Справа № 909/479/19
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

16.05.2019 м. Івано-Франківськ

Суддя Господарського суду Івано-Франківської області Максимів Т. В., розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001 про видачу судового наказу (від 11.05.2019 вх.№8846/19) за вимогою про стягнення на заборгованості за кредитним договором від 26.07.2018 б/н в розмірі 61383 грн 65 к., з яких 45833 грн33 к. - заборгованість за кредитом, 4350 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 6868 грн 86- заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 4331 грн 46 к. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також 192 грн 10 к. - судового збору, встановив наявність підстав для видачі судового наказу

з боржника - Фізичної особи-підприємця Дарвіша Набіля Дарвіша

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про видачу судового наказу (від 11.05.2019 вх.№8846/19), у якій заявник просить суд видати наказ про стягнення з Фізичної особи-підприємця Дарвіша Набіля Дарвіша ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) заборгованості за кредитним договором від 26.07.2018 б/н в розмірі 61383 грн 65 к., з яких 45833 грн33 к. - заборгованість за кредитом, 4350 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 6868 грн 86 - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 4331 грн 46 к. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також 192 грн 10 к. - судового збору, встановив наявність підстав для видачі судового наказу.

Розглянувши заяву та подані заявником докази, суд дійшов до висновку про необхідність часткової відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1. ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

У заяві (від 11.05.2019 вх.№8846/19) АТ КБ "Приватбанк", окрім суми основної заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, заявлено до боржника вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 4331 грн 46 к.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, пеня за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а є видом штрафних санкцій, яку сторона зобов`язання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання зобов`язань та у випадку, якщо відповідальність у вигляді пені була передбачена договором.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті ( п.7 ч.1 ст. 155 ГПК України).

Процесуальний механізм наказного провадження не вимагає від суду встановлення підстав застосування до боржника пені, її розміру, періоду нарахування, строку позовної давності тощо.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, суд вважає за необхідне відмовити у видачі наказу в частині стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 4331 грн 46 к

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ГПК України, у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 148 ГПК України, судовий наказ підлягає видачі в частині вимог про стягнення основної заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії. При цьому, заявлена до стягнення сума пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 4331 грн 46 к. не може бути предметом розгляду в порядку наказного провадження, оскільки не має ознак безспірності, наявність якої є обов`язковою умовою для видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 147, 148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Дарвіша Набіля Дарвіша 4331 грн 46 к. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання: 16.05.2019.

Суддя Т. В. Максимів