ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/21267/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Баранець О.М., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання Варави Ю.В.,

представників учасників справи:

позивача: не з`явився,

відповідача: Гуленко Ю.М.,

третьої особи-1: не з`явився,

третьої особи-2: не з`явився,

третьої особи-3: не з`явився,

третьої особи-4: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Непідприємницького товариства "Відкритий недержавний пенсійний фонд "ВСІ"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Сівакова В.В.

від 13.03.2018 та

на постанову Київського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В., Тищенко О.В.

від 12.06.2018

за позовом Непідприємницького товариства "Відкритий недержавний пенсійний фонд "ВСІ"

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Всесвіт", 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнський адміністратор пенсійних фондів", 3. Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 4. Публічне акціонерне товариство "Банк "Таврика"

про стягнення 2 249 332, 85 грн.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Непідприємницьке товариство "Відкритий недержавний пенсійний фонд "ВСІ" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач, Фонд) про стягнення 2042350,68 інфляційних втрат та 206982,17 грн. 3% річних.

2. Позов мотивований посиланням на обставини неповернення Відповідачем Позивачеві 2310351,45 грн. пенсійних активів, розміщених у ПАТ "Банк "Таврика" (далі - Банк) згідно з договором банківського вкладу від 29.07.2010 №698 (далі - Договір вкладу), щодо зобов`язання повернути які прийняті судові рішення у адміністративній справі №826/6309/13-а.

Хід розгляду справи

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2017, яке залишено без змін постановою від 08.08.2017 Київського апеляційного господарського суду, позов задоволений.

4. Постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2017 рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції скасовані, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

5. Під час нового розгляду справи Позивач збільшив позовні вимоги щодо стягнення 2476696,75 грн. інфляційних втрат та 291863,85 грн. 3% річних.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

6. Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2018 у позові відмовлено повністю.

7. Рішення мотивовано тим, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.04.2014 у справі №826/6309/13-а підтверджено лише наявність грошового зобов`язання між Банком та Позивачем, але не встановлено грошового зобов`язання між Фондом та Позивачем. За висновком суду першої інстанції, зобов`язання повернути кошти по суті є зобов`язанням вчинити дію та не є грошовим зобов`язанням, у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення з Фонду інфляційних втрат та 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Також суд першої інстанції зазначив про відсутність правових підстав для нарахування спірної суми коштів, зважаючи на положення пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та обставини перебування Банку в процедурі ліквідації.

8. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 змінено мотивувальну частину рішення суду першої інстанції з урахуванням обставин та висновків, викладених у постанові суду апеляційної інстанції.

9. Суд апеляційної інстанції погодився з наведеними висновками суду першої інстанції, а також зазначив про ненадання Позивачем доказів прострочення ним зобов`язань перед будь-яким учасником Позивача як недержавного пенсійного фонду, наявності у нього повноважень звернення до суду в інтересах таких учасників щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

10. Позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

11. Касаційна скарга мотивована невідповідністю висновку судів щодо визнання зобов`язання Фонду з повернення Позивачу грошових коштів таким, що не має грошового характеру, правовим висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц.

12. Позивач наголошує, що нарахована неустойка стягується Позивачем саме на користь 4118 фізичних осіб, які є його учасниками та одночасно були вкладниками Банку згідно з Договором вкладу, та заперечує проти висновку суду апеляційної інстанції щодо відсутності у Позивача права на звернення до суду в інтересах своїх учасників.

13. На думку Позивача, під час розгляду даної справи суди вдались до перегляду постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 у справі №826/6309/13-а.

14. Також Позивач посилається на невідповідність висновку судів щодо неможливості застосування до грошових зобов`язань статті 625 Цивільного кодексу України правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 18.04.2018 у справі №910/8132/17, та висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 11.05.2018 у справі №914/1487/17, від 27.04.2018 у справі №908/1394/17.

15. Крім того Позивач зазначає, що протиправна бездіяльність Фонду спричинює Позивачу майнові втрати, тому висновок судів про відсутність у нього обов`язку з відшкодування таких втрат суперечить положенням Цивільного кодексу України, а також принципам законності, розумності та справедливості.

16. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

17. Відзив мотивований посиланням на безпідставність позовних вимог, відсутність у Фонду будь-якого грошового зобов`язання перед Позивачем, адже відповідними судовими рішеннями покладений обов`язок вчинити відповідні дії з повернення грошових коштів на Фонд не як на боржника у грошовому зобов`язанні, а як на особу, яка здійснює керівництво Банком як боржником у грошовому зобов`язанні.

