ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 Справа № 914/2421/18

Господарський суд Львівської області в складі:
судді Запотічняк О.Д.
за участю секретаря судових засідань Кравець О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Вамир-Гал, с. Малехів, Жовківський район, Львівська область

до відповідача-1: Виконавчого комітету Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, с. Малехів, Жовківський район, Львівська область

до відповідача-2: Державного підприємства Міністерства оборони України Західвійськбуд, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача №2: Міністерство оборони України, м. Київ,

за участю Заступника військового прокурора Західного регіону України,

про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 17.09.1996 р. №221 «Про видачу державного акту на право постійного користування землею в/ч НОМЕР_1 с. Малехів»; визнання незаконним рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 27.12.1996р. №289 «Про видачу державного акту на право постійного користування землею в/ч НОМЕР_2 ; визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №000650 від 29.05.1997 р., виданого військовій частині НОМЕР_1 , с. Малехів, відповідно до рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 17.09.1996 р. №221; визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №002741 від 03.06.1997 р., виданого військовій частині НОМЕР_2 , с. Малехів, відповідно до рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 27.12.1996 р. №289.

За участю представників:
від позивача: Котовщиков Р.А.

від відповідача 1: Лосин О.Б.

від відповідача 2: Браславський І.Л.

від третьої особи:Матлай Й.І.

прокурор: Гальчинський С.О.

Обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Вамир-Гал» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Виконавчого комітету Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області та до Державного підприємства Міністерства оборони України «Західвійськбуд» про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 17.09.1996 р. №221 «Про видачу державного акту на право постійного користування землею в/ч НОМЕР_1 с. Малехів»; визнання незаконним рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 27.12.1996р. №289 «Про видачу державного акту на право постійного користування землею в/ч НОМЕР_2 ; визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №000650 від 29.05.1997 р., виданого військовій частині НОМЕР_1 , с. Малехів, відповідно до рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 17.09.1996 р. №221; визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №002741 від 03.06.1997 р., виданого військовій частині НОМЕР_2 , с.Малехів, відповідно до рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 27.12.1996 р. №289.

Ухвалою від 02.01.2019 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив розгляд справи в підготовчому засіданні на 24.01.2019р.

16.01.2019р. відповідач №2 подав через канцелярію суду клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача №2 Міністерство оборони України.

24.01.2019 р. військовою прокуратурою Західного регіону України через канцелярію суду подано заяву про вступ у справу №914/2421/18 у порядку ст. 53 ГПК України.

В підготовче засідання 24.01.2019 р. представники сторін не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивача через канцелярію суду подав заяву (вх. №3294/19) про долучення до матеріалів справи доказів на виконання ухвали суду, а також письмове обґрунтування щодо залучення до участі у справі Міністерства оборони України та клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Представник відповідача № 1 через канцелярію суду подав клопотання (вх. 3231/19) про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Ухвалою від 24.01.2019р. суд відклав підготовче засідання на 07.02.2019р.

06.02.2019р. до суду надійшли заяви Приватного підприємства «БТМ» та ОСОБА_1 про залучення їх до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

У зв`язку із неявкою представника позивача, підготовче судове засідання було відкладено на 20.02.2019р.

Ухвалою від 20.02.2019р. суд залучив до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача №2 - Міністерство оборони України та задоволив заяву прокурора про вступ у справу. Підготовче засідання було відкладено на 28.02.2019р.

В підготовче засідання 28.02.2019 р. з`явився прокурор, представник позивача, представник відповідача №1 та представник третьої особи.

Від відповідача №2 надійшла заява про розгляд справи без участі представника ДП МО України «Західвійськбуд».

В підготовчому засіданні 28.02.2019 р. суд розглянув заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Приватне підприємство «БТМ» та заяву про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 . В задоволенні даних заяв було відмовлено.

Ухвалою від 28.02.2019р. суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 21.03.2019р.

В підготовчому судовому засіданні 21.03.2019р. було оголошено перерву до 27.03.2019р.

Ухвалою від 27.03.2019р. суд закрив підготовче провадження у справі та призначив судовий розгляд справи по суті на 19.04.2019р.

В судовому засіданні 19.04.2019р. розгляд справи було відкладено на 08.05.2019р. у зв`язку із неявкою представника позивача.

В судових засіданнях 08.05.2019р. та 10.05.2019р. оголошувалась перерва.

Правова позиція позивача.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що він з метою належного оформлення права користування земельними ділянками по АДРЕСА_1 , на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що перебувають у його приватній власності, звертався в Малехівську сільську раду для вирішення даного питання. За результатами розгляду його звернень, Малехівською сільською радою Жовківського району Львівської області було прийнято рішення якими позивачу надано дозвіл на розробку детальних планів на відповідні земельні ділянки, зокрема:

- рішення від 30.05.2013р. №21, згідно яким надано дозвіл на розробку детального плану на земельну ділянку по АДРЕСА_2 для обслуговування будівлі кафе та здійснення господарської діяльності;

- рішення від 30.05.2013р. №22, згідно яким надано дозвіл на розробку детального плану на земельну ділянку по АДРЕСА_2 для обслуговування будівлі насосної станції, свердловини та здійснення господарської діяльності;

- рішення від 30.05.2013р. №23, згідно яким надано дозвіл на розробку детального плану на земельну ділянку по АДРЕСА_2 для обслуговування будівлі котельні, димової труби та здійснення господарської діяльності.

В подальшому Малехівською сільською радою Жовківського району Львівської прийнято рішення якими затверджено детальний план території та надано позивачу дозвіл на складання проекту землеустрою з відведення земельних ділянок, зокрема:

- рішенням від 27.12.2013 року №30, затверджено детальний план території для обслуговування будівлі кафе та здійснення господарської діяльності по АДРЕСА_2 та надано дозвіл Позивачу на складання проекту землеустрою з відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,0339 га для обслуговування будівлі кафе та здійснення господарської діяльності по АДРЕСА_2 згідно із детальним планом забудови.

- рішенням від 27.12.2013 року №31, затверджено детальний план території для обслуговування будівлі насосної станції, свердловини та здійснення господарської діяльності по АДРЕСА_2 та надано дозвіл Позивачу на складання проекту землеустрою з відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1938 га для обслуговування будівлі насосної станції, свердловини та здійснення господарської діяльності по АДРЕСА_3 згідно із детального плану забудови.

- рішенням від 13.02.2014 року №28, затверджено детальний план території для обслуговування будівлі котельні (столярна та механічна майстерня) та здійснення господарської діяльності по АДРЕСА_2 та надано дозвіл Позивачу на складання проекту землеустрою з відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,3378 га для обслуговування будівлі котельні (столярна та механічна майстерня) та здійснення господарської діяльності по АДРЕСА_2 згідно із детального плану забудови.

Однак, рішенням Господарського суду Львівської області від 21.12.2015р. по справі №914/2895/15 за позовом заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави, в особі органу уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах: Міністерства оборони України, Державного підприємства Міністерства оборони України «Західвійськбуд» до Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Відповідача ТзОВ «Вамир-Гал» про визнання недійсними та скасування рішень Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, яке залишено без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2016р. та Постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2016р., позов задоволено повністю, визнано недійсними та скасовано рішення Малехівської сільської ради від 30.05.2013р. №21, 22, 23, від 27.12.2013 р. № 30,31 та від 13.02.2014р. №28.

В ході розгляду даної судової справи, судами встановлено, що земельні ділянки, стосовно яких прийняті рішення Малехівською сільською радою, знаходяться в межах земельних ділянок, які перебувають в постійному користуванні військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_1 с. Малехів на підставі Державних актів на право постійного користування землею від 03.06.97 ІІ-ЛВ № 002741 та від 29.05.97 ІІ-ЛВ № 000650.

Також судами встановлено, що Державне підприємство Міністерства оборони України «Західвійськбуд» стало правонаступником всіх майнових прав і обов`язків військових частин А-3334 і НОМЕР_2 (які входили до складу в/ч НОМЕР_3 ), зокрема правонаступником права постійного користування: земельною ділянкою 5,799 га (згідно з Державним актом на право постійного користування землею ІІ-ЛВ № 000650 від 29.05.1997); земельною ділянкою розміром 3,8491 га (згідно з Державним актом на право постійного користування землею ІІ-ЛВ № 002741 від 03.06.1997), які були надані у постійне користування вказаним військовим частинам.

Таким чином, суди дійшли до висновку, що Малехівська сільська рада, приймаючи оспорювані рішення, розпорядилася спірною земельною ділянкою, яка належала до земель оборони та перебувала в державній власності.

В той же час, на думку позивача, вказані державні акти на праві постійного користування землею, видані військовим частинам А-3334, А-3357 з порушенням вимог чинного на той час законодавства, що призвело до порушенн прав та законних інтересів Позивача, як власника майна та законного землекористувача.

Зокрема позивач посилається на те, що 17.09.1996р. виконавчим комітетом Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської прийнято рішення №221, яким передбачено надати військовій частині А-3334 в постійне користування 5,799 га землі для будівництва та експлуатації існуючих будівель і споруд і видати державний акт на право постійного користування землею.

На підставі даного рішення військовій частині НОМЕР_1 видано державний акт на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №000650 від 29.05.1997р.

27.12.1996р. виконавчим комітетом Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської прийнято рішення №289, яким передбачено видати військовій частині А-3357 державний акт на право постійного користування землею площею 3,8491га з використанням їх для розміщення експлуатації основних та допоміжних будівель і споруд.

На підставі даного рішення військовій частині А-3357 видано державний акт на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №002741 від 03.06.1997р.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про основи містобудування» (в редакції, що діяла на момент прийняття даного рішення) до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на їх території належить: затвердження відповідно до законодавства місцевих містобудівних програм. генеральних планів відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації. Рішенням Малехівської сільської ради від 24.11.2008р. №14 було затверджено генеральний план с. Малехів, згідно якого територія розформованих військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , на якій знаходяться юридичні особи, що здійснюють підприємницьку діяльність, передбачена в межах населеного пункту с.Малехів Жовківського району Львівської області, що підтверджується викопіюванням з генерального плану с. Малехів.

Згідно ч.2 ст.173 Земельного кодексу України межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою, які розробляються відповідно до техніко-економічного обґрунтування їх розвитку, генеральних планів населених пунктів.

