РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.05.2019Справа № 910/1838/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши матеріали господарської справи в порядку загального позовного провадження

за позовом приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ"

до акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 21 669, 00 грн.

за участю представників:

позивача: Аверіна В.Є.

відповідача: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 21 669, 00 грн.

Одночасно, в позовній заяві позивачем подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1838/19, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.03.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 у зв`язку з відсутністю у судовому засіданні представника відповідача, розгляд справи відкладено до 16.04.2019.

У судовому засіданні 16.04.2019 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати, якою закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/1838/19 до судового розгляду по суті на 14.05.2019.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 13.05.2019 представник відповідача подав письмовий відзив на позов, в якому просив суд поновити пропущений строк для подання відзиву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у задоволенні клопотання акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення строку для подання письмового відзиву по справі № 910/1838/19 відмовлено.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 13.05.2019 представник відповідача подав письмові пояснення.

Представник позивача у судовому засіданні 14.05.2019 підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання, призначене для розгляду справи по суті не з`явився, однак 13.05.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) подав клопотання про відкладення розгляду справи мотивуючи тим, що повноважний представник перебуває в іншому суді.

Розглянувши у судовому засіданні 14.05.2019 подане клопотання, суд відмовив у його задоволенні з огляду на те, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує кількості представників. Так, юридичну особу за посадою може представляти її керівник. Інші особи можуть бути її представниками, якщо вони діють у межах, визначених законодавством чи установчими документами юридичної особи.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, зазначений у клопотанні представник є не єдиною особою, що має право представляти інтереси товариства в суді.

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У судовому засіданні 14.05.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Протягом серпня-жовтня 2018 року відповідачем здійснено перевезення вантажів позивача відповідно до накладних №47148176, №46201976 та №47791165 залізничними вагонами у загальній кількості 27 одиниць. З них, 15 вагонів були направлені вантажоодержувачем після прибуття на станцію призначення своїм контрагентам у навантаженому стані.

Позивач стверджує, що за відсутності факту перевезення порожніх вагонів відповідач не мав правової підстави для нарахування плати за перевезення з урахуванням компенсації порожнього пробігу 15 з 27 вагонів, якими здійснювалось перевезення за накладними №47148176, №46201976 та №47791165.

З такою позицією суд не може погодитись виходячи з наступного.

Будь-який перевізник у своїй господарській діяльності несе накладні витрати які виникають як під час здійснення самого перевезення вантажу, так і до його здійснення під час підготовки до цього перевезення, у тому числі і витрати, пов`язані з доставкою транспортного засобу замовнику під завантаження. Такі витрати можуть бути включені до загальної вартості перевезення без їх чіткого відокремлення або з окремим виділенням у розрахунку вартості як подачу рухомого складу під навантаження, повернення порожнього транспортного засобу тощо.

Судом встановлено, що відповідачем у зазначеному в позовній заяві періоді часу перевезення залізницею вантажів позивача здійснювалось на підставі укладеного ними 16.02.2018 договору про надання послуг №00068/ЦТЛ-2018.

За умовою пункту 1.2 цього договору перевезенням є послуга, в процесі надання якої відповідач зобов`язаний доставити довірений йому вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на приймання особі. В свою чергу, позивач зобов`язаний оплатити цю послугу у встановленому цим договором порядку.

Пунктом 3.2 сторони договору №00068/ЦТЛ-2018 від 16.02.2018 погодили, що розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника складається з плати за перевезення навантаженого вагону та компенсації витрат з перевезення порожнього вагону (у тому числі), при цьому вартість послуг відповідача є сумою обох складових.

Укладеним сторонами у справі договором не встановлюються винятки за певних умов з визначеного пунктом 3.2 порядку, у тому числі і можливість зменшення плати шляхом виключення будь-якої з розрахункових величин.

Таким чином, за умовами договору №00068/ЦТЛ-2018 від 16.02.2018 при обрахуванні вартості послуг відповідача не має істотного юридичного значення факт наявності або відсутності порожнього пробігу вагону.

Відповідно, твердження позивача про неправомірність нарахування плати відповідачем у повному обсязі при використанні 15 вагонів не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки це право ґрунтується на укладеному сторонами договорі №00068/ЦТЛ-2018 від 16.02.2018.

Зміст правочину складають права та обов`язки, про набуття, припинення та зміну яких домовилися учасники правочину, а також особи, визначені сторонами в якості учасників цього правочину.

Серед загальних засад цивільного законодавства стаття 3 Цивільного кодексу України виділяє свободу договору, сутність якої розкривається статтею 6 Цивільного кодексу України.

За статтями 6, 627 та 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін та погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо його судом не визнано недійсним (презумпція правомірності правочину).

За висновками постанови від 21.03.2018 Великої Палати Верховного Суду у справі №760/14438/15-ц у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Таким чином, відповідач мав право отримати вартість наданих ним послуг у визначеному договором №00068/ЦТЛ-2018 від 16.02.2018 розмірі.

Позивач, маючи певний матеріальний інтерес щодо зменшення вартості послуг відповідача, може його захистити виключно шляхом ініціювання внесення змін до укладеного сторонами у справі господарсько-правового договору.

Встановивши відсутність правових підстав для надання примусового захисту вимогам позивача про стягнення з відповідача 21 669,00 грн. суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У позові приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" до акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 21 669, 00 грн. відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено:21.05.2019.

Суддя Т.Ю. Кирилюк