21 травня 2019 року Справа № 913/277/19
м. Харків Провадження № 3/913/277/19
Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., розглянувши матеріали позовної заяви
Заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області
до 1.Рубіжанської міської ради Луганської області, м. Рубіжне Луганської області
2.Управління освіти Рубіжанської міської ради Луганської області, м. Рубіжне Луганської області
3.Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКФ Прайд", м. Рубіжне Луганської області
про визнання рішення незаконним, визнання договору недійсним та повернення земельної ділянки
Заступник керівник Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області звернувся до Господарського суду Луганської області в інтересах держави з позовною заявою до Рубіжанської міської ради Луганської області, Управління освіти Рубіжанської міської ради Луганської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКФ ПРАЙД":
- про визнання незаконним рішення Рубіжанської міської ради Луганської області від 17.07.2018 № 57/8 "Про надання згоди управлінню освіти Рубіжанської міської ради на укладення договору про встановлення особистого строкового земельного сервітуту з ТОВ "ПКФ ПРАЙД";
- про зобов`язання ТОВ "ПКФ ПРАЙД" повернути Управлінню освіти Рубіжанської міської ради Луганської області земельну ділянку загальною площею 0,0020 га, вартістю 47 406 грн. 03 коп., розташовану за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Володимирська, 19.
На обґрунтування заявлених вимог прокурор зазначає, що відсутні підстави для встановлення сервітуту у відповідності до ч. 1 ст. 401 ЦК України (коли потреби особи не можуть бути задоволені іншим способом) та що потреби ТОВ "ПКФ ПРАЙД" щодо розміщення тимчасової споруди могли бути задоволені шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Предмет та умови спірного договору відповідають законодавчому визначенню поняття оренди землі, а не визначенню поняття земельного сервітуту. Оформивши договір про встановлення особистого строкового сервітуту (земельний сервітут) сторони насправді вчинили правочин оренди земельної ділянки. Прокурор вважає, що дії Рубіжанської міської ради Луганської області повинні розцінюватися як зловживання правом, що суттєво обмежує права інших учасників господарсько-правових відносин на отримання вказаної земельної ділянки в оренду чи власність, на оплатних умовах та на підставі конкурсу. Передача спірної земельної ділянки ТОВ "ПКФ Прайд" на підставі договору про встановлення особистого строкового сервітуту (земельний сервітут) від 01.10.2018 поза конкурсною процедурою є підставою для визнання цього договору недійсними з підстав, передбачених ст.ст. 203, 215 ЦК України, а отримана у користування земельна ділянка підлягає звільненню та поверненню Рубіжанській міській раді Луганської області на підставі ст. 216 ЦК України.
Прокурор вказує, що Головне управління Держгеокадастру у Луганській області перевіривши рішення Рубіжанської міської ради Луганської області від 17.07.2018 № 57/8 "Про надання згоди управлінню освіти Рубіжанської міської ради на укладення договору про встановлення особистого строкового земельного сервітуту з ТОВ "ПКФ ПРАЙД" та встановивши порушення вимог чинного законодавства на адресу Рубіжанської міської ради Луганської області направило клопотання від 09.10.2018 № 254-ДК/0011/КВ/06/01/-18 з питань дотримання вимог земельного законодавства щодо приведення у відповідність до діючого законодавства спірного рішення, на яке надано відповідь від 14.11.2018 № 013-010/4137 про необґрунтованість вказаного клопотання.
Рубіжанська міська рада Луганської області, як орган місцевого самоврядування територіальної громади, виступає суб`єктом права власності на спірну земельну ділянку та зобов`язана здійснювати захист комунальних майнових прав відповідно до ст.ст. 80, 83 Земельного кодексу України.
Однак, як зазначає прокурор, вказаний захист та контроль Рубіжанською міською радою Луганської області не здійснено. Крім того, рада самостійно прийняла спірне рішення та була ініціатором укладення спірного договору, тому визначена відповідачем за цим позовом.
Відповідно до частин 1-2 ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.
Згідно частин 1-3 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Статтею 84 Земельного кодексу України передбачено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.
Частина 1-2 ст. 83 Земельного кодексу України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.
