Додаткову угоду № 3 до Договору фінансового лізингу, згідно з якою змінено графік та строки погашення лізингових платежів, а також погоджено графік погашення простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів за період з березня 2015 по листопад 2017 року. За змістом додаткової угоди, на час ухвалення судового рішення строк виконання платежів за Договором фінансового лізингу ще не настав, а тому провадження у справі підлягало закриттю.

Проте, суд першої інстанції не прийняв до уваги заяву відповідача про закриття провадження у справі, не прийняв жодного процесуального рішення з цього приводу.

Щодо суті оскаржуваного рішення, апелянт зазначив, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що сума основного боргу складає 4 277 616,35 грн., а нарахована сума відсотків річних складає 12 788 465,44 грн., що у рази перевищує суму основного боргу.

З огляду на вищезазначене, апелянт вважає, що вона повинна бути зменшена до розумних меж.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.03.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 року у справі № 904/7654/17 ( суддя Манько Г.В.), розгляд призначено на 15.04.2019рік.

Розгляд справи призначений у судовому засіданні на 15.04.2019р. не відбувся у зв`язку з відрядженням судді-учасника колегії Дарміна М.О.( інформаційна довідка).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2019року судове засідання було призначено на 13.05.2019року.

Позивач письмовий відзив на апеляційну скаргу не надав, проте, в судовому засіданні 13.05.2019 року представник позивача підтвердив факт укладання між сторонами додаткової угоди № 3, якою було змінено графік платежів за договором фінансового лізингу, відніс вирішення спору на розгляд суду та зобов`язався надати для огляду суду оригінал зазначеної додаткової угоди № 3, копія якої була надана суду відповідачем засобами електронного листування, та продубльована засобами поштового зв`язку.

В судовому засіданні 16.05.2019 року, яке відбулось після оголошеної перерви для огляду оригіналу, представник позивача надав пояснення, в яких зазначив, про неможливість надання оригіналу у зв`язку із його відсутністю у довірителя, та поставивши під сумнів укладання додаткової угоди № 3, чим фактично спростував свої ж пояснення у судовому засіданні 13.05.2019 року.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надали.

Відповідно до ч.11,12 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.

Статтею 242 ГПК України, яка регламентує порядок вручення судового рішення, зазначено, що днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Оскільки рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення було вручено 21.03.2019року, 03.05.2019 року, 06.05.2019року, колегія суддів вважає, що відповідачі були належним чином повідомлені тому це надає право суду розглянути справу без їх участі.

Згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином, представники відповідачів мали можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами, за відсутності представників відповідачів, оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені в належний спосіб у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги, а відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язком суду, яке залежить від наявності обставин, які унеможливлюють вирішення спору.

В судовому засіданні 16.05.2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 11 березня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Агротек та Товариством з обмеженою відповідальністю Серединецьке було укладено договір фінансового лізингу № 12АФ-15 (далі Договір).

Відповідач згідно умов Договору отримав від ТОВ Агротек у платне користування Трактор John Deere 8335R (надалі Майно) та зобов`язався спланувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу у строки та у розмірах згідно додатку №2 Графік внесення лізингових платежів до Договору, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору.

Згідно п. 2.1 Договору вартість Майна становить гривневий еквівалент 253 400 Доларів США, що розраховується за курсом продажу п`ятдесят тисяч Доларів США 00 центів) Доларів США, щоДолару США, встановленим у міжбанківській інформаційній системі УкрДілінг", сформованим на 16:00 за Київським часом (надалі Міжбанківський курс) на дату, що передує даті укладання цього Договору (надалі Міжбанківський курс Договору), та на дату укладання цього Договору становить 5 498 780,00 (п`ять мільйонів чотириста двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок) гривень, у тому числі ПДВ 916 463,33 грн. (надалі - Вартість Майна).

Відповідно до п. 4.1 Договору всі платежі за Договором здійснюються в національній валюті України відповідно до умов цього Договору та Додатку №2 Графік внесення лізингових платежів до Договору (надалі Графік) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Лізингодавця, вказаний у цьому Договорі.

Щомісячні платежі, та порядок їх сплати: щомісячно, згідно графіку, та включають в себе: суму, яка компенсує частину вартості предмету лізингу у розмірі згідно додатку №2; Платіж як винагорода (комісія) Лізингодавцю за отримане у лізинг майно в розмірі згідно додатку №2.

