ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/662/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

від ТОВ «УГЕЗ» - адвокат Друганова В.А., ордер серії ОД № 297944 від 10.05.2019;

Представник ТОВ «Маяк-Південь» в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.04.2019

суддя Волков Р.В.

у справі № 916/662/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УГЕЗ»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь»

про стягнення 3 987 367,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УГЕЗ» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом (вх.№679/19 від 14.03.2019) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь» про стягнення 3987367,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем договору поставки №ДГ-0000007 від 02.01.2019.

11.04.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «УГЕЗ» надійшла заява про забезпечення позову, згідно з якою позивач просить накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь», та знаходяться на будь-яких рахунках у будь-яких банківських установах (банках), а також на ті кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, у розмірі ціни позову 3987367,91 грн., витрат на правову допомогу 15000,00 грн., суми сплаченого судового збору 59810,52 грн., а всього на загальну суму 4062178,43 грн.

В обґрунтування заяви зазначає про значний розмір заборгованості відповідача та наявність підстав вважати, що з огляду на велику кількість судових процесів, де ТОВ «Маяк-Південь» також є відповідачем, у випадку вирішення спору на його користь, рішення не буде виконано відповідачем внаслідок зникнення або зменшення коштів, які наявні у відповідача, на момент ухвалення рішення по справі.

Просить врахувати характер правовідносин, що склалися між сторонами, наявність суттєвого розміру заборгованості, непогашення якої поставить підприємство у скрутне матеріальне становище, що негативно вплине на подальшу господарську діяльність позивача, та, відповідно, призведе до подальшого порушення прав та інтересів ТОВ «УГЕЗ».

Стосовно зустрічного забезпечення, на думку позивача, вжиття заходів забезпечення позову, про які просить товариство, не спричинить збитків відповідачу, а навпаки стимулюватиме відповідача якнайшвидше вирішити питання погашення заборгованості перед позивачем, що дозволить ТОВ «Маяк-Південь» уникнути подальших майнових втрат, пов`язаних із відповідальністю за порушення грошових зобов`язань у вигляді сплати відсотків річних від простроченої суми та інфляційних нарахувань.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.04.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УГЕЗ» про забезпечення позову за вх.№2-1661/19 від 11.04.2019 задоволено.

Накладено арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь», та знаходяться на будь-яких рахунках у будь-яких банківських установах (банках), а також на ті кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь» і знаходяться у нього чи в інших осіб, у розмірі ціни позову 3987367,91 грн., суми сплаченого судового збору у розмірі 59810,52 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн., всього на загальну суму 4062178,43 грн.

Задовольняючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УГЕЗ» про забезпечення позову місцевий господарський суд здійснив оцінку обґрунтованості доводів позивача та зазначив, що з урахуванням характеру правовідносин, які склалися між сторонами, майнового характеру позовних вимог та їх суттєвого розміру, існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок зникнення або зменшення коштів, які наявні у відповідача, на момент ухвалення рішення по справі.

Крім того, судом зауважено, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти, що застосовуються виключно в межах суми позову, не є перешкодою у здійсненні відповідачем господарської діяльності.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду про забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.04.20198 про накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь», постановити нову ухвалу якою у задоволені заяви позивача про забезпечення позову відмовити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Скаржник вважає, що ухвала Господарського суду Одеської області від 12.04.2019 про забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти ТОВ «Маяк-Південь» є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Обрані заходи для забезпечення позову не повинні призводити до повного припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність не спричинятиме погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь» вважає, що позивач в свою чергу недостатньо обґрунтував заяву про забезпечення позову, не вказав, чому він прийшов до висновку, що не забезпечення позову може призвести до відчуження або знищення майна. Позивач повинен переконати суд, що даний захід є вкрай необхідним. Однак заява про забезпечення позову була подана позивачем формально, не вказано реквізити майна/рахунків, на які необхідно накласти арешт.

Скаржник також зауважує, ТОВ «Маяк-Південь» здійснює постачання продуктів харчування для потреб Міністерства оборони України та фактично забезпечує харчування багатьох військових частин північних регіонів України, в зв`язку із чим накладення арешту на рахунки ставить під загрозу подальше виконання ТОВ «Маяк-Південь» своїх зобов`язань перед Міністерством оборони України, що може призвести до незворотнім наслідкам адже відсутність можливості харчування особового складу військових частин безпосередньо позначиться на можливості проведення відповідних ротацій особового складу військових задіяних в операції об`єднаних сил та в цілому на обороноздатність України.

Так, зазначена заборгованість в значній мірі склалася в зв`язку із затримками у розрахунках за означеними поставками з боку Міністерства оборони України перед ТОВ «Маяк-Південь» на що неодноразово наголошувалось позивачу.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.04.2019 у справі № 916/662/19 та призначено справу № 916/662/19 до розгляду на 20.05.2019 о 14:00 год.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі.

