ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019м. ДніпроСправа № 904/1214/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

за участю секретаря судового засідання Пономарьова Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОМСЕРВІС-ТОРГ"

до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД"

про стягнення 121443,85грн., з яких 121200,96грн. основної заборгованості; 133,32грн. пені; 109,57грн. штрафу (договір поставки №18072Т від 21.06.2018)

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОМСЕРВІС-ТОРГ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (далі - відповідач) в якій просить суд стягнути 121443,85грн., з яких 121200,96грн. основної заборгованості; 133,32грн. пені; 109,57грн. штрафу (договір поставки №18072Т від 21.06.2018).

Судові витрати по справі, а саме 1921,00грн. судового збору, позивач просить суд покласти на відповідача.

Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.

Між сторонами укладено договір поставки №18072т від 21.06.2018. Додатковою угодою №1 від 18.12.2018 до договору поставки строк дії договору продовжено до 30.06.2019.

Станом на 22.03.2019 відповідачем не виконано зобов`язання з оплати поставленого товару на загальну суму 121200,96грн. за видатковою накладною №0602002 від 06.02.2019 (рахунок №0602002 від 06.02.2019).

Позивач наголосив, що 13.03.2019 цінним листом з описом вкладення відповідачу надіслано досудову вимогу-претензію та встановлено 5-денний строк для сплати заборгованості. Вказана вимога-претензія залишена без відповіді та задоволення.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував відповідачу:

- пеню за період з 12.03.2019 по 22.03.2019 на суму 133,32грн.;

- штраф у розмірі 3% за прострочення оплати понад 30 (тридцять) календарних днів на суму 133,32грн.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/1214/19 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2019.

Ухвалою від 01.04.2019 позовну заяву залишено без руху.

08.04.2019 виявлені судом недоліки усунуто.

Ухвалою від 08.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 08.05.2019.

26.04.2019 від відповідача надійшов відзив в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст заперечень відповідача та узагальнення його доводів.

Відповідач визнає факт укладання договору та звертає увагу суду, що Специфікації №1 та №2 без № та без дати, у зв`язку з чим не зрозуміло до якого договору відносяться дані документи.

Посилаючись на положення пунктів 1.3, 5.2 договору відповідач стверджує, що сторони визначили порядок постачання товару.

Отже, відповідач дійшов висновку, що моментом отримання товару визначено дату, яка зазначена у товарно-транспортній накладній.

На дату звернення до суду позивач не надав документів підтверджуючих транспортування продукції відповідачу.

Нараховані штрафні санкції відповідач вважає неправильними, з огляду на відсутність суми основного боргу.

26.04.2019 від відповідача надійшла заява від 26.04.2019 за вих.№15-01/324 із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 20.05.2019 заява від 26.04.2019 за вих.№15-01/324 залишена без задоволення.

20.05.2019 від відповідача надійшло клопотання від 17.05.2019 за вих.№б/н про відкладення розгляду справи, у зв`язку зі звільненням представника відповідача.

20.05.2019 від позивача надійшла заява від б/д за вих.№б/н в якій представник позовні вимоги підтримав, а проти відкладення розгляду справи заперечив.

В судовому засіданні, яке відбулося 20.05.2019 здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

В судовому засіданні оглянуто всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції .

Судовий процес, враховуючи неявку представників сторін та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 20.05.2019 в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу окремо, який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОМСЕРВІС-ТОРГ" (далі - позивач, постачальник) та ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (далі - відповідач, замовник) укладено договір поставки №18072Т від 21.06.2018 (далі - договір).

Предметом договору визначено, що у відповідності до цього договором постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника товар, вказаний у Специфікаціях (Додаток №1, Додаток №2), які є невід`ємними його частинами, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити поставлений товар на умовах даного договору (пункт 1.1 договору). Найменування товару: комплектуючі електрообладнання до тепловозів ЧМЕЗ (пункт 1.2 договору). Ціна товару, що поставляється за договором, вказана у Специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору (пункт 1.4 договору).

Ціну договору визначено розділом 6. Ціна договору.

Строк. Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 30.06.2019 в частині поставок товару, а в частині оплати - до його повного виконання (пункт 14.1 договору, з урахуванням змін внесених додатковою угодою №1).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 265 Господарського кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно частини 6 статті 265 Господарського кодексу України та частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 656 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

У даному випадку предметом договору є комплектуючі електрообладнання до тепловозів ЧМЕЗ.

Статтею 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Пунктом 5.2 договору визначено, що передача товару від постачальника замовнику здійснюється за видатково-прибутковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість партії товару, що постачається.

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 121200,96грн., що підтверджується видатковою накладною №0602002 від 06.02.2019 на суму 121200,96грн.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 7.1 договору визначено, що розрахунки за договором провадяться у безготівковому порядку на рахунок постачальника, вказаний у договорі, в національній валюті України - гривні. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня поставки та на підставі отриманого від постачальника рахунку.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку продавця за договором поставити бензин відповідає обов`язок покупця оплатити його вартість.

Строк оплати товару отриманого за видатковою накладною №0602002 від 06.02.2019 на суму 121200,96грн. настав 11.03.2019.

Відповідач докази погашення заборгованості у розмірі 121200,96грн. не надав.

Доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, належними доказами відповідач не спростував.

Доказів повернення вказаного товару позивачу відповідачем не надано.

Господарський суд дійшов висновку, що продукція була прийнята саме в дату вказану у видатковій накладній. Крім того, матеріали справи не містять відкладальних умов для здійснення оплати товару із застосування частини 3 статті 221 Господарського кодексу України. Відтак, заперечення відповідача відхиляються як необґрунтовані.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 121200,96грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 10.3 договору визначено, що у випадку порушення замовником строків розрахунків за договором замовник сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі трьох відсотків від несплаченої суми.

Позивач нарахував пеню за період з 12.03.2019 по 22.03.2019 на суму 133,32грн. та штраф у розмірі 3% за прострочення оплати понад 30 (тридцять) календарних днів на суму 133,32грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; проти задоволення вказаних вимог заперечив.

Господарський суд перевірив розрахунок пені та штрафу і визнав вказані розрахунки арифметично та методологічно правильними, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати. З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 1921,00грн. покласти на відповідача.

Щодо клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Позиція відповідача. Звільнення представника.

Позиція позивача. Заперечує проти задоволення клопотання відповідача.

Позиція господарського суду. По-перше, відповідач надав відзив з доказами на обґрунтування заперечень; По-друге, неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті; По-третє, відповідач не надав докази того, що звільнений представник є єдиним і відсутня можливість його заміни іншим представником.

Отже, причини неявки представника відповідача господарський суд поважними не визнає, а обставини, які перешкоджають розгляду справи по суті відсутні.

Відтак, в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-257, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОМСЕРВІС-ТОРГ" (61177, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ЗОЛОЧІВСЬКА, будинок 1; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34954542) до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (49038, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ АКАДЕМІКА БЕЛЕЛЮБСЬКОГО, будинок 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00659101) про стягнення 121443,85грн., з яких 121200,96грн. основної заборгованості; 133,32грн. пені; 109,57грн. штрафу (договір поставки №18072Т від 21.06.2018) задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (49038, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ АКАДЕМІКА БЕЛЕЛЮБСЬКОГО, будинок 7; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00659101) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОМСЕРВІС-ТОРГ" (61177, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ЗОЛОЧІВСЬКА, будинок 1; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34954542) 121200,96грн. (сто двадцять одна тисяча двісті грн. 96 коп.) основної заборгованості; 133,32грн. (сто тридцять три грн. 32 коп.) пені; 109,57грн. (сто дев`ять грн. 57 коп.) штрафу; 1921,00грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення буде складено протягом п`яти днів з дня закінчення розгляду справи.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 22.05.2019.

Суддя І.В. Петренко