ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Справа № 902/539/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Дужич С.П. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Полюхович І.Г.

за участю представників сторін:

позивача: Бездітного І.І., адвоката за довіреністю від 01.01.2018р., протоієрея Москальчука С.О., за довіреністю від 02.01.2019р. №1

відповідача: не з`явився

третьої особи: ОСОБА_1 В.А., керівника, протоієрея Захарчука Василія

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Релігійної організації Релігійна громада парафії Покрови Пресвятої Богородиці с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької Єпархії Української Православної Церкви Київського патріархату на рішення господарського суду Вінницької області, ухваленого 18.12.18р. суддею Матвійчуком В.В. о 17:07 у м.Вінниці, повний текст складено 21.12.18р. у справі № 902/539/18

за позовом: Єпархіального управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви

до Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Релігійна організація Релігійна громада парафії Покрови Пресвятої Богородиці с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької Єпархії Української Православної Церкви Київського патріархату

про визнання рішень недійсними

ВСТАНОВИВ:

Єпархіальне управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви звернулось до суду з позовом в якому просить: визнати недійсним з моменту прийняття рішення 15 сесії 07 скликання Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 16.02.2017р. № б/н «Про скасування рішення 01 сесії 04 скликання від 11.04.2002 року «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво храму Покрови Пресвятої Богородиці Української Автокефальної Православної Церкви» та рішення 06 сесії 04 скликання від 06.05.2003р. «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для релігійних потреб по вул. Ватутіна Українській Автокефальній Православній Церкві Пресвятої Богородиці»; визнати недійсним з моменту прийняття рішення 15 сесія 07 скликання Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 16.02.2017р. № б/н «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для релігійних потреб Релігійній громаді парафії Покрови Пресвятої Богородиці с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької Єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату по вул. Ватутіна».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, в позовній заяві № б/н від 28.08.2018р. посилається на наступне.

16.02.2017 року, 15 сесія 07 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області прийняла протиправне рішення б/н «Про скасування рішення 01 сесії 04 скликання від 11.04.2002 року «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво храму Покрови Пресвятої Богородиці Української Автокефальної Православної Церкви» та рішення 06 сесії 04 скликання від 06.05.2003р. «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для релігійних потреб по вул. Ватутіна Українській Автокефальній Православній Церкві Пресвятої Богородиці», згідно якого скасовано рішення 01 сесії 04 скликання від 11.04.2002р. «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво храму Покрови Пресвятої Богородиці Української Автокефальної Православної Церкви» та рішення 06 сесії 04 скликання від 06.05.2003р. «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для релігійних потреб по вул. Ватутіна Українській Автокефальній Православній Церкві Пресвятої Богородиці», яким Українській Автокефальній Православній ОСОБА_2 , за рахунок земель запасу Вінницько-Хутірської сільської ради, в межах с. Вінницькі Хутори, строком на 49 років та 9 місяців для релігійних потреб, надано в оренду земельну ділянку площею 0,1260 га, згідно проекту відведення земельної ділянки.

Оскаржуваним рішенням Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області було грубо порушено права Єпархіального управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, оскільки відповідно до приписів скасованих відповідачем рішень, вже виникли та існували (на момент голосування) правовідносини, які пов`язані з реалізацією суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, а Єпархіальне управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, як суб`єкт цих правовідносин було позбавлене можливості навіть бути присутнім під час голосування та надати свої заперечення проти винесеного на голосування питання.

Про протиправність оскаржуваного рішення свідчить і те, що рішення 01 сесії 04 скликання від 11.04.2002р. «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво храму Покрови Пресвятої Богородиці Української Автокефальної Православної Церкви» було повністю виконано ще в 2003 році, що підтверджується рішенням 06 сесії 04 скликання від 06.05.2003р. «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для релігійних потреб по вул. Ватутіна Українській Автокефальній Православній Церкві Пресвятої Богородиці».

Таким чином, позивач стверджує, що рішення від 11.04.2002 року є ненормативним правовим актом одноразового застосування та вичерпало свою дію фактом його виконання, тому не може бути в подальшому скасоване сільською радою.

Більше того, при прийняті оскаржуваного рішення Вінницько-Хутірська сільська рада вийшла за межі своїх повноважень у галузі земельних відносин, які визначені ст. 12 ЗК України та ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», оскільки наведеними нормами не передбачено права органу місцевого самоврядування приймати рішення про скасування попередніх рішень.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 18.12.2018 року у справі №902/539/18 позов задоволено.

Визнано недійсним з моменту прийняття рішення 15 сесії 07 скликання Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 16.02.2017р. № б/н Про скасування рішення 01 сесії 04 скликання від 11.04.2002 Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво храму Покрови Пресвятої Богородиці Української Автокефальної Православної Церкви та рішення 06 сесії 04 скликання від 06.05.2003р. Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для релігійних потреб по вул. Ватутіна Українській Автокефальній Православній Церкві Пресвятої Богородиці.

Визнано недійсним з моменту прийняття рішення 15 сесія 07 скликання Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 16.02.2017р. № б/н Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для релігійних потреб Релігійній громаді парафії Покрови Пресвятої Богородиці с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької Єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату по вул. Ватутіна.

Стягнуто з Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області на користь Єпархіального управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви 3 254 (три тисячі двісті п`ятдесят чотири) грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Витрати Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області на професійну правничу допомогу покладено на відповідача.

Обґрунтовуючи рішення суд, з посиланням на ст.ст. 4, 5 ГПК України ст. 16 ЦК України, статут релігійної громади Вінницько-Хутірської парафії с. Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, рішення 1 сесії 4 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради від 11.04.2002р. «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво УАПЦ», рішення 6 сесії 4 скликання від 06.05.2003р. Вінницько-Хутірської сільської ради «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки», висновок Вінницького районного відділу земельних ресурсів від 14.05.2003р. №04-190/1 «Про погодження відведення земельної ділянки Українській Автокефальній Православній Церкві Покрова Пресвятої Богородиці для релігійних потреб» дійшов висновку, що позивач правомірно звернувся до суду за захистом порушеного права.

Крім того, з посиланням на ст. 19 Конституції України, ст. 21 ЦК України, ст.ст. 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 12, 92, 93, 116, 122, 124, 125, 126, 155, 158 Земельного кодексу України, рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009р. № 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" суд вказав, що договір оренди спірної земельної ділянки позивачем не укладався. Також, зазначив, що договір не є рішенням органу місцевого самоврядування в розумінні Закону України «Про місцеве самоврядування». Правовідносини щодо надання земельної ділянки у користування вже виникли внаслідок прийняття рішення рішенням 6 сесії 4 скликання від 06.05.2003р. Вінницько-Хутірської сільської ради.

Суд зазначає, що право фактичного користування земельною ділянкою позивачем не було припинено, відмови від права користування спірною земельною ділянкою останнім не надано. Підставою прийняття оскаржуваних позивачем рішень слугувало саме звернення жителів с. Вінницькі Хутори прихожан парафії Покрови Пресвятої Богородиці с. Вінницькі Хутори Вінницького району Єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату. А тому, зауважує, що не може бути підставою для скасування органом місцевого самоврядування свого попереднього рішення перехід прихожан храму з однієї парафії до іншої, оскільки рішеннями Вінницько-Хутірської сільської ради б/н від 11.04.2002р. та від 06.05.2003р. земельна ділянка надавалася не прихожанам чи парафії, а юридичній особі Українській Автокефальній Православній Церкві. Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Не погодившись із прийнятим рішенням, третя особа звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 18.12.2018 року у справі №902/539/18 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Так, з посиланням на ст.ст. 2,4 ГПК України вказав, що при вирішенні спору суд першої інстанції знехтував вимогами зазначених норм процесуального права, адже обґрунтовуючи своє право на звернення до суду Єпархіальне управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви зазначало про те, що оскаржуваними рішеннями відповідача було порушено права Єпархіального управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, оскільки відповідно до приписів скасованих відповідачем рішень, вже виникли та існували (на момент голосування) правовідносини, які пов`язані з реалізацією суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, а Єпархіальне управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, як суб`єкт цих правовідносин було позбавлене можливості навіть бути присутнім під час голосування та надати заперечення винесеного на голосування питання.

Звертає увагу, що позивач наполягав на тому, що між ним та відповідачем існує земельний спір, оскільки оскаржуваним рішенням відповідач «безпідставно фактично припинив право Єпархіального управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви на користування раніше наданою земельною ділянкою», однак позивачем до позовної заяви не було надано жодного доказу виникнення чи існування такого права.

З посиланням на ч.2 ст. 93 Земельного Кодексу України у редакції, яка діяла на час прийняття зазначених рішень скаржник вказує, що у жодному із рішень, які були скасовані рішенням 15 сесії 07 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 16 лютого 2017 року не йде мова про юридичну особу із назвою Єпархіальне управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви і ця юридична особа зазначеними рішеннями правом користування будь - якою земельною ділянкою не наділялась.

Скаржник вважає, що юридичні особи, які теоретично можуть заявити про порушення своїх законних прав та інтересів щодо спірної земельної ділянки оскаржуваними рішеннями - це релігійна громада Української Автокефальної Церкви Пресвятої Богородиці та Українська Автокефальна Православна Церква Пресвятої Богородиці.

Однак, як вбачається із листа Головного управління статистики у Вінницькій області № 03.4-08/972 від 12.09.2018 року, який міститься в матеріалах справи, на запит Релігійної організації «Релігійна громада парафії Покрови Пресвятої Богородиці с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату», суб`єкт з точною назвою релігійна громада Української Автокефальної Церкви Пресвятої Богородиці станом на 11 квітня 2002 року та на сьогоднішній день в ЄДРПОУ не значиться. Також, згідно з тим самим листом, в ЄДРПОУ не значиться станом на 06 травня 2003 року та на сьогоднішній день суб`єкт з точною назвою Українська Автокефальна Православна Церква Пресвятої Богородиці.

У своєму рішенні суд першої інстанції, зазначаючи про те, що оспорюваними рішеннями зачіпаються саме права та інтереси позивача посилається на п. 1.3. Статуту релігійної громади Вінницько-Хутірської парафії с. Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, згідно з яким Парафія входить до складу Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви і знаходиться під канонічним керівництвом її правлячого архієрея. Також у підтвердження порушення прав та інтересів позивача суд у рішенні посилається на п. 1 розділу 1 Цивільного Статуту Єпархіального управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви Вінницька єпархія Української Автокефальної Православної Церкви це місцева церква Української Православної Автокефальної церкви яка очолюється Архиєреєм і складається з парафій (релігійних громад), об`єднаних благочинними (деканатом а також з монастирів, релігійних братств, місій, духовних навчальних закладів Української Автокефальної Православної Церкви, які знаходяться на території Вінницької єпархії.

Пославшись на зазначені вище документи суд дійшов до висновку про те, що релігійна громада Вінницько-Хутірської парафії села Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви є складовою Єпархіального управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, тобто місцевою церквою Української Автокефальної Православної Церкви.

Вважає, що суд першої інстанції не розшифровує у своєму рішенні поняття «складова» з юридичної точки зору, тому так і залишається не зрозумілим - чи є релігійна громада Вінницько-Хутірської парафії села Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви структурним підрозділом Єпархіального управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, чи ці дві окремі юридичні особи злились в одну.

Однак і одне і інше розшифрування поняття «складова», яке суд застосував у своєму рішенні, є абсолютно хибним, оскільки ці дві окремі юридичні особи значаться зареєстрованими у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і кожній з них присвоєний код у ЄДРПОУ. Про свій ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ Єпархіальне управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви зазначило у своїй позовній заяві - 21728697. Про ідентифікаційний код в ЄДРПОУ релігійної громади Вінницько-Хутірської парафії села Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви свідчить свідоцтво про державну реєстрацію - це 25509992.

В матеріалах справи не міститься жодного доказу того, що будь-яка з цих юридичних осіб має право на представництво інтересів іншої.

Крім того, судом першої інстанції був зроблений хибний висновок про те, що рішення 15 сесії 07 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 16 лютого 2017 року б/н "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для релігійних потреб Релігійній громаді парафії Покрови Пресвятої Богородиці с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької Єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату по вул. Ватутіна" порушує права та інтереси позивача, адже між релігійною організацією та позивачем жодного спору з приводу цієї земельної ділянки не існує і не може існувати з огляду на відсутність будь-яких прав на цю земельну ділянку у позивача.

Наявність будь-яких прав на спірну земельну ділянку не лише не підтверджена самим позивачем, а й прямо ним спростована у його ж листі № 15 від 29 травня 2017 року на ім`я голови Вінницько-Хутірської сільської ради, у якому керуючий Єпархіальним Управлінням Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної церкви Митрополит Вінницький і Брацлавський Роман просить виділити Єпархіальному Управлінню Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної церкви в постійне користування земельну ділянку саме площею 0,1260 га і саме по вулиці Ватутіна в с. Вінницькі Хутори. У цьому ж листі позивач зазначає про те, що вперше із подібним листом він звернувся до відповідача 08 квітня 2017 року, тобто уже після того, як Вінницько-Хутірською сільською радою було прийняте рішення 15 сесії 07 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 16 лютого 2017 року б/н "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для релігійних потреб Релігійній громаді парафії Покрови Пресвятої Богородиці с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької Єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату по вул. Ватутіна".

Зауважує, що при вирішенні вказаної справи судом неправильно були застосовані норми матеріального права, а саме ст. 93 ЗК України, порушені норми процесуального права, а саме ст.ст. 2, 4 ГПК України, а висновки, які були зроблені судом, не відповідають обставинам справи, що, у відповідності зі ст. 277 ГПК України є підставою для скасування рішення і ухвалення нового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу Єпархіальне управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Серед іншого зазначає, що 06.09.1999 року зареєстровано, як юридичну особу Релігійну громаду Вінницько- Хутірської парафії села Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, що вбачається з наявних в матеріалах справи документів, а саме: виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань й листа від 12.09.2018 року №03,4-08/972 ДЕРЖСТАТ Головного управління статистики у Вінницькій області.

Згідно п. 1.1. Статуту релігійної громади Вінницько-Хутірської парафії с. Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, релігійна громада Вінницько-Хутірської парафії с. Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви є релігійною організацією православних християн, утвореною для спільного сповідання й поширення віри.

П. 1.4. Статуту релігійної громади Вінницько-Хутірської парафії с. Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви , Парафія входить до складу Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної церкви і знаходиться під канонічним керівництвом її правлячого архієрея.

У відповідності до п. 1 розділу І Цивільного Статуту Єпархіального управління Вінницької єпархії Української Автокефальної православної Церкви, Вінницька єпархія Української Автокефальної Православної Церкви - це місцева церква Української Автокефальної Православної Церкви яка очолюється Архиєреєм і складається з парафій (релігійних громад), об`єднаних Благочиннями (деканатом а також з монастирів, релігійних братств, місій, духовних навчальних закладів Української Автокефальної Православної Церкви, які знаходяться на території Вінницької єпархії.

Викладене свідчить про те, що Релігійна громада Вінницько-Хутірської парафії села Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви є складовою Єпархіального управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, тобто місцевою церквою Української Автокефальної Православної Церкви.

Як вбачається із документів, що містяться в Проекті відведення земельної ділянки Українській Автокефальній Православній Церкві для релігійних потреб, спірна земельна ділянка була виділена релігійній громаді місцевої церкви Української Автокефальної Православної Церкви, на якій розташована будівля храму .

Пунктом 6.2. Статуту релігійної громади Вінницько-Хутірської парафії с. Вінницькі Хутори Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, визначено, що в разі ліквідації парафії її майно передається Вінницькій Єпархії Української Автокефальної Православної Церкви.

Рішенням 1 сесії 4 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради від 11.04.2002 року «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво УАПЦ», надано дозвіл на складення проекту відведення земельної ділянки розміром 0,12 га під будівництво храму Покрови Пресвятої Богородиці по вул. Ватутіна з земель запасу сільської ради, саме місцевій церкві Української Автокефальної Православної Церкви.

Рішенням 6 сесії 4 скликання від 06.05.2003 року Вінницько-Хутірської сільської ради затверджено проект відведення земельної ділянки в оренду на 49 років та 9 місяців для релігійних потреб (будівництво храму) Українській Автокефальній Православній Церкві Пресвятої Богородиці за рахунок земель запасу Вінницько-Хутірської сільської ради в межах с. Вінницькі Хутори.

14.05.2003 року Вінницьким районним відділом земельних ресурсів надано висновок № 04-190/1 «Про погодження відведення земельної ділянки Українській Автокефальній Православній Церкві Покрова ОСОБА_3 Богородиці для релігійних потреб» .

Вищевикладене свідчить, що означеними рішеннями Релігійній громаді Вінницько- Хутірської парафії села Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, яка є складовою частиною Єпархіального управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, надано в користування земельну ділянку розміром 0,12 га під будівництво храму Покрови Пресвятої Богородиці, по вул. Ватутіна з земель запасу сільської ради, як місцевій церкві Української Автокефальної Православної Церкви.

При цьому суд першої інстанції цілком вірно зважає, що зазначення в згаданих рішеннях та висновку у власній назві особи, в користування якої надається земельна ділянка «Покрови Пресвятої Богородиці» не змінює користувача земельної ділянки, позаяк назва «Покрови Пресвятої Богородиці» є назвою Храму, під будівництво якого і надано спірну земельну ділянку.

З огляду на вище викладене, суд першої інстанції на підставі повного і всебічного з`ясування усіх обставин справи, підтвердженими тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи відповідно до норм матеріального права при дотримані норм процесуального права, дійшов до законних і обґрунтованих висновків про те, що позивач правомірно звернувся до суду за захистом порушеного права.

А відтак, вважає безпідставними і необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності доводи апеляційної скарги про те, що юридичні особи, які можуть заявляти про порушення своїх законних прав та інтересів щодо спірної земельної ділянки оскаржуваними рішеннями - це релігійна громада Української Автокефальної Церкви Пресвятої Богородиці та Українська Автокефальна Православна Церква Пресвятої Богородиці.

Просить залишити рішення господарського суду Вінницької області по справі №902/539/18 від 18.12.2018 року без змін, а апеляційну скаргу Релігійної організації «Релігійна громада парафії Покрови Пресвятої Богородиці с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької єпархії Української Православної Церкви Київського патріархату» від 23.01.2019 року - без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу Вінницько - Хутірська сільська рада Вінницького району Вінницької області зазначає, що не погоджується із рішенням господарського суду від 18.12.2018 року, з наступних підстав.

Рішенням суду не надано оцінку правовій позиції відповідача, зокрема на рахунок того, чи взагалі Єпархіальне управління має факт порушення свого особистого права, чи дійсно існують в Єдиному державну реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців такі юридичні особи, які зазначені у вищевказаних спірних рішеннях.

Звертає увагу, що підставою для скасування спірних рішень Вінницько - Хутірської сільської ради було те, що вони не відповідали вимогам закону, а тому керуючись ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування», оскільки були видані на осіб - які не є юридичними особами і не внесені до Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Так, вказує, що сільська рада 11.04.2002р. на 15 сесії 4 кликання 11.04.2002р. винесла рішення про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки розміром 0,12га під будівництво храму Покрови Пресвятої Богородиці по вул. Ватутіна з земель запасу сільської ради. Дане рішення було винесено за клопотанням Релігійної громади Української Автокефальної Церкви Покрови Пресвятої Богородиці, - якої не існує в ЄРЮОФОП, відсутній Статут, відсутні будь-які правовстановлюючі документи.

Після цього 06.06.2003р. на 6 сесії 4 скликання Сільська рада затверджує проект відведення земельної ділянки в оренду на 49 років та 9 місяців Українській Автокефальній Православній ОСОБА_2 , - якої не існує в ЄРЮОФОП, відсутній Статут, відсутні будь-які правовстановлюючі документи.

Разом з тим, звертає увагу на те, що Рішення сільської ради від 06.06.2003р. має випливати з рішення сільської ради про виділення цій особі земель, проте землі видані зовсім іншій особі за рішенням сільської ради від 11.04.2002р.. А саме, рішення від 11.04.2002р. про надання дозволу на складання проекту землеустрою було надане Релігійній громаді Української Автокефальної Церкви Покрови Пресвятої Богородиці. Проте, сільська рада затвердила проект землеустрою та надала в оренду земельну ділянку розміром 0,1260га Українській Автокефальній Церкві Покрови Пресвятої Богородиці, які є різними особами.

Отже, між спірними рішеннями не існує зв`язку, що теж не відповідає вимогам закону, а тому в силу ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування» такі рішення підлягають скасуванню, що й було зроблено.

Зазначає, що відбулося протизаконне прийняття рішень, які не відповідали один одному, а саме сільська рада, затверджуючи проект відведення земельної ділянки і надаючи земельну ділянку Українській ОСОБА_4 Богородиці, ніколи не надавала їй дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки. Зазначене суперечить вимогам ч.5 п.1 ст.123 ЗК України, в якому говориться, що надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Разом із тим, дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки, оформлений рішенням від 11.04.2002р., був наданий Релігійній громаді Української Автокефальної Церкви Покрови Пресвятої Богородиці, якої не існувало.

Довідка Управління Статистики у Вінницькій області №03.4-08/972 від 12.09.2018р., повідомляє, що суб`єкт з точною назвою Релігійна громада Української Автокефальної Церкви Покрови Пресвятої Богородиці станом на 11.04.2002р. та на сьогоднішній день не значиться.

Також і не значиться такого суб`єкту з точною назвою Українська Автокефальна Церква Пресвятої Богородиці. Дану обставину також підтверджує й Витяг з електронного реєстру юридичних осіб з офіційного сайту Міністерства юстиції України.

Отже, на момент прийняття рішення відносно цих осіб, їх не існувало й досі не існує.

Так, з посиланням на ст. 93 ЗК України та ст. 80 ЦК України, ст. 8 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" не всі релігійні громади є юридичними особами. Проте релігійна громада може одержати права юридичної особи, для чого вона має зареєструватися.

Отже, наведені обставини дали підставу для скасування спірних рішень сільської ради самою ж сільською радою на підставі п.15 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Крім того, з посиланням на ст.4 ГПК України вказує, що до господарського суду позивається Єпархіальне управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, яке не надало документів, які посвідчують його зв`язок, підпорядкування, доручення або інший документ, який засвідчує право звернення ним до суду.

Отже, вважає, що жодні права юридичної особи - Єпархіальне управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, сільською радою не порушене, оскільки відсутні будь-які документи, прийняті відповідачем, що порушують права даної організації.

Звертає увагу суду, що скасовані рішення - вони видані не «Релігійній громаді Вінницько-Хутірської парафії с.Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви», а особам, які не мають статусу юридичних осіб.

Крім того, зазначає, що п.10 ст.16, ст.21 ЦК України визначено, що рішення органу місцевого самоврядування підлягають скасуванню, а не визнанню недійсними. Тобто, на думку відповідача, позивачем неправильно обраний спосіб захисту.

Безпідставним вважає посилання позивача на порушення сільською радою ст.140, 141 ЗК України. Саме позивач ніколи не мав ані у власності, ані у користуванні земельної ділянки розміром 0,126 га за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач ніколи не володів спірною земельною ділянкою на підставах ст.78, 92, 93 ЗК України, а тому у нього відсутнє право посилатися на порушення відповідачем ст.40,41 ЗК України. Звертає увагу, що не можна порушити право, яке не існувало взагалі.

Отже, на підставі викладеного вище, необхідно зазначити, що відповідач діяв у межах та у спосіб, визначений Законами України, а тому ним дотримані вимоги ст.19 Конституції України.

Просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 18.12.2018р. по справі №902/539/18 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Відповідач не скористався правом участі під час апеляційного перегляду справи та не забезпечив явку свого представника у судове засідання апеляційного господарського суду, хоча про час та місце апеляційного перегляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином, про, що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 148).

Таким чином, враховуючи норми ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, строки розгляду апеляційної скарги, та той факт, що неявка в засідання суду представника відповідача, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника останнього, за наявними у справі доказами.

У судовому засіданні представники апелянта підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та надали пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просять скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 18.12.2018 року у справі №902/539/18 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Представники позивача заперечили проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві. Просять рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників скаржника та позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 06.09.1999р. зареєстровано, як юридичну особу Релігійну громаду Вінницько- Хутірської парафії села Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та лист від 12.09.2018р. №03.4-08/972 ДЕРЖСТАТ Головного управління статистики у Вінницькій області. (а.с. 64, 101, т.1)

Відповідно до п. 1.3. Статуту релігійної громади Вінницько-Хутірської парафії с. Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, Парафія входить до складу Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви і знаходиться під канонічним керівництвом її правлячого архієрея.

Згідно із п. 1.4. Статуту парафія набуває статусу юридичної особи й володіє правоздатністю згідно з чинним законодавством України після затвердження цього Статуту правлячим архиєреєм і реєстрації його у відповідній державній установі.

Рішенням 1 сесії 4 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради від 11.04.2002р. «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво УАПЦ», надано дозвіл Релігійній громаді Української Автокефальної Церкви Покрови Пресвятої Богородиці на складення проекту відведення земельної ділянки розміром 0,12 га під будівництво храму Покрови Пресвятої Богородиці по вул. Ватутіна з земель запасу сільської ради. (а.с. 149, т.1)

Рішенням 6 сесії 4 скликання від 06.05.2003р. Вінницько-Хутірської сільської ради затверджено проект відведення земельної ділянки в оренду на 49 років та 9 місяців для релігійних потреб (будівництво храму) Українській Автокефальній Православній Церкві Пресвятої Богородиці за рахунок земель запасу Вінницько-Хутірської сільської ради в межах с. Вінницькі Хутори. (а.с. 157, т.1)

14.05.2003р. Вінницьким районним відділом земельних ресурсів надано висновок №04-190/1 «Про погодження відведення земельної ділянки Українській Автокефальній Православній Церкві Покрова Пресвятої Богородиці для релігійних потреб» (а.с. 103, т.1).

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами договір оренди земельної ділянки на виконання рішення Вінницько-Хутірської сільської ради від 06.05.2003р. не укладався.

16.02.2017 року, 15 сесією 07 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області прийнято рішення б/н «Про скасування рішення 01 сесії 04 скликання від 11.04.2002р. «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво храму Покрови Пресвятої Богородиці Української Автокефальної Православної Церкви» та рішення 06 сесії 04 скликання від 06.05.2003р. «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для релігійних потреб по вул. Ватутіна Українській Автокефальній Православній Церкві Пресвятої Богородиці» .

Цією ж сесією Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області 16.02.2017р. прийнято рішення б/н «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для релігійних потреб Релігійній громаді парафії Покрови Пресвятої Богородиці с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької Єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату по вул. Ватутіна» на ту ж земельну ділянку, що попередньо була виділена релігійній громаді Українській Автокефальній Церкві Покрови Пресвятої Богородиці.

Згідно довідки Управління Статистики у Вінницькій області №03.4-08/972 від 12.09.2018р., суб`єкт з точною назвою Релігійна громада Української Автокефальної Церкви Покрови Пресвятої Богородиці станом на 11.04.2002р. та на сьогоднішній день не значиться. Також і не значиться такого суб`єкту з точною назвою Українська Автокефальна Церква Пресвятої Богородиці. 06.09.1999р. зареєстровано, як юридичну особу Релігійну громаду Вінницько - Хутірської парафії села Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви.

За доводами відповідача підставою прийняття 15 сесією 07 скликання сільською радою 16.02.2017р. означених рішень стала невідповідність рішень 1 сесії 4 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради від 11.04.2002р. «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво УАПЦ» та 6 сесії 4 скликання від 06.05.2003р. Вінницько-Хутірської сільської ради «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки» чинному законодавству, яке полягало в тому, що рішення від 11.04.2002р. про надання дозволу на складання проекту землеустрою було надане Релігійній громаді Української Автокефальної Церкви Покрови Пресвятої Богородиці. Проте, проект затверджено та надано в оренду земельну ділянку Українській Автокефальній Церкві Пресвятої Богородиці.

Не погоджуючись з рішеннями 15 сесії 07 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради від 16.02.2018р. позивач Єпархіальне управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви звернуся до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. При цьому під порушенням права розуміється позбавлення його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

У цьому Рішенні Конституційного Суду України надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано в резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України.

Статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту права встановлені статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 20 Господарського кодексу України.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002р. визначено, що ч.2 ст. 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи кожному захищати свої права будь-якими не забороненими законом засобами. Кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі судовий захист. Суб`єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції України.

Таким чином, сторона при зверненні з позовом до господарського суду повинна довести, що її суб`єктивне право порушено, не визнано чи оспорюється, а об`єктом захисту є її охоронюваний законом інтерес.

Предметом спору у даній справі є рішення 15 сесії 07 скликання Вінницько- Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 16 лютого 2017 року б/н "Про скасування рішення 01 сесії 04 скликання від 11.04.2002 року "Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво храму Покрови Пресвятої Богородиці Української Автокефальної Православної Церкви" та рішення 06 сесії 04 скликання від 06.05.2003 року "Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для релігійних потреб по вул. Ватутіна Українській Автокефальній Православній Церкві Пресвятої Богородиці" та рішення 15 сесія 07 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 16 лютого 2017 року б/н "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для релігійних потреб Релігійній громаді парафії Покрови Пресвятої Богородиці с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької Єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату по вул. Ватутіна ".

Відповідно до рішення 01 сесії 04 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради від 11.04.2002 року "Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво храму Покрови Пресвятої Богородиці Української Автокефальної Православної Церкви" зазначено про те, що розглянувши клопотання релігійної громади Української Автокефальної Церкви Пресвятої Богородиці сільська рада вирішила надати дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки розміром 0,12 га під будівництво храму Покрови Пресвятої Богородиці по вул. Ватутіна з земель запасу сільської ради.

Крім того, згідно із рішенням 06 сесії 04 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради від 06.05.2003 року "Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для релігійних потреб по вул. Ватутіна Українській Автокефальній Православній Церкві Пресвятої Богородиці" вирішено затвердити проект відведення земельної ділянки в оренду на 49 років та 9 місяців для релігійних потреб (будівництво храму) Українській Автокефальній Православній Церкві Пресвятої Богородиці за рахунок земель запасу Вінницько- Хутірської сільської ради в межах с. Вінницькі Хутори.

Так, як зазначалося вище, позивачем у справі є Єпархіальне управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, .

При цьому, апеляційний господарський суд встановив, що у жодному із рішень, які були скасовані рішенням 15 сесії 07 скликання Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 16 лютого 2017 року не йде мова про юридичну особу із назвою Єпархіальне управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви і ця юридична особа зазначеними рішеннями 2002 та 2003 років правом користування чи оренди будь-якою земельною ділянкою не наділялась.

Відповідно до листа Головного управління статистики у Вінницькій області № 03.4-08/972 від 12.09.2018 року, який міститься в матеріалах справи, на запит Релігійної організації «Релігійна громада парафії Покрови Пресвятої Богородиці с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату», зазначено, що суб`єкт з точною назвою релігійна громада Української Автокефальної Церкви Пресвятої Богородиці станом на 11 квітня 2002 року та на сьогоднішній день в ЄДРПОУ не значиться. Також, згідно з тим самим листом, в ЄДРПОУ не значиться станом на 06 травня 2003 року та на сьогоднішній день суб`єкт з точною назвою Українська Автокефальна Православна Церква Пресвятої Богородиці.

Разом з тим, як убачається із матеріалів справи, 06.09.1999р. зареєстровано, як юридичну особу релігійну громаду Вінницько- Хутірської парафії села Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, . (т. 1 а.с.27,101)

Дослідивши прийняті Вінницько-Хутірською сільською радою рішення від 11.04.2002 року та від 06.05.2003 року судова колегія приходить до висновку, що дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки був наданий та був затверджений проект відведення земельної ділянки і наданий в оренду на 49 років та 9 місяців для релігійних потреб (будівництво храму) Релігійній громаді Вінницько-Хутірської Парафії села Вінницькі Хутори Вінницької Єпархії Української Автокефальної Православної Церкви.

Вказана релігійна організація є юридичною особою, .

Відповідно до ст. 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно із ч.4 ст. 87 Цивільного кодексу України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Стаття 91 Цивільного кодексу України визначає, що юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи може бути обмежена лише за рішенням суду. Юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії). Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Отже, юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому, особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).

Частинами першою та третьою статті 92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Так, із наявного у матеріалах справи Цивільного Статуту Єпархіального управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви Вінницька єпархія Української Автокефальної Православної Церкви із розділу 1 випливає, що це місцева церква Української Православної Автокефальної церкви яка очолюється Архиєреєм і складається з парафій (релігійних громад), об`єднаних благочиннями (деканатом а також з монастирів, релігійних братств, місій, духовних навчальних закладів Української Автокефальної Православної Церкви, які знаходяться на території Вінницької єпархії. (т.1 а.с. 211)

При цьому, розділ 7 статуту визначає, що Єпархіальне управління є юридичною особою, має свій рахунок, печатку, штамп і бланк з позначенням свого найменування. (а.с. 213, т.1).

Відповідно до п. 1.3. Статуту релігійної громади Вінницько-Хутірської парафії с. Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, Парафія входить до складу Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви і знаходиться під канонічним керівництвом її правлячого архиєрея. ( т.1 а.с. 102)

Разом з тим, п. 1.4. Статуту визначено, що парафія набуває прав юридичної особи й володіє правоздатністю згідно з чинним законодавством України після затвердження цього статуту правлячим архиєреєм і реєстрації його у відповідній державній установі.

Парафія має свій розрахунковий рахунок, печатку, штам і бланк з релігійною символікою та позначенням власної назви. Банківські та інші фінансові документи підписують настоятель або інша уповноважена парафіяльною управою особа і скарбник (п.1.5. Статуту).

Отже, враховуючи викладене, матеріалами справи підтверджено, що релігійна громада Вінницько-Хутірської парафії села Вінницькі Хутори Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви та Єпархіальне управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви є окремими юридичними особами, зареєстрованими в установленому законом порядку, мають різні ідентифікаційні коди юридичної особи, наділені цивільною правоздатністю та дієздатністю, в силу положень ст.ст. 91, 92 ЦК України, а отже можуть виступати в суді, як позивачами так і відповідачами.