Відповідно до п. 4.4. Договору, сума чергового Лізингового платежу є гривневим еквівалентом відповідної суми (в Доларах США), зазначеної в Графіку, виходячи з Міжбанківського курсу на дату, що передує даті сплати Лізингоодержувачем чергового ЛЬингового Платежу, зазначеного в Графіку. Такий порядок застосовується до усіх Лізингових платежів та будь-яких інших сум, які підлягають сплаті згідно з Договором.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що у випадку, якщо Лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого Лізингового платежу, який встановлений в Графіку, Лізингоодержувач несе відповідальність перед Лізингодавцем у вигляді сплати сімдесяти процентів річних від суми простроченого Лізингового платежу (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України).

13.07.2016 року Сторонами було підписано Додаткову угоду №2 до Договору фінансового лізингу № 12АФ-15 від 11.03.2015 року, якою дійшли згоди внести зміни до Договору, виклавши Графік внесення лізингових платежів у Новій редакції, а прострочену заборгованість по сплаті чергових лізингових платежів згідно Графіку внесення лізингових платежів за жовтень 2015-червень 2016 року в розмірі 97 799,46 Доларів США Лізингоодержувач зобов`язується сплатити у наступному порядку: 1) За жовтень 2015 - 15408,38 Доларів США - в наступні строки: 3 027,19 Доларів США - в строк до 20.08.2016; 12 381,19 Доларів США - в строк до 20.02.2017; За листопад-грудень 2015 - 43 379,99 Доларів США - в наступні строки: 5 369,99 Доларів США - в строк до 20.08.2016; 38 010,00 Доларів США - в строк до 20.08.2017; За січень 2016 р. - 2 378,14 Доларів США - в строк до 20.08.2016; За лютий 2016 - 27 446,69 Доларів США - в наступні строки: 2 106,69 Доларів США - в строк до 20.08.2016; 25 340,00 Доларів США - в строк до 20.11.2017; За березень-червень 2016 - 9 186,26 Доларів США - в строк до 20.08.2016.

Також, зазначеною додатковою угодою Сторони погодили, що у випадку невиконання Лізингоодержувачем зобов`язань з оплати простроченої заборгованості у строки, визначені п. 2 цієї Додаткової угоди, п. 2 Додаткової угоди втрачає свою чинність (відповідно до письмового повідомлення Лізингодавця), а Сторони керуються Графіком внесення лізингових платежів (Додаток № 2). Сторони дійшли згоди внести зміни в п. 7.2. договору фінансового лізингу А& 12АФ-15 від 11.03.2015 року, виклавши його у наступній редакції: 7.2. У випадку, якщо Лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого Лізингового платежу, який встановлений в Графіку, Лізингоодержувач несе відповідальність перед Аізингодавдем у вигляді сплати 365 (трьохсот шістдесяти п`яти) процентів річних від суми простроченого Лізингового платежу (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України).

13.07.2016 р. між Позивачем та Відповідачем 2 - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Армада ЛТД" було укладено договір поруки, за яким Відповідач 2 виступає поручителем по виконанню Відповідачем своїх зобов`язань за Договором фінансового лізингу.

У відповідності до п. 3.2 договору поруки від 13.07.2016 р. у разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобов`язань з оплати лізингових платежів, ТОВ ТД Армада ЛТД зобов`язане у триденний термін з моменту отримання даної Вимоги перерахувати на розрахунковий рахунок ТОВ Агротек відповідні грошові кошти у розмірі, передбаченому Договором поруки від 13.07.2016р.

Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Армада ЛТД" із позовом про солідарне стягнення 10 000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за Договором фінансового лізингу № 12АФ-15 від 11.03.2015 р., та про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" суму заборгованості за Договором фінансового лізингу № 12АФ-15 від 11.03.2015 р. у розмірі 18 577 606 грн. 95 коп., з яких заборгованість по сплаті чергових лізингових платежів 4 277 616 грн. 35 коп., відсотки річних 14 299 990 грн. 60 коп., позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТЕК» посилався на невиконання відповідачем 1 умов договору фінансового лізингу №UA135L-13 від 11.06.2013 в частині оплати лізингових платежів, та невиконання відповідачем 2- як поручителем, своїх зобов`язань за договором поруки на суму 10 000,00 грн., що є підставою для солідарної відповідальності відповідачів в цій сумі та відповідальності лізингоодержувача в іншій частині вимог.

