ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2019 року Справа № 904/257/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького,65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів: Подобєд І.М., Кузнецової І.Л.

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Гамма", м. Дніпро на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2019 у справі №904/257/19 (суддя Соловйова А.Є., повна ухвала складена 08.04.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Гамма", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 266 422,34 грн та зобов`язання вчинити дії за договором фінансового лізингу №UA131L-16-02 від 12.03.2016

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2019 у справі №904/257/19 (суддя Соловйова А.Є.) повернуто зустрічний позов (вих. №04-19/03 від 03.04.2019) про визнання недійсним права вимоги і додані до нього документи Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Гамма" на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України як такий, що поданий з порушенням вимог частини першої та другої цієї статті з пропущенням встановленого законом процесуального строку.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Гамма", в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило ухвалу суду від 04.04.2019 скасувати. Також просило здійснювати розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена; особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень; здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя;

- судом не надано належної правової оцінки доводам скаржника, що були викладені у заяві про поновлення пропущеного процесуального строку щодо подання зустрічного позову;

- причини пропуску на звернення із зустрічним позовом були пов`язані зі зміною правника, що захищає інтереси ТОВ "Виробниче підприємство "Гамма", тому є поважними, а строк таким, що підлягає поновленню.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Кузнецової І.Л., Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Гамма" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2019 у справі №904/257/19. Розгляд справи призначено проводити в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін. Запропоновано сторонам у строк до 15.05.2019 надати відзив на апеляційну скаргу, відповідь на відзив, заперечення на відповідь, клопотання та заяви, письмові пояснення тощо.

При призначенні справи до розгляду у порядку письмового провадження без виклику сторін суд виходив з не значної складності спору. Тому, з огляду на положення ч.2 ст. 271, п.6 ч.1 ст. 255 ГПК України клопотання апелянта в цій частині залишено судом без задоволення.

20.05.2019 від Позивача по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначив, що апелянт зловживає своїми процесуальними правами та намагається затягнути судовий процес. Можливість вибору кваліфікованого представника залежить виключно від волевиявлення самої сторони, процесуальні строки не можуть ставитися в залежність від реалізації однією із сторін права на вибір чи заміну представника. Крім того, зазначені апелянтом у зустрічному позові вимоги не можуть бути предметом окремого позову та є неналежним способом захисту права, порушують права Позивача на судовий захист.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.6 ч.1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення місцевого господарського суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» (заява №20347/03, рішення від 12.03.2009) Європейський суд з прав людини зазначив, що у п.1 ст.6 Конвенції втілено «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження у суді за цивільним позовом (див. рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975, серія А,N 18, сс 17-18, пп. 35-36). Однак це право не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. v. France рішення від 29.07.1998, Reports of Judgment and Decisions 1998-V, c.1867, параграф 37).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2019 було порушено провадження у справі №904/257/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна"до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Гамма" про стягнення заборгованості в сумі 266422,34 грн та зобов`язання вчинити дії за договором фінансового лізингу №UA131L-16-02 від 12.03.2016.

Відповідно до заявлених позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Гамма" заборгованість за договором фінансового лізингу №UA131L-16-02 від 12.03.2016, а саме: 220381,22 грн - заборгованості зі сплати лізингових платежів; 36 384,32 грн - пені; 3 265,76 грн - трьох відсотків річних, 6 391,04 грн - інфляційних втрат; а також просив зобов`язати відповідача передати йому предмет лізингу - колісний навантажувач з бортовим поворотом Caterpillar 242D, серійний номер CAT0242DCA9W00437.

Причиною виникнення спору стало неналежне виконання Відповідачем умов зазначеного договору фінансового лізингу в частині своєчасної та повної оплати лізингових платежів за встановленим графіком, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2019 Відповідачу (ТОВ «Виробниче підприємство «Гамма») було надано строк для подачі відзиву на позовну заяву 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання у справі на 14.02.2019.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення ухвали суду від 24.01.2019, що міститься в матеріалах справи (а.с. 126, т.1), остання отримана Відповідачем 30.01.2019.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику (ч.6 ст. 180 ГПК України).

Отже, враховуючи дату отримання ухвали суду від 24.01.2019, Відповідач мав право звернутися до суду із зустрічним позовом у строк до 14.02.2019, про що правильно зазначено судом першої інстанції.

