ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 Справа № 904/5794/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "ЄВРОТРУБПЛАСТ", м. Рубіжне

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АУСТЕР-ДОН", м. Дніпро

про стягнення 503 382,89грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Євротрубпласт" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною завою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аустер - Дон" про стягнення 503 382,89 грн., з яких: основна заборгованості у розмірі 272 001,18 грн., неустойка у розмірі 119 021,33 грн., проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 87 117,96 грн., інфляційні втрати у розмірі 25 242,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки №556 від 19.07.17 щодо своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2018 року позовну заяву залишено без руху на підставі п. 3. ст. 162 ГПК України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

15.01.2019 року від Позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 22.04.2019 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 16.05.2019 року .

Відповідач про позовних вимог заперечував частково, посилаючись на здійснення оплату суми боргу в розмірі 75 000,00 грн. та просив суд зменшити розмір неустойки на 70 %.

Сторони явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили.

Згідно положень ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 16.05.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2017 року між Позивачем (Постачальником) та Відповідачем (Покупцем) укладено договір поставки № 556. (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити труби, комплектуючі та обладнання, а також супутні товари (надалі "Товар"), партіями в кількості, асортименті та за цінами, узгодженими Сторонами в Рахунках - фактурах або Специфікаціях (додатках) до цього договору чи визначеними в порядку, передбаченому цим Договором.

Відповідно до п. 4.2. Договору найменування, асортимент, кількість, ціна одиниці та загальна вартість партії товару, терміни поставки та оплати можуть бути узгоджені Сторонами в Специфікаціях (додатках) до, цього договору, які підписані уповноваженими представниками сторін та є його невід`ємними частинами Підписання Сторонами Специфікації є достатнім узгодженням умов постачання партії товару незалежно від порядку узгодження згідно з п. 4.1. даного Договору. Специфікаціях (додатках) до цього договору можуть передбачити умови, що відрізняються від умов, передбачених даним Договором.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що поставка товару здійснюється на базисних умовах постачання згідно з міжнародними правилами тлумачення комерційних термінів ІНКОТЕРМС в редакції 2000 року, визначеним у рахунку-фактурі або Специфікації. Якщо кінцевий пункт доставки не визначений, то поставка партії товару вважається узгодженою на базисній умові EXW Склад Постачальника за адресою: Івано-Франківська область, м. Калуш.

Оплата товару Покупцем здійснюється шляхом повної передоплати на поточний рахунок Постачальника протягом 3-х банківських днів з моменту отримання від нього рахунку-фактури, крім випадків, передбачених п. 5.6. цього договору, або якщо інший порядок розрахунків не визначений в рахунку-фактурі або в Специфікації. (п. 5.1. Договору).

Згідно п. 5.3. Договору Покупець у платіжному дорученні (або іншому платіжному документі) на оплату в призначенні платежу вказує номер відповідного рахунку-фактури/Специфікації. У разі, якщо реквізит „призначення платежу" заповнений невірно або неможливо визначити, за яку партію товару здійснюється оплата, або у разі наявності

заборгованості за раніше поставлений товар, Постачальник має право зарахувати всі перераховані Покупцем кошти у рахунок оплати за раніше поставлений неоплачений товар.

Специфікаціями № 1 від 19.07.2017 року, № 2 від 19.07.2017 року, 33 від 11.09.2017 року та № 4 від 28.12.2017 року передбачено порядок розрахунків. Частина (зазначена в специфікації) суми сплачується Покупцем в порядку передоплати в 3-денний термін з дати укладення специфікації, а решта суми (зазначена в специфікації) сплачується Покупцем в термін не пізніше 30 календарних днів з дати поставки товару.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору Позивач постави Відповідачу товар на загальну суму 1 333 447 грн. 06 коп., що підтверджується видатковими накладними та довіреностями (а.с.а.с.23-32).

