УХВАЛА

м. Київ

17.05.2019Справа № 910/6208/19

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРТІН"

до Публічного акціонерного товариства "КИЇВГАЗ"

про стягнення 603 706,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАРТІН" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "КИЇВГАЗ" про стягнення 603706,75 грн., з яких: 568987,60 грн. авансового платежу на підставі Договору № 232443 від 04.11.2014, 8090,53 грн. 3% річних та 26628,62 грн. інфляційних збитків у зв`язку з простроченням повернення авансового платежу.

Дослідивши матеріали позовної заяви № б/н від 14.05.2019 (вх. № 6208/19 від 14.05.2019), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи.

Позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві не зазначено вірне повне найменування юридичної особи відповідача, а саме: фактично зазначено Публічне акціонерне товариство "КИЇВГАЗ", тоді як вірним повним найменуванням юридичної особи відповідача станом на час звернення з даним позовом до суду є Акціонерне товариство "КИЇВГАЗ", що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позовна заява не містить повного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, в обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі авансових рахунків на оплату від 04.11.2014 № 232443/17852, від 17.03.2015 № 232443/4608 та відповідно до умов Договору № 232443 від 04.11.2014 ним було сплачено на рахунок відповідача авансовий платіж за послуги з газопостачання у розмірі 568987,60 грн. У зв`язку з тим, що відповідач тривалий час взагалі не надавав послуги із газопостачання, позивач відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України листом від 22.10.2018 № 22/10/2018 звернувся до відповідача з вимогою про повернення протягом 7 банківських днів з дати її отримання авансового платежу у розмірі 568987,60 грн. Вказану вимогу відповідач залишив без задоволення та листом від 06.11.2018 № 3030/03 повідомив позивача про те, що кошти в сумі 568987,60 грн. були списані як безнадійна кредиторська заборгованість, по якій минув термін позовної давності, згідно ст. 257 Цивільного кодексу України. З такою позицією відповідача позивач не погоджується, оскільки сторонами не встановлено строку на повернення авансового платежу. На думку позивача, в силу положень ч. 2 ст. 530 та ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України авансовий платіж підлягає поверненню позивачу протягом 7 днів від дня пред`явлення ним відповідачу вимоги від 22.10.2018 № 22/10/2018, а оскільки вказану вимогу відповідач отримав 24.10.2018, то останній вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання з 02.11.2018. Позивач також стверджує, що про порушення свого права на повернення авансового платежу дізнався лише після отримання від відповідача листа від 06.11.2018 № 3030/03.

Разом з цим, зазначаючи, що спірний авансовий платіж було здійснено на підставі Договору № 232443 від 04.11.2014, позивач не зазначив умови цього договору, якими передбачено порядок та строки надання відповідачем послуг з газопостачання, що, в свою чергу, свідчить про відсутність повного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. До того ж, Договір № 232443 від 04.11.2014 не додано в якості додатку до позовної заяви.

Позивачем не дотримано вимог ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як встановлено судом, в обгрунтування позовних вимог позивач посилається, в тому числі, на Договір № 232443 від 04.11.2014 та авансовий рахунок на оплату від 04.11.2014 № 232443/17852. Однак, наведені договір та рахунок не додані до позовної заяви, що підтверджується переліком додатків до позовної заяви.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п.п. 2, 5 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має:

- зазначити вірне повне найменування юридичної особи відповідача;

- зазначити повний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

- надати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме Договір № 232443 від 04.11.2014, авансовий рахунок на оплату від 04.11.2014 № 232443/17852 (оригінал або належним чином засвідчену копію).

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначення вірного повного найменування юридичної особи відповідача;

- зазначення повного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

- надання доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме Договір № 232443 від 04.11.2014, авансовий рахунок на оплату від 04.11.2014 № 232443/17852 (оригінал або належним чином засвідчену копію).

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 17.05.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Гумега