При цьому, факт входження релігійної громади Вінницько-Хутірської парафії с. Вінницькі Хутори до складу Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви, і знаходження її під канонічним керівництвом її правлячого архиєрея не свідчить про обмеження такої юридичної особи звертатися із позовами до суду.

Таким чином, у господарського суду Вінницької області не було жодної підстави сприймати канонічне єднання двох різних юридичних осіб, яке закріплене у їхніх Статутах, як існування одного суб`єкта цивільних і господарських правовідносин.

В матеріалах справи не міститься жодного доказу того, що будь-яка з цих юридичних осіб має право на представництво інтересів іншої.

Разом з тим, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що згідно з принципами, які закріплені у його практиці (див., між іншим, "Пудас проти Швеції", рішення від 27.10.1987), спір щодо "права", про яке можна стверджувати - принаймні на підставах, котрі можна довести, - що воно визнається в національному праві, а також є реальним і важливим. Спір може стосуватись як фактичного існування права, так і обсягів та способу його реалізації. Зрештою, результат провадження повинен безпосередньо впливати на можливість реалізації права, про яке йдеться у справі. Крім того, чи буде право розглядатись як право цивільного характеру в світлі відповідних положень Конвенції має визначатися не тільки за юридичною галузевою кваліфікацією, а й за його матеріально-правовим змістом та наслідками реалізації цього права у межах національної правової системи (див. "Кьоніг проти Німеччини", рішення від 28.06.1978). Фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (див. "Сокуренко і Стригун проти України", рішення від 20.07.2006). У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Спори релігійних організацій між собою та з іншими юридичними особами підлягають вирішенню на загальних підставах в господарських судах відповідно до їх компетенції, за винятками, передбаченими в законодавстві (п. 3 Роз`яснення Вищого Арбітражного суду України "Про деякі питання, що виникають при застосуванні Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації" від 29.02.1996 №02-5/109).

Апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що спірні рішення Вінницько-Хутірської ради від 16.02.2017 року стосуються прав та охоронюваних інтересів юридичної особи - Релігійної громади Вінницько-Хутірської Парафії села Вінницькі Хутори Вінницької Єпархії Української Автокефальної Православної Церкви.

А тому, судова колегія вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що спірними рішеннями Вінницько-Хутірської ради від 16.02.2017 року порушені права Єпархіального управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви.

Відтак, колегія суддів не надає оцінку правомірності (неправомірності) прийняття Вінницько - Хутірською сільською радою Вінницького району Вінницької області на 15 сесії 07 скликання рішення від 16.02.2017р. № б/н «Про скасування рішення 01 сесії 04 скликання від 11.04.2002 року «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки під будівництво храму Покрови Пресвятої Богородиці Української Автокефальної Православної Церкви» та рішення 06 сесії 04 скликання від 06.05.2003р. «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для релігійних потреб по вул. Ватутіна Українській Автокефальній Православній Церкві Пресвятої Богородиці», а також рішення від 16.02.2017р. № б/н «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для релігійних потреб Релігійній громаді парафії Покрови Пресвятої Богородиці с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької Єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату по вул. Ватутіна», оскільки вказаними рішеннями не були порушені права позивача.

Отже, колегія суддів зауважує, що відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

З огляду на вказане, судова колегія зазначає, що відображені вище висновки суду першої інстанції про те, що позивач - Єпархіальне управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви правомірно звернувся до господарського суду за захистом порушеного права є помилковими, оскільки вони не узгоджуються з нормами чинного законодавства та обставинами справи, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, в цій частині, підтверджуються належними доказами та відповідають нормам чинного законодавства, відповідно, апеляційна скарга Релігійної організації «Релігійна громада парафії Покрови Пресвятої Богородиці с. Вінницькі хутори Вінницького району Вінницької єпархії Української Православної Церкви Київського патріархату» підлягає до часткового задоволення.

Згідно із п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення господарського суду Вінницької області від 18.12.2018 року у справі №902/539/18 слід скасувати, у позові відмовити.

За наведеного, в силу вимог ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача у зв`язку із відмовою у позові.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Релігійної організації Релігійна громада парафії Покрови Пресвятої Богородиці с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької Єпархії Української Православної Церкви Київського патріархату на рішення господарського суду Вінницької області від 18.12.18р. у справі № 902/539/18 задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Вінницької області від 18.12.18р. у справі №902/539/18 скасувати. Прийняти нове рішення. В позові відмовити.

3. Стягнути з Єпархіального управління Вінницької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви (вул. А. Медвідь, буд. 2, м. Вінниця, 21036, ) на користь Релігійної організації Релігійна громада парафії Покрови Пресвятої Богородиці с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької Єпархії Української Православної Церкви Київського патріархату (вул. Ватутіна, буд. 61, с. Вінницькі Хутори, Вінницький район, Вінницька область, 23219, ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 4881 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят одну) грн. 00 коп.

4. Видачу наказу доручити господарському суду Вінницької області.

5. Справу №902/539/18 повернути до господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "21" травня 2019 р.

Головуючий суддя Миханюк М.В.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.