18. Також Відповідач вважає помилковим посилання Позивача на наведені ним правові позиції Великої Палати Верховного Суду.

Хід розгляду справи у суді касаційної інстанції

19. Ухвалою Верховного Суду від 06.08.2018 відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою Позивача.

20. 9 жовтня 2018 року Позивач подав клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, посилаючись на положення частини 1 статті 302 Господарського процесуального кодексу України. Клопотання мотивоване наявністю виключної правової проблеми у зв`язку з відсутністю єдиної судової практики та однакового тлумачення норм законодавства щодо діяльності недержавних пенсійних фондів, а також процедури ліквідації банків у частині, що стосується повернення пенсійних активів недержавним пенсійним фондам.

21. Ухвалою Верховного Суду від 27.11.2018 справа разом із касаційною скаргою передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини 4 статті 302 Господарського процесуального кодексу України.

22. При винесенні зазначеної ухвали Суд дійшов висновку про необхідність відступити від висновків щодо застосування норм права, викладених в раніше ухвалених постановах Великої Палати у справах №758/1303/15-ц, №910/10156/17, №686/21962/15-2.

23. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2018 справа повернута відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду на підставі частини 6 статті 303 ГПК України у зв`язку з відсутністю підстав для передачі справи на її розгляд.

24. У зазначеній ухвалі Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що порівняння обставин справи №910/21267/16 з обставинами справ №758/1303/15-ц, №910/10156/17, №686/21962/15-ц свідчить про відмінність правовідносин між їх сторонами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

25. Між Банком та Позивачем (вкладник), від імені якого діяло Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Всесвіт" на підставі договору про управління активами пенсійного фонду №00000105КУ від 18.01.2005, укладений Договір вкладу.

26. За умовами Договору вкладу (в редакції з урахуванням Додаткової угоди №1 від 14.09.2012) Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) строковий рахунок НОМЕР_1 і вкладний (депозитний) рахунок на вимогу НОМЕР_2 в гривнях та залучає грошові кошти у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності строком зберігання до 16 вересня 2013 року (п. 1.1 Договору вкладу).

27. Позивач перераховує з поточного рахунку, а Банк приймає на відкритий вкладнику вкладний (депозитний) строковий рахунок № НОМЕР_1 кошти в сумі 260000,00 грн., що визначається як незнижувальний залишок за вкладом. Вкладом за цим договором визначається сума грошових коштів, зарахована на відкритий вкладнику вкладний (депозитний) строковий рахунок НОМЕР_1 та вкладний (депозитний) рахунок на вимогу НОМЕР_2 у розмірі, що визначається умовами цього договору. При цьому вкладник має право поповнювати суму вкладу, яка знаходиться на вкладному (депозитному) строковому рахунку НОМЕР_1 та поповнювати чи частково зменшувати суму вкладу на вкладному (депозитному) рахунку на вимогу НОМЕР_2 (п. 1.2 Договору вкладу).

28. За використання коштів, розміщених на вкладному (депозитному) строковому рахунку вкладника НОМЕР_1, Банк щомісяця нараховує проценти на суму вкладу з розрахунку 22,50 процентів річних, а за використання коштів, розміщених на вкладному (депозитному) рахунку на вимогу НОМЕР_2 - з розрахунку 17,00 процентів річних і щомісяця сплачує нараховані проценти на поточний рахунок вкладника, що зазначений в розділі 8 цього договору, в перший робочий день місяця, наступного за місяцем, за який було нараховано проценти (п. 1.3 Договору вкладу).

29. Додатковою угодою №1 від 14.09.2012 пункт 1.3 Договору вкладу також доповнений положеннями про те, що за використання коштів, розміщених на вкладному (депозитному) строкову рахунку НОМЕР_1, починаючи з 14 вересня 2012 року Банк щомісяця нараховує проценти на суму вкладу з розрахунку 24,0 процентів річних та за використання коштів, розміщених на вкладному (депозитному) рахунку на вимогу НОМЕР_2, Банк щомісяця нараховує проценти на суму вкладу з розрахунку 17,5 процентів річних. Банк щомісяця сплачує нараховані проценти за поточний рахунок вкладника, що зазначений в розділі 8 цього договору, в перший робочий день місяця, наступного за місяцем, за який було нараховано проценти.

30. Згідно з пунктом 2.6 Договору вкладу в разі зниження кредитного рейтингу Банку з інвестиційного рівня до спекулятивного рівня, вкладник подає письмову заяву до Банку у двох примірниках не пізніше ніж за два робочих дні до дати отримання коштів, зазначеної в заяві, а Банк повертає суму вкладу та суму нарахованих процентів за фактичний строк перебування вкладу на вкладному (депозитному) рахунку вкладника відповідно до умов п. 1.3 Договору вкладу.

31. На підставі зазначеного пункту Договору вкладу 29 листопада 2012 року ТОВ "Компанія з управління активами "Всесвіт" від імені Позивача звернулась до заступника голови правління Банку із заявою № (вх. №29/11/66 від 29.11.2012) та просило з 4 грудня 2012 року достроково припинити (розірвати) дію Договору вкладу, повернути суму вкладу і суму нарахованих процентів у зв`язку з тим, що ТОВ "Рейтингове агентство "ІВІ-Рейтинг" своїм рішенням № 283-12/FC/TAVB 01d "Про оновлення кредитного рейтингу згідно протоколу Рейтингового комітету №59 від 26.11.2012 року" знизило кредитний рейтинг Банку з інвестиційного рівня до спекулятивного: uaBB негативний.

32. На підставі постанови Правління Національного банку України №548 від 20.12.2012 про віднесення Банку до категорії неплатоспроможних Фонд прийняв рішення №33 від 20.12.2012 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в Банку.

33. Листом № від 25.12.2012 ТОВ "Компанія з управління активами "Всесвіт" від імені Позивача звернулося до уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в Банку (вх. № 27/11/04 від 27.12.2012) з вимогою про повернення належних Позивачу грошових коштів в сумі 2310351,45 грн. шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позивача.

34. Листом №11-01/1013-3901 від 28.12.2012 уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію в Банку повідомила ТОВ "Компанія з управління активами "Всесвіт" про віднесення Банку до категорії неплатоспроможних, запровадження у ньому тимчасової адміністрації та вказала на дії, які не здійснюються під час тимчасової адміністрації відповідно до пункту 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

35. На підставі постанови Правління Національного банку України №97 від 20.03.2013 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк "Таврика" виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №17 від 20.03.2013 "Про початок здійснення процедури ліквідації АТ "Банк "Таврика" та рішення №18 від 20.03.2013 "Про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ "Банк "Таврика".

36. У листі від 22.04.2013 №12-2868/13 Фонд зазначив, що пенсійні активи Позивача не будуть входити до ліквідаційної маси Банку, оскільки не є його активами.

37. На офіційній сторінці Фонду в мережі Інтернет 15 липня 2013 року розміщено оголошення, що 8 липня 2013 року виконавча дирекція Фонду затвердила реєстр акцептованих вимог кредиторів Банку.

38. Листом №0032/7 від 11.07.2013 уповноважена особа Фонду на ліквідацію Банку повідомила Позивача, що відповідно до частини 5 статті 49 Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення" його вимога включена до реєстру акцептованих вимог кредиторів та підлягає задоволенню в сумі 2310351,45 грн. відповідно до черговості (у 7 чергу).

39. Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Фонду, уповноваженої особи Фонду на ліквідацію Банку про визнання протиправною бездіяльності щодо неповернення пенсійних активів у розмірі 2310351,45 грн., розміщених у Банку згідно з Договором вкладу та зобов`язання повернути вказані пенсійні активи.

40. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 у справі №826/6309/13-а, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.04.2014, визнана протиправною бездіяльність Фонду щодо неповернення пенсійних активів у розмірі 2310351,45 грн., розміщених у Банку згідно з Договором вкладу, а також зобов`язано Фонд повернути Позивачу пенсійні активи у розмірі 2310351,45 грн., розміщені у Банку згідно з Договором вкладу.

41. Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 23.04.2014 дійшов висновку, що незалежно від того, на підставі якого правочину активи пенсійного фонду були розміщені у банку (чи то за договором банківського вкладу, чи то за договором про управління активами) банк, що ліквідується зобов`язаний повернути пенсійні активи в повному обсязі їх законному розпоряднику, визначеному Законом України "Про недержавне пенсійне забезпечення". При цьому суд послався на приписи статті 1212 Цивільного кодексу України.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

42. Цивільний кодекс України

Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків

1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини; …

4) інші юридичні факти. …

4. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

5. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. …

Стаття 92. Цивільна дієздатність юридичної особи

1. Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. …

Стаття 509. Поняття зобов`язання та підстави його виникнення

1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. …

Стаття 510. Сторони у зобов`язанні

1. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. …

Стаття 526. Загальні умови виконання зобов`язання

1. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. …

Стаття 527. Виконання зобов`язання належними сторонами

1. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. …

Стаття 610. Порушення зобов`язання

1. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 625. Відповідальність за порушення грошового зобов`язання