Водночас, у підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 14.02.2019, судом без виходу до нарадчої кімнати було задоволено клопотання Відповідача про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву від 14.02.2019 та продовжено строк для подання відзиву до 20.02.2019, що підтверджується протоколом судового засідання від 14.02.2019 (а.с. 139, т.1)

З матеріалів справи вбачається, що із зустрічним позовом до ТОВ «Катерпіллар Файненшл Україна» про визнання недійсним права вимоги про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу №UA131L-16-02 від 12.03.2016 в сумі 266422,34 грн та про зобов`язання вчинити певні дії Відповідач звернувся до суду 04.04.2019. Тобто, з пропуском встановленого законом і судом строку на звернення із зустрічним позовом.

Разом з зустрічним позовом ТОВ "Виробниче підприємство "Гамма" подало заяву про поновлення процесуального строку, в обґрунтування якої посилалося на відсутність якісної, повної та вчасної правової допомоги. За твердженням відповідача колишній адвокат не зміг в повному обсязі забезпечити належний рівень захисту його прав та інтересів, зокрема, шляхом реалізації прав на подання зустрічного позову з підстав, які були виявлені лише наприкінці березня іншими фахівцями, з якими ТОВ "Виробниче підприємство "Гамма" уклало відповідний договір.

Судом першої інстанції було зроблено висновок про відсутність підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на звернення із зустрічним позовом, оскільки Відповідачем не було надано доказів на підтвердження існування вказаних обставин, які протягом двох місяців з дня отримання ухвали господарського суду від 24.01.2019 перешкоджали ТОВ "Виробниче підприємство "Гамма" пред`явити зустрічний позов.

Судом зазначено, що вибір представника є суб`єктивним правом позивача, не залежить від будь-яких об`єктивних причин і може бути здійснений в будь-який час під час розгляду справи в суді. Строки розгляду справи не можуть залежати від вчинення чи невчинення стороною таких дій. Заміна одного представника сторони на іншого не є підставою для поновлення процесуального строку для пред`явлення зустрічної позовної заяви.

Апелянт вважає висновок суду щодо відсутності підстав для поновлення пропущеного процесуального строку помилковим.

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

У статті 1 Конституції України закріплено, що Україна є правовою державою.

Як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини і громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя.

Обов`язок держави забезпечувати право кожної людини на доступ до ефективних та справедливих послуг у сфері юстиції та правосуддя закріплені як основоположні принципи у Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов`язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13).

У рішенні від 09.03.2011 у справі "Буланов та Купчик проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

При цьому, право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, як зазначалось вище, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

За ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Слід зазначити, що встановлені законом строки вчинення процесуальних дій мають своїм завданням забезпечення ефективного захисту порушених прав особи.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається зазначати підстави, однією з яких може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у справі за їх участю. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони у розумні інтервали часу мають вжити заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (пункт 27 рішення від 26.04.2007 у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02 та ухвала від 14.10.2003 у справі "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine), заява № 50966/99). Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України", заява № 3236/03).

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява №8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява №50966/99, від 14.10.2003).

Як вбачається з матеріалів справи та було досліджено судом, про існування провадження у справі №904/257/19 за позовом ТОВ «Катерпіллар Файненшл Україна» про стягнення заборгованості та вчинення дій апелянт дізнався 30.01.2019 під час отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі від 24.01.2019. Крім того, у підготовчому судовому засіданні 14.02.2019, в якому був присутній представник Відповідача ОСОБА_1 , судом було продовжено строк для подання відзиву на позовну заяву до 20.02.2019. Отже, Відповідач був обізнаний про обставини справи та не був позбавлений права реалізувати своє право на подання зустрічного позову. Позиція щодо неможливості їх реалізації через відсутність кваліфікованого правника не може бути розцінена судом як поважна підстава для поновлення пропущеного процесуального строку на звернення із зустрічним позовом. Крім того, Відповідачем жодними доказами зазначені обставини не підтверджені, доказів надання правової допомоги іншим правником не надано, зустрічний позов, як і подана апеляційна скарга підписані директором Недибалюк І.Л.

Таким чином, судом першої інстанції зроблений правомірний висновок про відсутність поважних підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на звернення з зустрічним позовом та зазначено, що вибір представника є суб`єктивним правом сторони, від чого не можуть залежати строки розгляду справи.

Тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви на підставі ч. 6 ст. 180 ГПК України як такої, що подана із простроченням строку для її подання.

Право Відповідача на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції в даному випадку не порушено, бо може бути реалізовано шляхом звернення з позовом в загальному порядку.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції, як ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати за розгляд апеляційної скарги відносяться на апелянта Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Гамма".

Керуючись ст. ст. 30, 31, 180, 269, 271, 275, 276, 282, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Гамма", м. Дніпро на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2019 у справі №904/257/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2019 у справі №904/257/19 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І. Л. Кузнецова

Суддя І.М. Подобєд