За змістом положень ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
У відповідності до частин 1 та 4 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Крім того, згідно з абзацом 4 ст. 15-2 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відносин, належить організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.
Відповідно до Положення Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль): за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою; дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.
Наведене свідчить, що органи Держгеокадастру можуть виконувати, зокрема, дві абсолютно різних функції, а саме:
1) функції розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності від імені власника, яким є держава Україна, з усіма повноваженнями власника на захист права власності;
2) функції органу державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.
Як вказує прокурор, спірна земельна ділянка є комунальною власністю, тобто не є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення та не належить до агропромислового комплексу, тому Держгеокадастр у цьому разі не наділений повноваженнями розпорядника з усіма повноваженнями власника на захист права власності, а надані законом функції державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства не наділяють Держгекадастр правом контролю за реалізацією органом місцевого самоврядування повноважень щодо розпорядження землями територіальної громади, що виключає можливість звернення до суду з позовними вимогами, заявленими у цій справі.
Таким чином, Держгеокадастр не може здійснювати процесуальні права позивача, у зв`язку з відсутністю повноважень розпорядника з усіма повноваженнями власника на захист права власності.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Крім того, ч. 5 ст. 53 ГПК України визначено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
На підставі викладено та у зв`язку з тим, що орган, який уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах за вищевказаними прокурором обставинами є відповідачем, стороною оспорюваних правовідносин та особою, яка прийняла оспорюване прокурором рішення, а у Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру відсутні повноваження на розпорядження землями комунальної власності, у прокурора виникає право на звернення до суду із даною позовною заявою для захисту державних інтересів та він набуває статусу позивача.
За приписами ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Таким чином, участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована. Не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі, оскільки інакше буде порушено принцип рівності сторін при розгляді господарського спору.
На обґрунтування підстав звернення до суду з позовом в інтересах держави заявник посилається на те, що дії Рубіжанської міської ради Луганської області під час надання у користування земельної ділянки комунальної власності порушують принцип діяльності органів місцевого самоврядування "законності", порушують інтереси власника землі територіальної громади щодо розпорядження земельними ділянками та порушують економічні інтереси територіальної громади, що виражаються в недоотримання коштів місцевим бюджетом, що в свою чергу призводить до порушень інтересів держави та повинні розцінюватися як зловживання правом, що суттєво обмежує права інших учасників господарсько-правових відносин на отримання вказаної земельної ділянки в оренду чи власність, на оплатних умовах та на підставі конкурсу.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність у даному випадку підстав для представництва заступником керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області інтересів держави із заявленими позовними вимогами.
Відповідно до ч. 1 ст. 176 ГПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього кодексу.
Враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування, суд дійшов висновку про необхідність відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначення справи до розгляду в підготовчому засіданні.
Керуючись статтями 12, 120, 176, 181, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1.Підтвердити підстави представництва заступником керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області інтересів держави із заявленими позовними вимогами.
2.Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.
3.Справу розглядати в порядку загального позовного провадження.
4.Повідомити учасників справи про призначення справи до розгляду в підготовчому засіданні на 11.06.2019 об 11 год. 10 хв.
5.Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: м. Харків, проспект Науки, 5 (кабінет № 109).
6.Позивачу за умови одержання відзивів протягом 3 днів з дня їх одержання надати відповіді з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України.
7.І відповідачу Рубіжанській міській раді Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, рішення міської ради від 06.06.2018 № 52/2, лист Управління освіти Рубіжанської міської ради від 29.06.2018 № 920 про надання згоди на укладення договору.
8.ІІ відповідачу Управлінню освіти Рубіжанської міській раді Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, лист від 29.06.2018 № 920 про надання згоди на укладення договору.
9.ІІІ відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ПКФ Прайд" протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.
Суд повідомляє сторін про відсутність технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Звертається увага учасників справи, що вони мають право отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді.
Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:
1.Зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.
2.Подати до суду заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України у вищевказаному розділі. Процесуальні документи у відповідній справі, що видані після дати подання вказаної заявки до суду, будуть надходити в електронному вигляді на зареєстровану електронну адресу учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, зазначену в заявці.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 21.05.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Секірський