1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 1058. Договір банківського вкладу

1. За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. …

43. Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

Стаття 2. Визначення термінів

1. У цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні: …

6) ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; …

8) неплатоспроможний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність"; …

16) тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом; …

Стаття 3. Правовий статус Фонду

1. Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

2. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. …

Стаття 34. Запровадження тимчасової адміністрації

1. Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. …

3. Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. …

Стаття 36. Наслідки запровадження тимчасової адміністрації

1. З дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. …

2. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку. …

Стаття 44. Ліквідація банку і призначення уповноваженої особи Фонду

… 4. Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Стаття 46. Наслідки призначення уповноваженої особи Фонду

1. Уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов`язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

2. З дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. …

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

44. Суд виходить з того, що передбачені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України нарахування на суму боргу трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

45. Приписи зазначеної правової норми поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. При цьому з огляду на поняття зобов`язання, визначене у частині 1 статті 509 Цивільного кодексу України, грошовим є таке зобов`язання, у якому обов`язку боржника сплатити грошові кошти на користь кредитора кореспондує право кредитора вимагати їх сплати.

46. Зі встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин з урахуванням змісту судових рішень у справі №826/6309/13-а Суд вбачає, що між Банком та Позивачем виникло грошове зобов`язання щодо повернення пенсійних активів у розмірі 2310351,45 грн., розміщених у Банку на підставі Договору вкладу. Зазначене грошове зобов`язання виникло на підставі Договору вкладу та у зв`язку з його достроковим припиненням, боржником у зобов`язанні є Банк. Обставини заміни боржника у названому зобов`язанні судами не встановлені.

47. Водночас визнавши протиправною бездіяльність Фонду та зобов`язавши Фонд повернути Позивачу пенсійні активи у розмірі 2310351,45 грн., розміщені у Банку згідно з Договором вкладу, Київський апеляційний адміністративний суд у справі №826/6309/13-а зазначив, зокрема, що після спливу терміну банківського вкладу та припинення договору спірні пенсійні активи знаходяться в Банку, який ліквідується Фондом, та Банк (який ліквідується) зобов`язаний повернути пенсійні активи в повному обсязі їх законному розпоряднику.

48. При цьому Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 23.04.2014 у справі №826/6309/13-а дійшов висновку про невиконання відповідачем вимог пункту 2.10 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 №2, тобто зобов`язання вжити заходи щодо передачі активів недержавних пенсійних фондів до іншого зберігача відповідно до вимог законодавства України.

49. У зв`язку з наведеним Суд вважає, що не зважаючи на зобов`язання Фонду судовим рішенням у справі №826/6309/13-а повернути Позивачу пенсійні активи у розмірі 2310351,45 грн., безпосереднє зобов`язання Фонду перед Позивачем не є грошовим, хоча й виражене в грошових одиницях.

50. На думку Суду, наявність у Позивача права вимагати від Фонду виконання певних дій, пов`язаних з перерахуванням зазначених грошових коштів (розміщених у Банку), у зв`язку з неналежним виконанням ним своїх обов`язків як ліквідатора Банку не є достатньою підставою для висновку про грошовий характер зобов`язань саме між Позивачем та Фондом.

51. При цьому Суд враховує, що згідно з положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з моменту запровадження у банку тимчасової адміністрації Фонд набуває повноваження органів управління та контролю банку з метою реалізації покладених на нього чинним законодавством функцій. Водночас банк зберігає свою правосуб`єктність юридичної особи та відповідного самостійного суб`єкта господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

52. Правовий статус Фонду як юридичної особи публічного права, що має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні, не впливає на правовий статус банку, в якому запроваджено тимчасову адміністрацію або розпочато процедуру ліквідації. Фонд розпоряджається майном такого банку від імені останнього й у межах виконання покладених на нього законодавством функцій щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку.

53. Наведене кореспондується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, зокрема, викладених у постановах від 18.04.2018 у справі №910/8132/17 від 22.08.2018 у справі №559/1777/15-ц і від 16.01.2019 у справі №761/4442/17.

54. Зважаючи на викладене, Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з Фонду інфляційних втрат та 3% річних, оскільки з огляду на правовий статус Фонду у правовідносинах, пов`язаних з виведенням неплатоспроможного банку з ринку, зобов`язання Фонду повернути пенсійні активи, розміщені у Банку, за своєю суттю є зобов`язанням вчинити дію та не є грошовим зобов`язанням Фонду.

55. Суд вважає безпідставними доводи Позивача про те, що суди першої та апеляційної інстанцій вдались до перегляду постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 у справі №826/6309/13-а, адже при розгляді даної справи суди саме врахували наведені вище висновки, викладені у судових рішеннях адміністративних судів у зазначеній справі, та встановлені ними обставини.

56. Також Суд відхиляє посилання Позивача на невідповідність наведеного висновку правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц, від 18.04.2018 у справі №910/8132/17, від 11.05.2018 у справі №914/1487/17, від 27.04.2018 у справі №908/1394/17, оскільки правовідносини в зазначених справах, не є подібними до правовідносин, що є предметом розгляду в даній справі.

57. Так, у справі №758/1303/15-ц розглянутий спір про стягнення інфляційних втрат і 3% річних у зв`язку з невиконанням відповідачем постанови адміністративного суду, прийнятої за наслідками розгляду спору щодо порушення зобов`язання з проведення фізичній особі, яка є військовослужбовцем, перерахунку і виплати одноразової грошової допомоги відповідно до положень статей 9, 16 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". У справі №910/8132/17 вирішений спір щодо визнання протиправними дій уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації банку та зобов`язання її внести окремо до реєстру акцептованих вимог кредиторів грошові вимоги позивача за кредитним договором, забезпечені заставою та іпотекою. Спори у справах №914/1487/17, №908/1394/17 виникли у зв`язку з неналежним виконанням, відповідно, Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі "Філії Управління магістральних газопроводів Львівтрансгаз" зобов`язань за договором купівлі-продажу та Концерном "Міські теплові мережі" зобов`язань з оплати робіт за договором.

58. Суд не приймає до уваги посилання Позивача на положення статті 1166 Цивільного кодексу України щодо аргументів про те, що протиправна бездіяльність Фонду спричинює Позивачу майнові втрати, адже предметом позовних вимог у даній справі не є відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю Фонду, зокрема щодо здійснення ним покладених на нього законодавством повноважень.

59. Водночас Суд звертає увагу, що за відсутності встановлення обставин користування, зокрема неправомірного, саме Фондом спірними грошовими коштами притягнення його до особливого виду відповідальності, передбаченого статтею 625 Цивільного кодексу України, не відповідатиме змісту зазначеної відповідальності як правового інструменту, спрямованого на відшкодування власнику капіталу того, що він міг би отримати, якщо б самостійно користувався грошима, саме за рахунок користувача.

60. Стосовно доводів Позивача про хибність висновку суду апеляційної інстанції щодо відсутності у Позивача права на звернення до суду в інтересах своїх учасників Суд зазначає, що зазначені висновки не підлягають врахуванню з огляду на склад учасників даної справи, до яких не належать фізичні особи - учасники Позивача.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

61. Звертаючись з касаційною скаргою, Позивач не спростував висновки суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

62. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги, а також залишення без змін постанови суду апеляційної інстанції.

Судові витрати

63. Понесені Позивачем у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Висновки про правильне застосування норм права

64. Згідно з положеннями Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з моменту запровадження у банку тимчасової адміністрації Фонд гарантування вкладів фізичних осіб набуває повноваження органів управління та контролю банку з метою реалізації покладених на нього чинним законодавством функцій. Водночас банк зберігає свою правосуб`єктність юридичної особи та відповідного самостійного суб`єкта господарювання до завершення процедури його ліквідації та внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

65. З огляду на правовий статус Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у правовідносинах, пов`язаних з виведенням неплатоспроможного банку з ринку, зобов`язання фонду повернути пенсійні активи, розміщені у зазначеному банку, за своєю суттю є зобов`язанням вчинити дію та не є грошовим зобов`язанням Фонду.

66. Наявність у позивача права вимагати від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виконання певних дій, пов`язаних з перерахуванням розміщених у неплатоспроможному банку грошових коштів, у зв`язку з неналежним виконанням зазначеним фондом своїх обов`язків як ліквідатора банку не є достатньою підставою для висновку про грошовий характер зобов`язань саме між позивачем та фондом.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні касаційної скарги Непідприємницького товариства "Відкритий недержавний пенсійний фонд "ВСІ" відмовити.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2018 у справі №910/21267/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді О. Баранець

В. Студенець