13.07.2010р. Львівською обласною радою прийнято рішення №1276 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни та встановлення меж с.Малехів Малехівської сільської ради Жовківського району», яким затверджено проект землеустрою щодо зміни та встановлення меж села Малехів Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області та включено в межі села Малехів земельні ділянки загальною площею 325,8 га в яку, зокрема, входить територія розформованих військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 правонаступником яких стало ДП МОУ «Західвійськбуд».

Із викопіювання з проекту землеустрою щодо зміни та встановлення меж села Малехів Жовківського району Львівської області вбачається, що територія, на якій знаходились військові частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , була запроектована до включення в межі с. Малехів.

З листа відділу у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 25.04.2018р. вбачається, що відповідно до картографічного матеріалу проекту формування території і встановлення меж Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області (1992 рок) землі, які рішенням Малехівської сільської ради №289 від 27.12.1996р. та №221 від 17.09.1996р. надані у постійне користування військовій частині НОМЕР_2 та військові частині А-3334 відповідно, знаходились за межами населеного пункту.

З огляду на викладені обставини позивач вважає, що оскільки на момент прийняття виконавчим комітетом Малехівської сільської Ради народних депутатів оскаржуваних рішень, вказані землі знаходились за межами с.Малехів, а згідно положень ст. 19 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваних рішень) компетенція щодо надання в користування земель для потреб оборони за межами сіл належала Обласній Раді народних депутатів, прийняття рішень щодо передачі в постійне користування земель для потреб оборони не входило до компетенції виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів, що свідчить про перевищення наданих законом повноважень.

Позивач вважає, що ним не пропущено строк позовної давності щодо звернення із даним позовом до суду, оскільки він дізнався про порушення свого права з моменту отримання відповіді Малехівської сільської ради на запит про наданню публічної інформації, а саме з 02.05.2018р.

Заперечення відповідача №1 проти позову.
Відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Зокрема відповідач вважає помилковим твердження позивача про те, що на момент прийняття оскаржуваних рішень, до компетенції виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів не входило прийняття рішень щодо передачі в постійне користування земель для потреб оборони.

Обгрунтовуючи свої заперечення відповідач посилається на те, що оскаржувані рішення прийняті виконавчим комітетом Малехівської сільської ради на підставі звернень військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_1 та матеріалів з видачі державного акту на право постійного користування землею представлені землевпорядною експедицією Львівського державного сільськогосподарського інституту які були виготовлені у відповідності до вимог чинного на той час законодавства.

Повноваження та порядок прийняття виконавчим комітетом Малехівської сільської ради оскаржуваного рішення було передбачено наступними нормами чинного на той час законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення) до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, зокрема передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього кодексу.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №28 від 15.04.1993р., державні акти, що посвідчують право власності на землю або право постійного користування землею, яка перебуває у державній власності, видаються на підставі рішень Верховної Ради України, Верховної Ради Республіки Крим, місцевих Рад народних депутатів.

Згідно п. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування (в редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваних рішень) передбачено, що виконавчий комітет сільської Ради народних депутатів здійснює управління майном, яке належить до комунальної власності, майновими фондами житлово-комунального господарства та іншим майном для задоволення потреб і запитів населення; вирішує питання створення, придбання, використання, оренди або безоплатної передачі майнових об`єктів, які перебувають у комунальній власності.

Ухвалою сесії Малехівської сільської Ради народних депутатів від 17.12.1993 року передано виконавчому комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів повноваження Ради щодо вирішення питань земельних відносин.

Таким чином, в процесі прийняття оскаржуваного рішення виконавчий комітет Малехівської сільської Ради народних депутатів діяв на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені чинним на той час актами законодавства України.

Заперечення відповідача №2 проти позову.
Відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свої заперечення відповідач мотивує тим, що відповідно до рішення Мелехівської сільської ради від 27.12.1996 р. №289 військовій частині А-3357 надано у постійне користування земельну ділянку, площею 3,8491 га, відповідно до рішення Мелехівської сільської ради від 17.09.1996 р. №221 військовій частині А-3334 надано у постійне користування земельну ділянку, площею 5,799 га. Тобто вказані земельні ділянки були надані військовим частинам, а тому відносяться до земель оборони. На визначення категорії земель за законом не впливає наявність щодо цього певного рішення органу місцевого самоврядування.

Згідно до наказу Міністра оборони України від 29.01.1998р. №27 розформовано Львівське територіальне інженерно-будівельне управління (умовне найменування - військова частина НОМЕР_3 ), в тому числі були ліквідовані військові частини НОМЕР_2 і НОМЕР_1 і на їх базі створені філії державного підприємства Міністерства оборони України «Західвійськбуд»: « 66 управління начальника робіт», яка є правонаступником всіх майнових прав і обов`язків військової частини НОМЕР_2 , та « 20 управління начальника робіт», яка є правонаступником всіх майнових прав і обов`язків військової частини НОМЕР_1 .

Згідно державного акту на право постійного користування землею від 03.06.1997р. ІІ-ЛВ №002741 військова частина НОМЕР_2 , яка знаходилась в с. Малехові, є постійним землекористувачем земельної ділянки площею 3,8491 га.

Згідно державного акту на право постійного користування землею від 29.05.1997р. ІІ-ЛВ №000650 військова частина НОМЕР_1 , яка знаходилась в с. Малехові, є постійним землекористувачем земельної ділянки площею 5,799 га.

Відповідно до Ліквідаційного акта по розформуванню військової частини НОМЕР_3 , затвердженого 22.07.1999 р. начальником розквартирування військ та капітального будівництва ЗСУ - начальником головного управління розквартирування та капітального будівництва МО України, при ліквідації в/ч НОМЕР_3 була проведена документальна і фінансова ревізія діяльності військової частини, був зведений ліквідаційний баланс. А також основні фонди в/ч НОМЕР_3 були передані за актом на баланс ДП МО України "Західвійськбуд".

Так, у довідці з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) від 09.09.2013 р. було визначено, що станом на 01.01.2004 р. землекористувачем земельної ділянки площею 9,65 га було ДП МО України «Західвійськбуд».

В постановах від 11.12.2014р. у справі №914/2733/13 та від 10.05.2016 р. у справі № 914/2895/15 Львівським апеляційним господарським судом неодноразово досліджено та встановлено, що ДП МО України « Західвійськбуд» є повним правонаступником військових частини НОМЕР_1 і НОМЕР_2 , зокрема правонаступником права постійного користування земельними ділянками площею 5,799 га та площею 3,8491 га, а документальне переоформлення такого права у певний термін не є обов`язковим.

Отже, зазначені обставини щодо переходу майнових прав і обов`язків військових частин НОМЕР_1 і НОМЕР_2 при правонаступництві до ДП МО України «Західвійськбуд» не потребують повторного доказування.

Відповідач вважає, що позивачем у позовній заяві не доведено порушення прав чи законних інтересів позивача у момент ухвалення рішень виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 17.09.1996 р №221, рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 27.12.1996 р. №289.

Також відповідач звертає увагу на те, що на даний час директором ТзОВ «Вами-Гал» є ОСОБА_2 , яка працювала у військовій частині НОМЕР_3 (в подальшому перейменована на А3334) починаючи із 25 липня 1997 року, а також після реформування 01.12.1998 року була призначена на посаду заступника директора з економічних питань - головного бухгалтера філії ДП МО України «Західвійськбуд» « 20 УНР», у 2001 році звільнена з переведенням у ДП МО України «Західвійськбуд» та 27.12.2011 звільнена за власним бажанням з посади заступника керівника з економічної роботи, управління підприємством, протидії рейдерству та забезпечення економічної безпеки ДП МО України «Західвійськбуд».

Таким чином на думку відповідача, твердження позивача про те, що він дізнався про порушення свого права з моменту отримання відповіді Малехівської сільської ради на запит про надання публічної інформації, тобто з 02.05.2018 року є невірними.

Окрім того відповідач №2 просить суд застосувати до вимог позивача позовну давність та відмовити у позові. Зокрема відповідач звертає увагу на те, що оскаржувані рішення Малехівської сільської ради прийняті 17.09.1996 та 27.12.1996, тоді як позов подано у грудні 2018 року, тобто після спливу трьох років загальної позовної давності.

Відповідч посилається на те, що за твердженнями позивача він дізнався про порушення свого права з моменту отримання відповіді Малехівської сільської ради від 14.05.2018, в якій Малехівською сільською радою було надано копії рішень самої ради, копії державних актів, копію рішення Львівської міської ради від 13.07.2010 № 1276.

В той же час, ОСОБА_2 , яка є директором ТОВ «Вамир Гал» з 02.04.2014 була обізнана про існування рішення Львівської міської ради від 13.07.2010 № 1276 про включення земельних ділянок на яких розміщені військові частини до меж с. Малехів, і відповідно про наявність на думку позивача порушень при винесені рішень відповідачем-1 щодо земельних ділянок, які не входили до його юрисдикції, ще 11.12.2014, під час розгляду у господарському суді Львівської області справи № 914/2733/13.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі № 914/2733/13, рішення господарського суду Львівської області від 08.09.14 у справі № 914/2733/13 залишено без змін, а апеляційну скаргу б/н від 25.09.14 ТОВ «Захід-Буд-Сервіс», без задоволення.

Від ТОВ «Захід-Буд-Сервіс» у судовому засіданні 11.12.2014 у даній справі приймали участь наступні представники за довіреністю - Гай О.О., Керод Р.П., Гришко В.А.
Суд апеляційної інстанції у своїй постанові зокрема зазначив:

«Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею від 03.06.97 ІІ-ЛВ № 002741 військова частина НОМЕР_2 , яка знаходиться в с. Малехові, є постійним землекористувачем земельної ділянки площею 3,8491 га, яка надана у постійне користування для будівництва та експлуатації існуючих будівель і споруд відповідно до рішення Малехівської сільської ради від 27.12.96 (а.с. 164-167, Т. І).»

«Як вбачається з матеріалів справи, 13.07.10 Львівська обласна рада прийняла рішення № 1276 про затвердження проекту землеустрою щодо зміни меж с. Малехів Малехівської сільської ради Жовківського району, яким включено в межі села земельні ділянки загальною площею 325,80 га, з них: 152 га земель під сільськогосподарськими підприємствами; 88,7162 га земель, наданих у власність і користування громадянам; 12,7104 га земель під закладами, установами, організаціями; 18,9583 га земель під підприємствами промисловості; 29,9366 га земель під підприємствами транспорту і зв`язку; 16,0061 га земель під військовими частинами, підприємствами Міністерства оборони України; 7,4724 га земель запасу сільської ради.»

«Скасовуючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції зазначив, що спірна земельна ділянка на момент прийняття Малехівською сільською радою рішення № 4 Про затвердження технічного звіту на земельні ділянки ТОВ Захід-Буд-Сервіс та укладення з останнім договору оренди від 01.03.05 знаходилась за межами населеного пункту с. Малехів і була включена в межі цього села лише з моменту прийняття Львівською обласною радою рішення № 1276 від 13.10.10 Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни та встановлення меж с. Малехів Малехівської сільської ради Жовківського району»

Пояснення прокурора.
Прокурором надано суду письмові пояснення по суті спору в яких він вважає, що у задоволенні позову слід відмови. Обгрунтовуючи свою правову позицію прокурор посилається на те, що у позовній заяві позивачем вказано відповідачем - 1 виконавчий комітет Малехівської сільської ради Жовківської району Львівської області із визначенням коду .

Однак, у відповідності до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за указаним кодом зареєстрована Малехівська сільська рада Жовківського району Львівської області. Таким чином, позивачем визнано відповідачем у справі особу, яка відповідно до вимог законодавства не може бути стороною у господарському процесі.

Також прокурор вважає, що зі змісту позовної заяви та долучених до неї матеріалів не вбачається яким чином оскаржувані рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 17.09.1996 № 221 та від 27.12.1996 № 289 порушили права чи інтереси позивача з моменту їх ухвалення.

Зокрема, прокурор звертає увагу на те, що позивач у позовній заяві взагалі не вказує з якого часу та на підставі яких правочинів набув право власності на об`єкти нерухомості розміщені та земельних ділянках, рішення про видачі актів на постійне землекористування на які, є предметом розгляду даної судової справи. Позивачем жодним належним доказом не доведено перебування нерухомого майна, яке йому належить на праві власності в межах саме тих земельних ділянок на які оформлені державні акти на право землекористування військовими частинами А-3334 та А-3357.

Тому на думку прокурора, позивачем не доведено порушення будь - яких його прав при прийнятті відповідачем - 1 оспорюваних рішень, з урахуванням відсутності права власності на об`єкти нерухомості та відповідно право користування земельними ділянками для обслуговування таких, на момент прийняття оспорюваних рішень.

Окрім того прокурором подано заяву про застосування строків позовної давності щодо вимог позивача у справі №914/22421/18 та відмовити у позові.

Зокрема прокурор посилається на те, що у відповідності до позовної заяви підписаної керівником ТОВ «Вамир-Гал» - Глушко В.А., позивач дізнався про порушення свого права з моменту отримання відповіді Малехівської сільської ради на запит про отримання публічної інформації з 02.05.2018.

Згідно вказаної відповіді, яку позивачем отримано 14.05.2018, Малехівською сільською радою надано копії рішень самої ради, копії державних актів, копію рішення Львівської міської ради від 13.07.2010 № 1276.

В той же час, рішенням господарського суду Львівської області від 08.09.2014 визнано недійсним рішення Малехівської сільської ради № 4 від 02.05.2004 «Про затвердження технічного звіту на земельні ділянки ТОВ «Захід-Буд-Сервіс», які розташовані в АДРЕСА_4 », визнано недійсним договір оренди землі від 01.03.2004, укладений між Малехівсько сільською радою та ТОВ «Захід-Буд-Сервіс», зобов`язано ТОВ «Захід-Буд-Сервіс» усунути перешкоди в користуванні ДП МО України «Західвійськбуд» земельною ділянкою площею 0,4309 га, яка розташована по АДРЕСА_4 , шляхом звільнення вказаної земельної ділянки.

11.12.2014 постановою Львівського апеляційного господарського суду у справі № 914/2733/13, рішення господарського суду Львівської області від 08.09.14 у справі № 914/2733/13 залишено без змін, а апеляційну скаргу б/н від 25.09.14 ТОВ «Захід-Буд-Сервіс», без задоволення.

При цьому від ТОВ «Захід-Буд-Сервіс» у судовому засіданні 11.12.2014 у даній справі приймали участь наступні представники за довіреністю - Гай О.О., Керод Р.П., Гришко В.А.
Суд апеляційної інстанції приймаючи згадане рішення виходив з наступного:

«Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею від 03.06.97 ІІ-ЛВ № 002741 військова частина НОМЕР_2 , яка знаходиться в с. Малехові, є постійним землекористувачем земельної ділянки площею 3,8491 га, яка надана у постійне користування для будівництва та експлуатації існуючих будівель і споруд відповідно до рішення Малехівської сільської ради від 27.12.96 (а.с. 164-167, Т. І).»

«Як вбачається з матеріалів справи, 13.07.2010р. Львівська обласна рада прийняла рішення № 1276 про затвердження проекту землеустрою щодо зміни меж с. Малехів Малехівської сільської ради Жовківського району, яким включено в межі села земельні ділянки загальною площею 325,80 га, з них: 152 га земель під сільськогосподарськими підприємствами; 88,7162 га земель, наданих у власність і користування громадянам; 12,7104 га земель під закладами, установами, організаціями; 18,9583 га земель під підприємствами промисловості; 29,9366 га земель під підприємствами транспорту і зв`язку; 16,0061 га земель під військовими частинами, підприємствами Міністерства оборони України; 7,4724 га земель запасу сільської ради.»

«Скасовуючи судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції зазначив, що спірна земельна ділянка на момент прийняття Малехівською сільською радою рішення № 4 Про затвердження технічного звіту на земельні ділянки ТОВ Захід-Буд-Сервіс та укладення з останнім договору оренди від 01.03.05 знаходилась за межами населеного пункту с. Малехів і була включена в межі цього села лише з моменту прийняття Львівською обласною радою рішення № 1276 від 13.10.10 Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни та встановлення меж с. Малехів Малехівської сільської ради Жовківського району.»

У відповідності до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб - ОСОБА_2 є директором ТОВ «Вамир Гал» з 02.04.2014. Тому на думку прокурора, позивачу (керівнику підприємства який підписав даний позов) про існування рішення Львівської міської ради від 13.07.2010 № 1276 про включення земельних ділянок на яких розміщені військові частини до меж с. Малехів, і відповідно про наявність на думку позивача порушень при винесені рішень відповідачем-1 щодо земельних ділянок, які не входили до його юрисдикції стало відомо ще 11.12.2014, під час розгляду у господарському суді Львівської області справи № 914/2733/13.

Письмове обґрунтування позивача щодо порушення його прав та інтересів.
Позивачем подано додаткові письмові обґрунтування факту порушення його прав та інтересів у зв`язку із прийняттям виконавчим комітетом Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області рішень від 17.09.1996 р. №221 та від 27.12.1996 р, №289.

Зокрема позивач звертає увагу на те, що на момент прийняття виконавчим комітетом Малехівської сільської Ради народних депутатів оскаржуваних рішень, землі знаходились за межами с. Малехів, тому рішення були прийняті з порушенням вимог чинного на той час законодавства, що свідчить про неправомірність набуття військовими частинами А-3334 та А-3357 (правонаступником яких являється ДП МОУ «Західвійськбуд» ) в постійне користування вказаних земельних ділянок, а відтак неправомірно набуте право постійного користування не може бути припинено у відповідності до ст.141, 149 Земельного кодексу України.

Позивач вважає, що оскаржувані рішення органу місцевого самоврядування безпосередньо порушують права і законні інтереси Позивача, як землекористувача земельних ділянок за адресами вул. Київська. 22а, 226, 22в в с.Малехів, оскільки дані рішення стали підставами і створили передумови для подальшого скасування в судовому порядку рішень, якими Позивачу надано дозволи на розробку детальних планів на земельні ділянки за вищезгаданими адресами.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, за результатами розгляду заяви ТзОВ «Вамир-Гал», Малехівською сільською радою Жовківського району Львівської області було прийнято ряд рішень, якими ТзОВ «Вамир-Гал» надано дозвіл на розробку детальних планів на відповідні земельні ділянки, зокрема:

- рішення від 30.05.2013р. №21(Том 1 а.с. 28), яким ТзОВ «Вамир-Гал» надано дозвіл на розробку детального плану на земельну ділянку по АДРЕСА_2 для обслуговування будівлі кафе та здійснення господарської діяльності;

- рішення від 30.05.2013р. №22 (Том 1 а.с. 29), яким ТзОВ «Вамир-Гал» надано дозвіл на розробку детального плану на земельну ділянку по АДРЕСА_2 для обслуговування будівлі насосної станції, свердловини та здійснення господарської діяльності;

- рішення від 30.05.2013р. №23 (Том 1 а.с. 30), яким ТзОВ «Вамир-Гал» надано дозвіл на розробку детального плану на земельну ділянку по АДРЕСА_2 для обслуговування будівлі котельні, димової труби та здійснення господарської діяльності.

В подальшому Малехівською сільською радою Жовківського району Львівської прийнято рішення якими затверджено детальний план території та надано позивачу дозвіл на складання проекту землеустрою з відведення земельних ділянок, зокрема:

- рішенням від 27.12.2013 року №30 (Том1 а.с. 31), затверджено детальний план території для обслуговування будівлі кафе та здійснення господарської діяльності по АДРЕСА_2 та надано дозвіл Позивачу на складання проекту землеустрою з відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,0339 га для обслуговування будівлі кафе та здійснення господарської діяльності по АДРЕСА_2 згідно із детальним планом забудови.

- рішенням від 27.12.2013 року №31(Том 1 а.с. 32), затверджено детальний план території для обслуговування будівлі насосної станції, свердловини та здійснення господарської діяльності по АДРЕСА_2 та надано дозвіл Позивачу на складання проекту землеустрою з відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1938 га для обслуговування будівлі насосної станції, свердловини та здійснення господарської діяльності по АДРЕСА_3 згідно із детального плану забудови.

- рішенням від 13.02.2014 року №28, затверджено детальний план території для обслуговування будівлі котельні (столярна та механічна майстерня) та здійснення господарської діяльності по АДРЕСА_2 та надано дозвіл Позивачу на складання проекту землеустрою з відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,3378 га для обслуговування будівлі котельні (столярна та механічна майстерня) та здійснення господарської діяльності по АДРЕСА_2 згідно із детального плану забудови.

Однак, рішенням Господарського суду Львівської області від 21.12.2015р. по справі №914/2895/15 за позовом заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави, в особі органу уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах: Міністерства оборони України, Державного підприємства Міністерства оборони України «Західвійськбуд» до Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Відповідача ТзОВ «Вамир-Гал» про визнання недійсними та скасування рішень Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, яке залишено без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2016р. та Постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2016р., позов задоволено повністю, визнано недійсними та скасовано рішення Малехівської сільської ради від 30.05.2013р. №21, 22, 23, від 27.12.2013 р. № 30, 31 та від 13.02.2014р. №28. (а.с. 34-38).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2016року дане рішення Господарського суду Львівської області від 21.12.2015р. по справі №914/2895/15 було залишено без змін (а.с. 39-43)

В ході розгляду даної судової справи, судами встановлено, що земельні ділянки, стосовно яких прийняті рішення Малехівською сільською радою, знаходяться в межах земельних ділянок, які перебувають в постійному користуванні військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_1 с. Малехів на підставі Державних актів на право постійного користування землею від 03.06.97 ІІ-ЛВ № 002741 та від 29.05.97 ІІ-ЛВ № 000650.

Також судами встановлено, що Державне підприємство Міністерства оборони України «Західвійськбуд» стало правонаступником всіх майнових прав і обов`язків військових частин А-3334 і НОМЕР_2 (які входили до складу в/ч НОМЕР_3 ), зокрема правонаступником права постійного користування: земельною ділянкою 5,799 га (згідно з Державним актом на право постійного користування землею ІІ-ЛВ № 000650 від 29.05.1997); земельною ділянкою розміром 3,8491 га (згідно з Державним актом на право постійного користування землею ІІ-ЛВ № 002741 від 03.06.1997), які були надані у постійне користування вказаним військовим частинам.

Зокрема, як вбачається із матеріалів справи №914/2421/18, виконавчим комітетом Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської прийнято рішення №221 (Том 1 а.с. 52), яким передбачено надати військовій частині А-3334 в постійне користування 5,799 га землі для будівництва та експлуатації існуючих будівель і споруд і видати державний акт на право постійного користування землею.

На підставі даного рішення військовій частині НОМЕР_1 видано державний акт на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №000650 від 29.05.1997р. (а.с. 74).

27.12.1996р. виконавчим комітетом Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської прийнято рішення №289 (а.с. 53), яким передбачено видати військовій частині А-3357 державний акт на право постійного користування землею площею 3,8491га з використанням їх для розміщення експлуатації основних та допоміжних будівель і споруд.

На підставі даного рішення військовій частині А-3357 видано державний акт на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №002741 від 03.06.1997р.(а.с. 76).

На думку позивача, на момент прийняті виконавчим комітетом Малехівської сільської Ради народних депутатів оскаржуваних рішень від 17.09.1996р. №221 та від 27.12.1996р. №289, земельні ділянки яких стосуються ці рішення, знаходились за межами с.Малехів, а згідно положень ст. 19 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваних рішень) компетенція щодо надання в користування земель для потреб оборони за межами сіл належала Обласній Раді народних депутатів. Прийняття рішень щодо передачі в постійне користування земель для потреб оборони не входило до компетенції виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів, що свідчить про перевищення наданих законом повноважень.

Також позивач вважає, що оскаржувані рішення органу місцевого самоврядування безпосередньо порушують права і законні інтереси Позивача, як землекористувача земельних ділянок за адресами вул. Київська. 22а, 226, 22в в с.Малехів, оскільки дані рішення стали підставами і створили передумови для подальшого скасування в судовому порядку рішень, якими Позивачу надано дозволи на розробку детальних планів на земельні ділянки за вищезгаданими адресами.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно із положеннями ч.2 ст.20 ГК України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом:

визнання наявності або відсутності прав;

визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом;

відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання;

припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

присудження до виконання обов`язку в натурі;

відшкодування збитків;

застосування штрафних санкцій;

застосування оперативно-господарських санкцій;

застосування адміністративно-господарських санкцій;

установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;

іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до положень ст. 238 ГПК України, у прийнятому за результатами розгляду справи рішенні, суд зокрема повинен зазначити, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.

Наведені положення законодавства визначають, що обєктом захисту може бути цивільне право чи інтерес особи, у разі їх порушення, невизнання або оспорення.

Відповідно до ч.4 ст.11 Цивільного кодексу України, У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до положень ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Наведені положення є реалізацією частини першої статті 55 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та частини другої статті 124 Конституції України, відповідно до якої юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

До господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Тобто, в контексті норми статті 1 Господарського процесуального кодексу України має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. При цьому, заінтересована особа вправі звертатись до суду за захистом не будь-якого, а виключно охоронюваного законом інтересу, законного інтересу (абз.3 п.3.5 мотивувальної частини Рішення КСУ №18-рп/2004 від 01.12.2004 року у справі про охоронюваний законом інтерес).

Таким чином, господарський суд зазначає, що перед тим як здійснювати аналіз правомірності та законності прийняття оскаржуваного рішення, в першу чергу слід з`ясувати чи порушуються прийняттям цього рішення права та інтереси позивача у справі. За відсутності порушень таких прав та інтересів, немає правових підстав для задоволення позову і доцільності у подальшому здійсненні аналізу правомірності та законності такого рішення. При цьому, в силу приписів ст.ст. 74, 76, 77, 78 ГПК України порушення своїх прав чи охоронюваних законом інтересів прийнятим рішенням позивач повинен довести належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги стверджує, що він позбавлений можливості скористатись своїм правом щодо належного оформлення права користування спірними земельними ділянками, на яких розташовані належні йому на праві власності будівлі, оскільки внаслідок оскаржуваних рішень відповідача №1, відповідні земельні ділянки в порушення закону були передані відповідачу №2.

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивач ТзОВ «Вамир-Гал» є власником будівлі кафе загальною площею 1086,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності набуте 12.12.2016р.

Також в матеріалах справи наявний витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 26) згідно якого, ТзОВ «Вамир-Гал» є власником будівлі котельні загальною площею 556,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . Право власності набуте на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.2005р.

Окрім того, в матеріалах справи наявний витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 27) згідно якого, ТзОВ «Вамир-Гал» є власником будівлі насосної станції та свердловини загальною площею 31,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . Право власності набуте на підставі договору купівлі-продажу від 03.11.2005р.

З наведеного вбачається, що належне позивачу нерухоме майно, для обслуговування якого йому потрібні спірні земельні ділянки, набуте ним у власність більше ніж через сім років з моменту прийняття Малехівською сільською Радою оскаржуваних рішень. Відтак на момент прийняття Малехівською сільською Радою оскаржуваних рішень, у позивача не було жодних прав чи законних інтересів щодо спірних земельних ділянок.

Суд також звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів про те, що належні йому будівлі знаходяться безпосередньо на земельних ділянках які входять до складу земель переданих військовій частині НОМЕР_1 згідно державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №000650 від 29.05.1997р та військовій частині НОМЕР_2 згідно державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №002741 від 03.06.1997р.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на рішення Господарського суду Львівської області від 21.12.2015р. у справі №914/2895/15 яким встановлено, що земельні ділянки, стосовно яких прийняті рішення Малехівською сільською радою (від 30.05.2013р. №21, 22, 23, від 27.12.2013 р. № 30, 31 та від 13.02.2014р. №28), знаходяться в межах земельних ділянок, які перебувають в постійному користуванні військових частин НОМЕР_2 , А-3334 с. Малехів на підставі Державних актів на право постійного користування землею від 03.06.97 ІІ-ЛВ № 002741 та від 29.05.97 ІІ-ЛВ № 000650.

В той же час, позивачем не доведено, яка саме частина земельних ділянок на які він претендує, знаходиться в межах земельних ділянок переданих військовим частинам.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що згідно долученої позивачем до матеріалів справи виписки з ЄДР ЮО ФОП, державна реєстрація Товариства з обмеженою відповідальністю «Вамир-Гал» проведена 08.09.2005р.

Згідно із ч.4 ст.87 ЦК України, юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відповідно до положень ч.4 ст. 91 ЦК України, цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Таким чином позивач, як юридична особа був створений, а відповідно отримав здатність мати цивільні права та обов`язки, значно пізніше, ніж були прийняті оскаржувані рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Малехівська сільська Рада приймаючи рішення від 17.09.1996р. №221 та від 27.12.1996р. не порушила прав та охоронюваних законом інтересів ТзОВ "Вамир-Гал" на спірні земельні ділянки, оскільки на момент прийняття цих рішення, такої юридичної особи, як ТзОВ "Вамир-Гал" не існувало, а будь які права у ТзОВ "Вамир-Гал" щодо спірних земельних ділянок, могли виникнути тільки після його створення та набуття ним права власності на нерухоме майно, що відбулось значно пізніше після прийняття відповідних рішень.

Суд також звертає увагу на те, що оскаржувані позивачем акти на право постійного користування землею від 03.06.97 ІІ-ЛВ № 002741 та від 29.05.97 ІІ-ЛВ № 000650. є похідними від оскаржуваних позивачем рішень Малехівської сільської Ради.

Щодо заяви відповідача №2 та прокурора про застосування до вимог позивача строку позовної давності, суд зазначає наступне.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як зазначає Пленум Вищого господарського суду України у своїй постанові від 29.05.2013р. №10, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Оскільки суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із тим, що право позивача не було порушено, підстав для застосування строку позовної давності немає.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Судові витрати.
Як вбачається з позовної заяви, при поданні позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 7048,00грн, тобто за кожну із немайнових вимог по 1762,00грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, оскільки суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, витрати позивача по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Вамир-Гал» до відповідача-1: Виконавчого комітету Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області, відповідача-2: Державного підприємства Міністерства оборони України Західвійськбуд, за участю: третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача №2: Міністерства оборони України, Заступника військового прокурора Західного регіону України, про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 17.09.1996 р. №221 «Про видачу державного акту на право постійного користування землею в/ч НОМЕР_1 с. Малехів»; визнання незаконним рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 27.12.1996 р. №289 «Про видачу державного акту на право постійного користування землею в/ч НОМЕР_2 ; визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №000650 від 29.05.1997 р., виданого військовій частині А-3334, с. Малехів, відповідно до рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 17.09.1996 р. №221; визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею ІІ-ЛВ №002741 від 03.06.1997 р., виданого військовій частині А-3357, с. Малехів, відповідно до рішення виконавчого комітету Малехівської сільської Ради народних депутатів Жовківського району Львівської області від 27.12.1996 р. №289 - відмовити.

2. Витрати позивача по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текс рішення складено та підписано 23.05.2019р.

Суддя Запотічняк О.Д.