Як зазначає Позивач, Відповідач за отриманий товар розрахувався частково, сплативши суму в розмірі 1 061 445 грн. 88 коп., внаслідок чого, в останнього виникла заборгованість в розмірі 272 001,18 грн. Здійснення часткової оплати підтверджується платіжними дорученнями (а.с.а.с. 35-40).

Заперечуючи проти заявлених вимог, Відповідач подав до матеріалів справи платіжне доручення № 772 від 10.12.2018 про сплату 75 000,00 грн. за трубу згідно рах. №ЕТП 3Р2812/005 від 28.12.2017 року, у т.ч. ПДВ 20%, тобто, в рахунок оплати товару, поставленого за видатковою накладною № ЕПТ ЗР2812/003 від 28.12.2017 (а.а. 32).

При здійсненні розрахунку, Позивач вищезазначену сплату не врахував, а отже, фактична заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 197 001 грн. 18 коп. (272 001,18 - 75 000,00=197 001,18

На час розгляду справи, доказів погашення заборгованості в розмірі 197 001 грн. 18 коп. суду не надано.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 8.3. Договору передбачено, що у випадку невиконання (прострочення) термінів оплати товару Постачальник має право стягнути з Покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Згідно п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України Сторони домовились, що нарахування вказаної штрафної санкції припиняється через три роки від дня, коли оплата мала бути здійснена.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача пеню в розмірі 119 021 грн. 33 коп., яка розрахована за період прострочення оплати товару з 01.01.2018 року по 26.11.2018 року.

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Згідно п. 8.4. Договору у випадку прострочення Покупцем термінів оплати поставленого йому товару, Постачальник, згідно ч. 3. ст. 692 та ч. 5 ст. 694 Цивільного кодексу України, має права стягнути з Покупця проценти за використання чужих коштів в розмірі 25 % річних за весь період прострочення оплати.

На підставі наведеної норми матеріального закону та умов Договору, Позивач вимагає стягнення суми 25% процентів річних у розмірі 87 117 грн. 96 коп. за період прострочення з 01.01.2018 року по 26.11.2018 року та 25 242 грн. 42 коп. інфляційних втрат за аналогічний період.

Здійснивши перевірку наданих розрахунків, суд дійшов висновку, що визначення розміру пені, відсотків річних та інфляційних втрат здійснено позивачем вірно.

Відповідач просить суд зменшити суми пеню на підставі ст. 233 ГК України на 70%. Клопотання мотивоване тим, що розмір невиконаного відповідачем грошового зобов`язання за договором складає менш ніж 15% від суми цього договору; прострочення відповідачем грошового зобов`язання не завдало збитків позивачу; крім того, виходячи з фінансових можливостей, відповідач на протязі усього строку прострочення продовжує сплачувати заборгованість.

Згідно 1 ст. 233 ГК України, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частина 3 ст. 551 ЦК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки (штрафу), суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення розміру штрафних санкцій. При цьому, розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

З огляду на приписи зазначених норм матеріального права, враховуючи ступень виконання відповідачем свого зобов`язання, а також, враховуючи часткове покриття збитків позивача за рахунок сплати боржником відсотків за користування коштами (п. 8.4 Договору), господарський суд вважає за можливе частково зменшити суму заявленої до стягнення пені на 50 % до 59 510 грн. 67 коп.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково в сумі 368 872 грн. 23 коп., з яких: 197 001 грн. 18 коп. сума основного боргу, 59 510 грн. 67 коп. - пені, 87 117 грн. 96 коп. 25% річних, 25 242 грн. 42 коп. інфляційні втрати.

Згідно приписів ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статями 73-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АУСТЕР-ДОН" (49045, м. Дніпро, вул. Верхня, 2А, кімната 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "ЄВРОТРУБПЛАСТ" (93009, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Трудова, 1, ) 197 001 грн. 18 коп. основного боргу, 59 510 грн. 67 коп. пені, 87 117 грн. 96 коп. 25% річних, 25 242 грн. 42 коп. інфляційні втрати, 6 425 грн. 74 коп. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.05.2019

Суддя О.В. Ліпинський