10.05.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «УГЕЗ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого, товариство просить залишити ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.04.2019 у справі № 916/662/19 без змін, а апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь» без задоволення.

Товариства з обмеженою відповідальністю «УГЕЗ» зазначає, що в заяві про забезпечення позову позивач зазначив, що окрім даного спору, в провадженні господарського суду Одеської області знаходяться й інші спори, в яких ТОВ «Маяк-Південь» також фігурує як відповідач, а саме: справа № 916/654/19 за позовом ТОВ «Магнатос» до ТОВ «Маяк-Південь» про стягнення заборгованості на суму 3 043 914,62 грн. в межах якої судом також арештовано грошові кошти; справа № 916/976/19 за позовом ГОВ «Водний світ напої» до ТОВ «Маяк-Південь» про стягнення суми заборгованості в розмірі 377 087,69 грн..

Позивач вважає, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти, що застосовуються виключно в межах суми позову, не є перешкодою у здійсненні відповідачем господарської діяльності.

Отже, позивача вважає, що доводи скаржника про те, що позивач недостатньо обґрунтував свою заяву та не вказав чому він (позивач) прийшов до висновку, що не забезпечення позову може привести до відчуження або знищення майна, є надуманими.

У судове засідання 20.05.2019 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УГЕЗ» заперечували проти задоволення апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь» в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином.

До початку судового засідання від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з тим, що адвоката Теплицького М.І. направлено у відрядження у м. Київ.

Дане клопотання судом відхилено з наступних підстав:

- до клопотання не додано доказів на підтвердження неможливості направлення іншого представника позивача у судове засідання;

- явка представників учасників справи у судове засідання апеляційного суду не визнавалася обов`язковою;

- обмеженістю строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

За приписами статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення прав та охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Як зазначено вище, Товариство з обмеженою відповідальністю «УГЕЗ» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом (вх.№679/19 від 14.03.2019) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь» про стягнення 3987367,91 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем договору поставки №ДГ-0000007 від 02.01.2019. Заявником надано докази відсутності у відповідача у власності нерухомого майна, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (довідка 158918935 від 11.03.2019).

Товариством з обмеженою відповідальністю «УГЕЗ» надано докази наявності судових спорів за участі Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь» в якості відповідача, зокрема, копії ухвали про відкриття провадження у справі № 916/654/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАГНАТОС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь» про стягнення 3043914,62 грн., копії ухвали про забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на грошові кошти.

Крім цього, заявником надано роздруківку з офіційного веб-порталу «Судова влада», якою підтверджується наявність також на розгляді господарського суду Одеської області справи № 916/976/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Водний світ напої» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь» про стягнення грошових коштів. Заявником надано докази відсутності у відповідача у власності нерухомого майна, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (довідка 158918935 від 11.03.2019).

За приписами пункту 1 частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Положеннями частини четвертої статті 139 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Так, з положень частини четвертої статті 139 Господарського процесуального кодексу України слідує, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Статтею 140 ГПК України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих Позивачем на підтвердження своїх вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Більш того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з доводами суду першої інстанції, що обставини, викладені в заяві про забезпечення позову та докази, надані в їх підтвердження, вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів Позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні рішення у випадку задоволення позову.

Оцінивши обставини, викладені в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, беручи до уваги предмет та підстави заявленого позову, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що вжитті судом першої інстанції заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь», є співрозмірними заходами забезпечення позову, відповідають критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, не порушують збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та відповідають інституту забезпечення позову в господарському процесі.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що застосований захід забезпечення позову не порушує прав учасників юридичної особи брати участь в управлінні юридичною особою, не блокує господарську діяльність юридичної особи та не порушує прав осіб, що не є учасниками судового процесу.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що позивач недостатньо обґрунтував заяву про забезпечення позову, оскільки з цього приводу слід прийняти до уваги посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу про те, що на протязі останнього часу відповідач є учасником судових процесів як боржник перед іншими особами з підстав невиконання ним грошових зобов`язань, що підтверджується процесуальними документами у справах № 916/654/19, № 916/976/19.

З огляду на вищезазначене, твердження скаржника про відсутність законних підстав для застосування заходів до забезпечення позову, не визначення судом першої інстанції підстав для застосування заходів до забезпечення позову, спростовуються вищевикладеним, тому такі доводи скаржника колегією суддів відхиляються.

Колегією суддів також не приймаються до уваги твердження скаржника, що застосування заходу до забезпечення позову призводить до порушення прав та негативним наслідкам у господарській діяльності Відповідача, оскільки такі обставини скаржником не доведені належними та допустимими доказами у розумінні статей 76,77 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду Одеської області, який відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, у зв`язку з чим підстав для скасування чи зміни ухвали Господарського суду Одеської області від 12.04.2019 у справі № 916/662/19 не вбачається.

Відповідно до п. «в» ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги) покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь», оскільки доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Керуючись статями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284

ГПК України, колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.04.2019 по справі № 916/662/19 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь» залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.05.2019.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко