ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/278/19

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.А. Липі

за участю представників:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Комунальна установа "Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ" Одеської міської ради (вул. Розкидайлівська, буд.67-А, Одеса, Одеська область, 65110) до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬЕНЕРГОСЕРВІС" (вул. Коблевська, 17/19, Одеса, Одеська область, 65029)

про зобов`язання вчинити певні.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ" звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬЕНЕРГОСЕРВІС", в якому просить господарський суд: про зобов`язання вчинити певні дії, а саме зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬЕНЕРГОСЕРВІС» повернути комунальній установі «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» Одеської міської ради майно, яке було передане згідно Договору відповідного зберігання № 20/17/Б/ХР від 20.11.2018 Електромеханічне обладнання (електромеханічне обладнання з маніпулятором) в кількості 1 ед. вартістю 170 040,00 грн. (з ПДВ) та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ПШДЕНЬЕНЕРГОСЕРВІС» повернути комунальної установи «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» Одеської міської ради майно, яке було передане згідно Договору відповідного зберігання № 21/17/Б/ХР від 20.11.2018 приладдя для трактора(гідравлічне обладнання з маніпулятором) у кількості 1 ед, вартістю 196 200,00 грн, (з ПДВ).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору відповідального зберегання №21/17/Б/ХР від 20.11.2017р. в частині повернення майна.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.02.2019 року було відкрито позовне провадження у справі № 916/278/19 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 27.03.2019року, суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті в засідання суду на 10.04.2019р.

По справі оголошено перерву до 24.04.2019р.

У зв`язку з перебуванням судді господарського суду Одеської області Літвінова С.В. на лікарняному з 22.04.2019 року по 03.05.2019 року, з 06.05.2019 року по 08.05.2019 року у відпустці, суд призначив розгляд справи на 10.05.2019 року.

Представник позивача в судове засідання призначене на 10.05.2019р. не з`явився.

Представник відповідача в судові засідання не з`являвся, про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою відповідно але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою „за закінченням встановленого строку зберігання". Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

У судовому засіданні 10.05.2019р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

20 листопада 2017 року між комунальним підприємством «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» (правонаступником якого відповідно до Рішення Одеської міської ради №3079-УІІ від 21.03.2018 є комунальна установа «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» Одеської міської ради) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬЕНЕРГОСЕРВІС» було укладено договір відповідального зберігання №20/17/Б/ХР, згідно п. 1.1. якого, Зберігай (відповідач) зобов`язався на умовах, встановлених договором прийняти на безоплатне відповідальне зберігання Електромеханічне обладнання (електромеханічне обладнання з маніпулятором) в кількості 1 ед. Вартістю 170040грн. (з ПДВ) та договір відповідального зберігання № 21/17/Б/ХР за яким на безоплатне відповідальне зберігання передано приладдя для трактора(гідравлічне обладнання з маніпулятором) у кількості 1 ед. вартістю 196200,00 грн. (з ПДВ).

Згідно акту прийому - передачі майна від 20.11.2017, складеного відповідно до договору №20/17/Б/ХР позивач передав, а відповідач прийняв на відповідальне зберігання Електромеханічне обладнання (електромеханічне обладнання з маніпулятором) в кількості 1 ед. вартістю 170040,00 грн. (з ПДВ).

Згідно акту прийому - передачі майна від 20.11.2017, складеного відповідно до договору №21/17/Б/ХР позивач передав, а відповідач прийняв на відповідальне зберігання приладдя для трактора (гідравлічне обладнання з маніпулятором) у кількості 1 ед. Вартістю 196200грн. (з ПДВ).

Відповідно до п.2.1.2 Договору № 20/17/Б/ХР та Договору № 21/17/Б/ХР Зберігай зобов`язаний зберігати майно з виконанням усіх необхідних умов, які забезпечують збереження майна.

Відповідно до п.2.1.4 Договору № 20/17/Б/ХР та Договору № 21/17/Б/ХР ТОВ «Південьенергосервіс» зобов`язано повернути майно Поклажодавцю за першою вимогою.

Згідно п.3.2. Договору № 20/17/Б/ХР та Договору № 21/17/Б/ХР ТОВ від 20.11.2017 Поклажодавець має право у будь-який час вимагати у Зберігана все майно чи його частину.

Відповідно до п.3.1.1 повернення майна повинно відбутися не пізніше , ніж через три робочі дня після офіційного повідомлення Зберігана

КУ «СМЕПЮМР, як правонаступник КП «СМЕП», неодноразово звертався до відповідача з письмовими вимогами про повернення майна зі зберігання (претензія № 01- 06/245 від 23.04.2018, претензія № 01-06/715 від 28.08.2018).

Позивач стверджує, що на підтвердження отримання вимог про повернення майна є розписка директора ТОВ «Південьенергосервіс» ОСОБА_1 від 28.08.2018, якою він особисто обіцяв в строк до 27.09.2018 повернути майно.

Проте, відповідач до теперішнього часу свої зобов`язання за Договором відповідального зберігання № 20/17/Б/ХР та Договором № 21/17/Б/ХР від 20.11.2017 не виконав, не повернувши зі зберігання майно тому позивач звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд зобов`язати відповідача повернути вищезазначене майно та стягнути судовий збір.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення правовідношення.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 936 ЦК України встановлено, що за договором зберігання одна сторона (зберігай) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно ст.938 ЦК України, зберігай зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігай зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігай має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Відповідно до ч.І ст.942 ЦК України, зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Положеннями ст.949 ЦК України передбачено, що зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Тотожність речі, яка була прийнята на зберігання, і речі, яка була повернута поклажодавцеві, може підтверджуватися свідченням свідків.

У відповідності до ст.953 ЦК України, зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Так, судом встановлено наявність того, що відповідачем не повернуто майно, яке відповідно до акту прийому - передачі майна від 20.11.2017 та акту прийому - передачі майна від 20.11.2017 передано відповідачу на зберігання.

Враховуючи приписи законодавства, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Станом на день розгляду справи, відповідач майно не повернув, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем у справі доказів щодо сплати боргу, 3%річних, індексу інфляції, пені до суду не надано.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Комунальної установи "Спеціалізований монтажно - експлуатаційний підрозділ" Одеської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬЕНЕРГОСЕРВІС"- задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬЕНЕРГОСЕРВІС» (65029 м. Одеса, вул. Коблевська,17/19 ) повернути комунальній установі «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» Одеської міської ради (65006 м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 67А ) майно, яке було передане згідно Договору відповідного зберігання № 20/17/Б/ХР від 20.11.2018 Електромеханічне обладнання (електромеханічне обладнання з маніпулятором) в кількості 1 ед. вартістю 170 040,00 грн. (з ПДВ).

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ПШДЕНЬЕНЕРГОСЕРВІС» (65029 м. Одеса, вул. Коблевська,17/19 ) повернути комунальної установи «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» Одеської міської ради ((65006 м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 67А ) майно, яке було передане згідно Договору відповідного зберігання № 21/17/Б/ХР від 20.11.2018 приладдя для трактора(гідравлічне обладнання з маніпулятором) у кількості 1 ед, вартістю 196 200,00 грн, (з ПДВ).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПШДЕНЬЕНЕРГОСЕРВІС» (65029 м. Одеса, вул. Коблевська,17/19 ) на комунальної установи «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» Одеської міської ради ((65006 м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 67А ) судовий збір в сумі 5493,60 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто три грн. 60 коп.).

Повне рішення складено 20 травня 2019 р.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов