ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2019м. ДніпроСправа № 904/5928/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушина Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Бережної О.О.

за участю представників:

позивач: ОСОБА_1

від позивача: Лиханський В.О., адвокат - ордер серія ДП №000021 від 23.01.2019.

від відповідача-2: Козадаєва Н.Ю., директор - виписка з ЄДР від 07.04.2016.

від третьої особи-1: повноважений представник не з`явився.

від третьої особи -2: повноважений представник не з`явився.

від відповідача-1: повноважений представник не з`явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження господарську справу за позовом ОСОБА_1 , м. Донецьк

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський металообробний завод", м. Нікополь;

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепло-модуль Україна", м.Нікополь;

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1-2: Приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коляду Юрія Анатолійовича, м. Нікополь

третьої особи-2 яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідача 1-2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікопольський технологічний центр "Редуктор", м. Нікополь

про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1, м.Донецьк звернувся до Господарського суду с позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський металообробний завод", м.Нікополь (відповідач-1); Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепло-модуль Україна", м. Нікополь (відповідач-2) про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду від 29.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.01.2019.

Разом з тим, позивачем в позовній заяві в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України подано клопотання про витребування доказів. Зокрема, у поданій заяві позивач просить суд витребувати Приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коляду Юрія Анатолійовича копію Договір дарування №396 від 13.07.2018 (реєстраційний номер об`єкта 6) та всі додані сторонами документи, на підставі яких здійснено посвідчення договору.

24.01.2019 до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача-2 надійшла заява №б/н від 24.01.2019 про відкладення розгляду справи №904/5928/18 з метою ознайомлення з матеріалами справи, підготовкою та направленням відзиву, обґрунтовуючи це тим що Товариство з обмеженою відповідальністю "Тепло-модуль України" не отримало копію позовної заяви з додатками на момент подачі даної заяви (том 1, арк. 63).

У підготовче засідання 24.01.2019 представник відповідача-1 не з`явився, вимог ухвали Господарського суду від 29.12.2018 не виконав.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1-2: Приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коляду Юрія Анатолійовича та відкладено підготовче засідання на 14.02.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2019 задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у справі №904/5928/18 від 29.12.2018 та витребувано у Приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коляду Юрія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ) копію Договір дарування №396 від 13.07.2018 (реєстраційний номер об`єкта 6) та всі додані сторонами документи, на підставі яких здійснено посвідчення договору.

13.02.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепло-модуль України" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву №1 від 06.02.2019, в якому останній просить суд відмовити позивачу - ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (том 1, арк. 84-85).

13.02.2019 на адресу суду від Приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коляди Юрія Анатолійовича супровідним листом №14/01-16 від 08.02.2019 надійшли пояснення, щодо позову по справі №904/5928/18, в яких приватний нотаріус Коляда Ю.А. заперечує проти позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський металообробний завод", м.Нікополь; Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепло-модуль Україна", м.Нікополь про визнання недійсним договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Колядою Ю.А., 13.07.2018 року за реєстровим номером №396, обґрунтовуючи це тим що вказаний договір був укладений з дотриманням вимог чинного законодавства (том 1, арк. 90).

Також, 13.02.2019 від Приватного нотаріуса Коляди Ю.А. до Господарського суду надійшов лист, в якому останній повідомив суд, що на виконання вимог ухвали суду від 24.01.2019 вказані копії документів, засвідчені належним чином, будуть надіслані до суду своєчасно у термін, встановлений ст. 8 Закону України "Про нотаріат".

14.02.2019 до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про залучення до участі у справі ( том 1, арк. 106-107), в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідача 1-2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікопольський технологічний центр "Редуктор" (, місцезнаходження юридичної особи: 53200, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, вулиця Патріотів України, будинок 126).

Ухвалою Господарського суду від 14.02.2019 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів, залучено до участі у справі, в якості третьої особи-2 яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідача 1-2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікопольський технологічний центр "Редуктор", оголошено перерву в підготовчому засіданні до 28.02.2019.

20.02.2019 на адресу суду від третьої особи-1 на виконання ухвали суду від 24.01.2019 надійшли витребувані судом документи ( том 1, арк. 123-181).

28.02.2019 до канцелярії суду від представника відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не наводить належні докази порушення його права учасника ТОВ "Нікопольський металообробний завод" та недійсності договору дарування від 13 липня 2018, а напроти - надає докази, що суперечать змісту його позову: статут ТОВ "Нікопольський металообробний завод" із зазначенням права дарування та лист приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коляда Ю.А. від 27.12.2018 вих.№104/01-16 про засвідчення справжності підпису ОСОБА_1 на протоколі позачергових загальних зборів ТОВ "Нікопольський металообробний завод" від 06.12.2018. Таким чином, відсутні будь-які підстави, передбачені чинним законодавством України, для визнання договору дарування від 13.07.18 недійсним (том 1, арк. 193-211).

Ухвалою Господарського суду від 28.02.2019 відкладено підготовче засідання на 14.03.2019.

05.03.2019 на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну підставу позову (вх. 10423/19 від 05.03.2019), за змістом якої останній просить суд визнати недійсним договір дарування нерухомого майна від 13.07.2018, укладений між ТОВ "Нікопольський металообробний завод" та ТОВ "Тепло-модуль України" ( том 1, арк. 220-230).

У підготовчому засідання 14.03.2019 відповідач-1 заперечив щодо заяви про зміну предмету позову та просив суд надати йому додатковий час для подання письмових пояснень до поданої позивачем заяви.

У підготовче засідання третя особа 1-2 не з`явились, явку повноважених представників не забезпечили.

У зв`язку з неявкою третьої особи-1 та третьої особи-2 у підготовче засідання, та необхідністю надання додаткового часу учасникам справи для подання письмових пояснень та заперечень щодо поданої позивачем заяви про зміну предмету позову, ухвалою суду від 14.03.2019 відкладено підготовче засідання на 21.03.2019.

19.03.2019 на адресу суду від третьої особи-1 на виконання вимог ухвали суду від 14.03.2019 надійшли докази направлення на адресу третьої особи -2 письмових пояснень. Також, подано для долучення до матеріалів справи письмових пояснень щодо зміни підстав позову по справі №904/5928/18.

21.03.2019до канцелярії суду від відповідача-1 надійшов відзив (вх.13168/19 від 21.03.2019) на заяву про зміну підстав позову, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач у даній заяві посилається на Закон України "Про господарські товариства", проте зазначений Закон втратив чинність у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю на підставі Закону №2275-VIII від 06.02.2018 (том 1, арк. 244-260).

21.03.2019 на адресу суду від третьої особи - 1 надійшли письмові пояснення щодо зміни підстав позову (том 1, арк. 261-262).

Ухвалою Господарського суду від 21.03.2019 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 28.03.2019.

Ухвалою Господарського суду від 28.03.2019 відкладено судове засідання на 16.04.2019.

16.04.2019 до канцелярії суду представник відповідача-2 подав клопотання про закриття провадження у справі, оскільки у справі відсутній належний позивач як учасник ТОВ та відповідач-1 (том 2, арк. 42-46).

16.04.2019 на адресу суду від третьої особи-1 надійшла заява про розгляд справи без його участі, додатково повідомив суд, що проти задоволення позову заперечує у повному обсязі (том 2, арк. 47).

У судовому засіданні 16.04.2019 оголошувалась перерва до 13:45 год.

Ухвалою Господарського суду від 16.04.2019 відкладено судове засідання на 02.05.2019.

02.05.2019 до канцелярії суду від представника позивача надійшла заява про зупинення провадження у справі. Дана заява обґрунтована тим, що позивач звернувся із позовною заявою до господарського суду Дніпропетровської області до колишніх учасників ТОВ «НМЗ» ОСОБА_4, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання рішення загальних зборів учасників ТОВ «Нікопольський металообробний завод», оформлене протоколом загальних зборів учасників товариства від 17.09.2018р. недійсним. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від у справі №904/1697/19 від 26.04.2019 відкрито провадження за даною позовною заявою, та призначено на 17.05.2019 (том 1, арк. 66-68).

У судовому засіданні 08.05.2019 протокольною ухвалою судом відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання.

Ухвалою Господарського суду від 02.05.2019 відкладено судове засідання на 08.05.2019, у зв`язку з неявкою представників відповідача-1 та третьої особи 1-2.

У судове засідання 08.05.2019 відповідач -1 та третя особа 1-2 не з`явились, причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача-1 та третьої особи 1-2, відносно яких судом вжито достатніх заходів про сповіщення щодо судового засідання.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судових засіданнях здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 08.05.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 2.4 ст. 2 Статуту ТОВ "Нікопольський металообробний завод» в редакції від 05.05.2017 ОСОБА_1 (далі-Позивач) є учасником товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський металообробний завод» (далі - відповідач-1).

Відповідно до п.4.2.2 ст.4 Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський металообробний завод», затвердженого зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський металообробний завод» частка Позивача у статутному капіталі товариства складає 25% , що становить 62500 грн. у статутному капіталі.

Іншими учасниками товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський металообробний завод» є ОСОБА_4 - 48%, що становить 120000,00 грн. у статутному капіталі, ОСОБА_2 - 4%, що становить 10 000, 00 грн. у статутному капіталі, та ОСОБА_3 - 23%, що становить 10 000, 00 грн. у статутному капіталі.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань директором товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський металообробний завод» є ОСОБА_2 (запис 2).

13.07.2018 директор товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський металообробний завод» ОСОБА_2 від імені товариства уклала договір дарування, відповідно до якого ТОВ "Нікопольський металообробний завод» (дарувальник) в особі директора ОСОБА_2 подарувало товариству з обмеженою відповідальністю «Тепло-модуль України» (ідентифікаційний код 40398513) 289/296 часток у вправі власності на нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_8 . Вказана нерухомість складається із : літ. «А», «Б», «В», «Г», «Д», «Е», «Ж», «К», «П», «П'», «Р», «С», «Ф», «X», «Ц», «Ц'», «Ю», «Я», «в», «Ш», спорудження « 1-6 та належить ТОВ "Нікопольський металообробний завод» на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Колядою Ю.А. 18.09.2013 за №1170. Вартість майна складає 1145000 грн., що підтверджено експертною оцінкою (том 1, арк. 48).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань єдиним засновником (учасником) ТОВ «Тепло-модуль України» (далі-Відповідач-2) є ОСОБА_4 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 05.12.2018 нежитлові будівлі літ. літ. «А», «Б», «В», «Г», «Д», «Е», «Ж», «К», «П», «П'», «Р», «С», «Ф», «X», «Ц», «Ц'», «Ю», «Я», «в», «Ш», спорудження « 1-6, розташовані у АДРЕСА_8 зареєстровані 13.07.2018 приватним нотаріусом Колядою Ю.А. на праві приватної власності за ТОВ «Тепло-модуль України» на підставі договору дарування №396 від 13.07.2018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна-6 ( том 1, арк. 25).

Позивач у позовній заяві вказує, що ТОВ "Нікопольський металообробний завод» не могло бути стороною договору дарування нерухомого майна і не мало право його укладати, оскільки в Статуті ТОВ "Нікопольський металообробний завод» не встановлено, що Товариство або його органи мають право укладати договори дарування.

Також, позивач зазначає, що пунктом 8.7. статті 8 Статуту товариства передбачено, що кожний учасник товариства має кількість голосів, пропорційну розміру його частки у статутному капіталі. Збори учасників вважатимуться чинними, якщо на них присутні учасники товариства (як особисто, так і через представників), які володіють в сукупності не менше 86 % голосів, тобто без участі Позивача проведення зборів неможливе.

Порушуючи зазначені положення Статуту, без проведення зборів учасників товариства щодо відчуження нерухомого майна товариства, учасники ТОВ "Нікопольський металообробний завод» ОСОБА_4 . та його дружина ОСОБА_2 , які володіють 52% статутного капіталу товариства, в порушення Статуту та закону незаконно відчужили та заволоділи нерухомим майном ТОМ «НМЗ», порушивши майнові права Позивача як учасника товариства, що і стало причиною звернення до суду із даним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Згідно вимог ч. 3 ст. 720 ЦК України підприємницькі товариства можуть укладати договір дарування між собою, якщо право здійснювати дарування прямо встановлено установчим документом дарувальника. Це положення не поширюється на право юридичної особи укладати договір пожертви.

Аналіз Статуту Товариства вказує, що згідно умов пунктом 2.6.11 статті 2 Статуту Товариство має повноваження дарувати (том 1 арк. 31).

Мета діяльності Товариства визначена статтею 3 Статуту. Так, згідно пункту 3.1 статті 3 Статуту (том 1, арк. 32) мета діяльності Товариства - задоволення суспільних та особливих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку передбаченому законодавством України та отримання прибутку.

Але, суд звертає увагу, що відповідно змісту статті 3 Статуту дарування майна товариства серед видів діяльності не передбачено.

Отримання прибутку для дарувальника від укладання угод дарування не передбачено за природою такого правочину.

Відповідач-1 не пояснив суду в якому сенсі спірний Договір дарування міг би відповідати меті або виду діяльності Товариства, і як саме такий правочин відповідає меті товариства передбаченої Статутом.

Згідно умов статті 9 Статуту для керівництва повсякденною господарською діяльністю Товариства, також для виконання рішень Зборів Учасників призначається Директор Товариства. Директор вирішує всі питання діяльності Товариства, крім тих, що належать до виключної компетенції Зборів Учасників.

Відповідно п. 9.3 п. 9.3.5 Директор має повноваження укладати від імені Товариства договори (угоди) на суму, що менша 200 000,00 гривень.

Також суд звертає увагу, що відповідно п. 7.3 п.7.3.2 Статуту до виключної компетенції Зборів Учасників Товариства, зокрема належить і повноваження щодо ухвалення будь-яких рішень стосовно розпорядження нерухомим майном та земельними ділянками Товариства або будь-якою їх часткою.

Відповідач-1 разом із Відзивом на позов надав суду протокол позачергових Зборів Учасників Товариства від 06.12.2017 (том 1 арк.197-199) з якого вбачається, що на зборах учасників були присутні та прийняли участь наступні учасники: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2.

В судовому засіданні Позивач, під час дослідження доказів, підтвердив свою участь у позачергових Зборах Учасників Товариства 06.12.2017 та свій підпис на протоколі. Даним рішенням учасники Товариства вирішили надати Директору Товариства ОСОБА_2 відповідні права стосовно нерухомого майна, а саме :

- одноособового прийняття рішень щодо відчуження (купівлі-продажу, оренди, лізингу, міни, дарування та ін.) майна юридичним та/або фізичним особам (цілком або частково) за ціною, не нижче балансової вартості;

- здійснення правочину з правом підпису відповідних договорів та інших документів, які свідчать про перехід права власності на майно.

Зі слів представників учасників справи наведене рішення Зборів не було предметом оскарження в судовому порядку.

Оспорюваний правочин було посвідчено приватним нотаріусом Колядою Юрієм Анатолійовичем, якого було залучено до участі у справі у якості третьої особи-1 без самостійних вимог.

Приватним нотаріусом на вимогу суду надано до матеріалів справи копію договору дарування від 13.07.2018 та копії документів на підставі яких здійснено посвідчення угоди (том 1 арк. 124-181). Серед іншого нотаріусом було надано суду копію звіту про оцінку майна, яке було предметом дарування (том 1 арк. 170).

Згідно висновком суб`єкту оціночної діяльності загальна ринкова вартість об`єкту оцінки без урахування ПДВ станом на 11 липня 2018 становить 1 145 000,00 гривень.

З огляду на наведене вартість майна за Договором дарування перевищує 200000,00 гривень.

Договір дарування було вчинено директором Товариства за власною ініціативою, на користь особи яку самостійно обрала та визначила директор. Об`єкт дарування також визначила на власний розсуд саме директор. Таким чином, Договір дарування директор вчинила від імені Товариства повністю самостійно без погодження іншими учасниками товариства. Вартість відчуженого майна на момент дарування складала 1 145 000,00 гривень, що перевищує межу встановлену пунктом 9.3.5 статті 9 Статуту.

Рішення Зборів учасників Товариства від 06.12.2017 (том 1 арк. 197-199) не містить вказівок про надання повноважень Директору виходити за межі встановлені пунктом 9.3.5 статті 9 Статуту товариства. Також, наведене рішення Зборів Учасників не містить волевиявлення Товариства вчинити конкретну угоду та доручень особі директора повноважень на вчинення конкретної угоди, та не визначає суму, на яку директор товариства мав право укладати договір за відсутності рішення загальних зборів на укладення такого договору.

Таким чином, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський металообробний завод» перевищила повноваження надані Статутом при укладанні Договору дарування 13.07.2018.

Погодження Зборами Учасників 17.09.2018 в подальшому спірної угоди не може усунути порушення вимог Статуту допущене директором при укладанні угоди.

Згідно зі статтею 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Статтею 97 Цивільного кодексу України передбачено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства.

Оскільки рішень про укладення спірного договору зборами учасників товариства не приймалось, спірний договір суперечить статті 59 Закону України "Про господарські товариства", статті 207 Цивільного кодексу України та Статуту Товариства та є підставою для визнання спірного договору недійсним.

Відповідно до частини 3 статті 92 Цивільного кодексу України у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Спірний договір був підписаний від імені відповідача-1 директором ОСОБА_2 , яка була одночасно і одним з учасників Товариства, та від імені відповідача-2 директором ОСОБА_5. Остання діяла в інтересах Відповідача-2 на підставі рішення Зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальність «Тепло-модуль Україна» від 10 липня 2018 року (том 1, арк. 162) згідно якого отримала повноваження укладати конкретно визначену у рішенні зборів угоду, а саме : підписувати договір дарування між відповідачем-1 та Відповідачем-2.

Єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальність «Тепло-модуль Україна» був ОСОБА_4 , який також був учасником Відповідача -1 та приймав участь у прийнятті Відповідачем-1 рішення від 06.11.2017.

Згідно змісту протоколу зборів учасників ТОВ «Тепло-модуль Україна» від 10 липня 2018 (том 1, арк.с.162) було прийнято рішення надати Товариству згоду на укладання договору дарування з ТОВ «Нікопольський металообробний завод» за яким ТОВ «Тепло-модуль України» отримує в дар 289/296 часток в праві власності на нежитлові будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_8 , які складаються із: літ. «А», «Б», «В», «Г», «Д», «Е», «Ж», «К», «П», «П'», «Р», «С», «Ф», «X», «Ц», «Ц'», «Ю», «Я», «в», «Ш», спорудження « 1-6 вартістю 1145000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 особисто приймав участь у загальних зборах Відповідача-2 якими було прийнято рішення про отримання майна в дар від Відповідача -1.

А також, ОСОБА_4 приймав участь у зборах учасників Відповідача-1 від 06.12.2017 та приймав участь у прийнятті рішення зборами, тобто усвідомлював його зміст.

Оскільки ОСОБА_4 був учасником Відповідача-1 він знав, або повинен був знати про обмеження повноважень Директора які передбачені Статутом ТОВ «Нікопольський металообробний завод».

З наведених вище обставин свідчить, що єдиний учасник (засновник) ТОВ «Тепло-модуль України» приймаючи рішення 10 липня 2018 про надання згоди на укладання Договору дарування про прийняття в дар майна від Відповідача-1 знав або повинен був знати всі деталі угоди Дарування. Суд також звертає увагу, що відповідно протоколу зборів учасників ТОВ «Тепло-модуль Україна» від 10 липня 2018 ОСОБА_4 вказав вартість майна яке приймалося в дар - 1145000,00 гривень. Що співпадає із результатом Звіту про оцінку майна станом на 11 липня 2018 (том 1, арк. 170).

Отже, ОСОБА_4 , як єдиний учасник Відповідача-2 знав, що Директор Відповідача-1 ОСОБА_2 не мала права на розпорядження майном товариства на суму більше 200 000 грн. та укладення спірного правочину на суму, що перевищує зазначену в Статуті суму.

Відповідно до статті 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

В даному випадку правочин було вчинено із порушенням вимог Статуту не лише із перевищенням повноважень директора, а ще із порушенням мети діяльності Товариства. Безоплатна передача нерухомого майна належного Товариству на праві власності не може привести Товариство до отримання прибутку. Відповідачі не навели жодних міркувань та не надали пояснень з приводу того, яким чином спірний Договір відповідає меті та видам діяльності Відповідача-1.

Крім того, як стало відомо під час розгляду справи Відповідач-1 взагалі припинив свою діяльність (за рішенням засновників). Таким чином, безоплатна передача майна призвела до втрати активів підприємства, що явно суперечить статті 3 Статуту.

Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній станом на дати прийняття судами попередніх інстанцій рішення та постанови у даній справі, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зазначеною нормою передбачено можливість оскарження правочину зацікавленою особою, яка не є стороною договору.

Чинне законодавство прямо не визначає коло осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов`язаних з визнанням правочинів недійсними, а тому, виходячи з вимог статті 16 Цивільного кодексу України, статті 1 Господарського процесуального кодексу України крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів, позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

За змістом пункту 4 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній станом на дати прийняття судами попередніх інстанцій рішення та постанови у даній справі, господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Згідно зі статтею 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Статтею 10 Закону України "Про господарські товариства" визначено права учасників товариства:

а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом;

б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів;

в) вийти в установленому порядку з товариства;

г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов`язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів;

д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Тобто незалежно від суб`єктного складу, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам.

ОСОБА_1 (позивач) на момент звернення до суду з позовом був учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський металообробний завод" - відповідача-1 з часткою в статутному капіталі в розмірі 25% (62500,00 грн.).

Аналіз наведених вище норм матеріального права свідчить про те, що акціонер (учасник) товариства може оспорити договір, вчинений господарським товариством, якщо обґрунтує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Положенням статті 92, 97, 98, 145 Цивільного кодексу України, 167 Господарського кодексу України, статті 59 Закону України "Про господарські товариства" та статей 2 та 3 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю " Нікопольський металообробний завод", аналіз яких в їх сукупності свідчить про те, що учасник товариства має право на участь в управлінні господарською діяльністю товариства через органи товариства.

За таких обставин, господарський суд вважає, що укладання спірного договору, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю " Нікопольський металообробний завод" безоплатно відступило своє майно ринковою вартістю 1145000,00 грн., призвело до погіршення майнового стану Товариства та впливає на права позивача як учасника з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 25%, під час розподілу прибутку товариства (з одержанням своєї частки) від господарської діяльності товариства.

Аналогічні висновки та правові позиції було викладено у Постанові Верховного суду від 02 травня 2018 року по справі № 923/20/17.

З урахуванням викладеного, договір дарування нерухомого майна від 13.07.2018, укладений між ТОВ «Нікопольський металообробний завод» (ідентифікаційний код 00377503) та ТОВ «Тепло - модуль України» (ідентифікаційний код 40398513) посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Колядою Ю.А. слід визнати недійсним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський металообробний завод" слід закрити на підставі п.6 ч.1 ст.231 ГПК України з наступних мотивів.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 231 господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Частиною 1 статті 104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Відповідно до частини 5 вказаної статті юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Судом встановлено, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25.03.2019 внесено запис №9002810 про припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський металообробний завод" (ідентифікаційний код юридичної особи: 00377503).

Даних про юридичних осіб-правонаступників Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський металообробний завод" (ідентифікаційний код юридичної особи: 00377503) - така інформація відсутня в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Приймаючи до уваги, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікопольський металообробний завод" на день розгляду справи припинено як юридичну особу, суд доходить висновку про необхідність закриття провадження у справі №904/5928/18 в частині позовних вимог до ТОВ "Нікопольський металообробний завод", на підставі п.6 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231. 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог до Відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський металообробний завод» (ідентифікаційний код 00377503).

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_6 ; місце проживання: АДРЕСА_7 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський металообробний завод" (ОСОБА_6; ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепло-модуль Україна" (53201, Дніпропетровська область, місто Нікополь, вулиця Лісна, будинок 1, ), за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1-2: Приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коляди Юрія Анатолійовича (АДРЕСА_1), третьої особи-2 яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідача 1-2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікопольський технологічний центр "Редуктор" (53200, Дніпропетровська область, місто Нікополь, вулиця Патріотів України, будинок 126, ) про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна - задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсним договір дарування нерухомого майна від 13.07.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нікопольський металообробний завод» (ідентифікаційний код 00377503) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тепло - модуль України» (ідентифікаційний код 40398513) посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Колядою Ю.А.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 20.05.2019

Суддя Ю.Ю. Первушин