Задовольняючи позовні вимоги частково та стягуючи на користь позивача з відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" заборгованість по сплаті чергових лізингових платежів в сумі 4 277 616 грн. 35 коп., відсотки річних 12 788 465 грн. 44 коп., та солідарно з обох відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Армада ЛТД" 10 000 грн., господарський суд першої інстанції виходив з того, що станом на дату складання даної позовної заяви Відповідач 1 не виконав зобов`язання з оплати простроченої заборгованості по сплаті чергових лізингових платежів у строки, визначені Договором та п.2 додаткової угоди № 2 від 13.07.2016 р. в сумі 4 287 616,35 грн. , що також є підставою для стягнення відсотків річних на суму простроченої заборгованості.

Проте, колегія суддів вважає таки висновки суду першої інстанції передчасними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про фінансовий лізинг").

Згідно зі ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом (параграф 6 глави 58 ЦК України - "Лізинг") та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

В силу частини другої статті 9 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Частина перша статті 292 ГК України визначає лізингом у сфері господарювання господарську діяльність, спрямовану на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Передача предмету лізингу лізингоодержувачу є відносинами з передачі предмету лізингу у користування на визначений строк. Такі відносини є характерними для відносин найму (оренди).

Погодження лізингодавцем та лізингоодержувачем умови про право лізингоодержувача на викуп предмету лізингу є відносинами, характерними для відносин купівлі-продажу.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, 01 квітня 2015 року позивач передав відповідачу-1 трактор John Deere 8335R, вартістю 253 400 доларів США ( 5 960 035,23 грн. відповідно), що підтверджується Актом прийому-передачі ( а.с. 20 т.1 ).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобов`язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Пункт 3 частини другої статті 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлює обов`язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Проте, у порушення умов договору та вимог діючого законодавства, відповідач 1 не сплачував лізингові платежі за період з 01.03.2015 року по 21.06.2017 року.

13.07.2016 року Сторонами було підписано Додаткову угоду №2 до Договору фінансового лізингу № 12АФ-15 від 11.03.2015 року, якою дійшли згоди внести зміни до Договору, виклавши Графік внесення лізингових платежів у Новій редакції, а прострочену заборгованість по сплаті чергових лізингових платежів згідно Графіку внесення лізингових платежів за жовтень 2015-червень 2016 року в розмірі 97 799,46 Доларів США Лізингоодержувач зобов`язується сплатити у наступному порядку: 1) За жовтень 2015 - 15408,38 Доларів США - в наступні строки: 3 027,19 Доларів США - в строк до 20.08.2016; 12 381,19 Доларів США - в строк до 20.02.2017; За листопад-грудень 2015 - 43 379,99 Доларів США - в наступні строки: 5 369,99 Доларів США - в строк до 20.08.2016; 38 010,00 Доларів США - в строк до 20.08.2017; За січень 2016 р. - 2 378,14 Доларів США - в строк до 20.08.2016; За лютий 2016 - 27 446,69 Доларів США - в наступні строки: 2 106,69 Доларів США - в строк до 20.08.2016; 25 340,00 Доларів США - в строк до 20.11.2017; За березень-червень 2016 - 9 186,26 Доларів США - в строк до 20.08.2016.

Також, зазначеною додатковою угодою Сторони погодили, що у випадку невиконання Лізингоодержувачем зобов`язань з оплати простроченої заборгованості у строки, визначені п. 2 цієї Додаткової угоди, п. 2 Додаткової угоди втрачає свою чинність (відповідно до письмового повідомлення Лізингодавця), а Сторони керуються Графіком внесення лізингових платежів (Додаток № 2). Сторони дійшли згоди внести зміни в п. 7.2. договору фінансового лізингу А& 12АФ-15 від 11.03.2015 року, виклавши його у наступній редакції:

7.2. У випадку, якщо Лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого Лізингового платежу, який встановлений в Графіку, Лізингоодержувач несе відповідальність перед Лізингодавдем у вигляді сплати 365 (трьохсот шістдесяти п`яти) процентів річних від суми простроченого Лізингового платежу (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Оскільки відповідачем 1 не було сплачено заборгованість, позивачем на адресу відповідача-1 надіслано повідомлення про невиконання ним зобов`язань за Договором та наявність заборгованості по лізинговим платежам станом на 07.03.2017р. Відповідні повідомлення у якості доказів позивачем надано до матеріалів справи, а тому господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про існування заборгованості за лізинговими платежами, яка підлягає стягненню з відповідача 1.

Разом з цим, як встановлено судом апеляційної інстанції, 30 березня 2018 року, тобто, під час знаходження справи на експертизі та під час зупинення провадження у справі, між ТОВ «Агротек» та ТОВ « Серединецьке» укладено та підписано додаткову угоду № 3 до Договору фінансового лізингу № 12 АФ -15 від 11.03.2015 року, якою змінено графік внесення лізингових платежів та продовжено термін дії Договору фінансового лізингу № 12 АФ-15 від 11.03.2015 року до 20 червня 2019 року.

Пунктом 3 Додаткової угоди сторони погодили, що прострочену заборгованість по сплаті лізингових платежів за період березень 2015-листопад 2017 року в розмірі 267 005,96 доларів США, що складається з суми, яка компенсує частину вартості предмету лізингу 214 924,94 доларів США, платежу , як винагороди ( комісія) за отримане у лізинг майно 19 093,39 доларів США, штрафних санкцій 32 987,63 доларів США, Лізингоодержувач зобов`язується сплатити у наступному порядку:

- 105 443,39 доларів США в строк до 20.02.2019 року

- 52 721,69 доларів США в строк до 20.04.2019 року

- 26 360,85 доларів США в строк до 20.05.2019 року

- 82 480,03 доларів США в строк до 20.06.2019 року

Пунктом 5 додаткової угоди № 3, строк дії Договору фінансового лізингу № 12 АФ-15 від 11.03.2015 року продовжено до 20.06.2019 року включно.

Відповідно до статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки сторони внесли зміни до договору в частині зміні графіку ( строків погашення) лізингових платежів шляхом укладення письмової додаткової угоди № 3 від 30.03.2018 року, строк виконання яких ( платежів) на момент розгляду справи господарським судом ще не настав, відсутні підстави для стягнення заборгованості за ним, а відтак, відсутній і предмет спору.

Вирішуючи питання щодо прийняття на стадії апеляційного провадження доказів, які не були надані суду першої інстанції, а саме: додаткової угоди № 3 до договору, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Так, апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що 2.08.2018 року ним була направлена на адресу господарського суду Дніпропетровської області заява про прийняття заяви про закриття провадження у справі та поновлення провадження, до якої надана копія додаткової угоди № 3 до Договору фінансового лізингу № 12 АФ-15 від 11.03.2015 року, яка залишилась поза увагою суду першої інстанції і рішення з приводу якої не було прийнято.

При цьому, апелянт долучив до апеляційної скарги копії даної додаткової угоди, копію заяви про закриття провадження у справі, адресовану господарському суду Дніпропетровської області та сторонам у справі, у тому числі, позивачу.

Проте, колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять відповідної заяви, а апелянтом не надано доказів направлення цієї заяви господарському суду, оскільки не надано ані поштової квитанції, ані опису вкладення.

Разом з цим, апелянтом надано суду докази направлення такої заяви і додаткової угоди сторонам по справі: позивачу та поручителю- відповідачу 2, що підтверджується описом вкладення та квитанцією про відправлення за допомогою Укрпошти експрес.

Відповідно до статті 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Тобто, на сторони покладається обов`язок не приховувати докази.

Проте, як встановлено під час розгляду апеляційної скарги, позивач, який був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції, за відсутності відповідача, будучи обізнаним про зміну умов договору шляхом укладання додаткової угоди № 3, яка змінила графік внесення лізингових платежів, не повідомив суд про зазначені обставини, що свідчить про зловживання ним своїми правами, що перешкоджає основному завданню господарського судочинства - справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенню судом спору.

З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів вважає за можливе прийняти до уваги докази, надані відповідачем 1 до апеляційної скарги, оскільки вони мають істотне значення для з`ясування обсягу прав та обов`язків сторін, та свідчать про відсутність предмету спору на час ухвалення рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст.264,270,275,278,281,282 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Серединецьке" задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2019 року у справі № 904/7654/17 ( суддя Манько Г.В.) - скасувати.

Провадження у справі № 904/7654/17 закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 21.05.2019року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов