номер провадження справи 5/15/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2019 Справа № 908/215/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Рачук О.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВОЗ ПРИНТ" (69035, м.Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 68-А, кв. 25, )

про розірвання договору №1697/13 оренди нежитлового приміщення від 01.08.2006р., виселення та стягнення 9 814,64 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: Єфімова Н.О., довіреність № 10/01/01-10 від 25.02.2019 р.;

Від відповідача: Панкратов Ю.В., довіреність № б/н від 04.02.2019 р., адвокат (ордер серія ЗП №005876 від 04.03.2019 р.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №636 від 14.09.2007 р.)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

29.01.2019 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВОЗ ПРИНТ" про розірвання договору № 1697/13 оренди нежитлового приміщення від 01.08.2006 р., виселення та стягнення 9 814,64 грн.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2019 р. справу №908/215/19 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 01.02.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/215/19 в порядку загального позовного провадження, присвоєно справі номер провадження - 5/15/19, підготовче засідання призначено на 04.03.2019 р. об 11 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні 04.03.2019 р. оголошено перерву до 25.03.2019 р. о 14 год. 30 хв.

20.02.2019 р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВОЗ ПРИНТ" надійшла зустрічна позовна заява до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради про визнання договору оренди недійсним.

Згідно з Витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.02.2019 р. зустрічну позовну заяву передано на розгляд судді Проскурякова К.В.

Ухвалою суду від 25.02.2019 р. вказану зустрічну позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 12.03.2019 р. зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВОЗ ПРИНТ" № б/н, б/д (вх. № 236/08-07/19 від 20.02.2019 р.) до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради про визнання недійсним договору № 1697/13 оренди нежитлового приміщення від 01.08.2006 р. повернуто позивачу.

Ухвалою суду від 25.03.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів - до 01.05.2019 р. включно, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті та перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 08.04.2019 р. о 14 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні 08.04.2019 р. судом оголошено перерву до 26.04.2019 р. У судовому засіданні 26.04.2019 р. оголошено перерву до 07.05.2019 р. В судовому засіданні 07.05.2019 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судові засідання здійснювались із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК "Оберіг" та на комплексі «Акорд».

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги зазначивши, що 01.08.2006р. між управлінням житлового господарства Запорізької міської ради (за додатковою угодою від 01.06.2011 р. Орендодавця змінено на Департамент комунальної власності на приватизації Запорізької міської ради), комунальним підприємством "ВРЕЖО №13" (Балансоутримувач) та ТОВ "ПРИВОЗ ПРИНТ" укладено договір №1697/13 оренди нежитлового приміщення, вбудованого в підвал 4-поверховоого житлового будинку, загальною площею 30,55 кв.м. за адресою: вул. Сорок років Радянської України, 68-А, яке значиться на балансі КП "ВРЕЖО №13". Відповідними Додатковими угодами сторони змінювали площу нежитлового приміщення та продовжували строк дії договору. Відповідачем свої зобов`язання по своєчасному внесенню орендної плати належним чином не виконуються, орендар систематично порушує строки оплати передбачені п.3.4. договору оренди. Отже, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди щодо сплати орендної плати за період з січня 2017 р. по вересень 2018 р. включно утворилась заборгованість по орендній платі в розмірі 9 814,64 грн. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 526, 530, 629, ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 17, ч. 3 ст. 18, ст. 26, ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в розмірі 9 814,64 грн.; розірвати договір №1697/13 оренди нежитлового приміщення від 01.08.2006 р. за адресою: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 68-А; звільнити нежитлове приміщення, вбудоване в підвал 4-поверхового житлового будинку (приміщення № 1, 2 , 3, 4 площею 22,10 кв.м. ? частина сходової клітини площею 8,30 кв.м. та приміщення першого поверху площею 6,25 кв.м.) загальною площею 36,65 кв.м. за адресою: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 68-А, шляхом виселення ТОВ "ПРИВОЗ ПРИНТ" на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради; стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 763,00 грн.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені письмовому відзиві на позовну заяву, зазначивши, що договір №1697/13 оренди нежитлового приміщення від 01.08.2006 р. укладений на строк більше одного року без додержання сторонами вимог закону щодо обов`язкової його нотаріальної форми та державної реєстрації, що відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України свідчить про його нікчемність. Зазначає, що вказані обставини є підставою для визнання спірного договору оренди недійсним. Отже, оскільки вказаний договір оренди, за яким строк оренди встановлено більше одного року не може бути визнаний дійсним на підставі ст. 220 ЦК України, то відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного, просить суд в задоволенні позову відмовити.

В матеріалах справи міститься заява ТОВ "ПРИВОЗ ПРИНТ" про зупинення провадження у справі №908/215/19 до набрання законної сили судовим рішення у справі №908/691/19.

В судовому засіданні 08.04.2019 р. розгляд вказаної заяви було відкладено до наступного судового засідання до 26.04.2019 р. В судовому засіданні 26.04.2019 р. представник відповідача заявив усне клопотання про відмову від заяви про зупинення провадження у справі та просив її не розглядати. Вказане клопотання відповідача судом задоволено.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.06.2006 р. №250/41 вирішено передати в оренду ТОВ «ПРИВОЗ ПРИНТ» (ідентифікаційний код 33961370) нежитлове підвальне приміщення площею 30,55 кв.м. в будинку №68-А по вул. 40 років Радянської України, що значиться на балансі Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №13» строком на 5 років під архів з виконанням робіт по благоустрою прилеглої території в обсягах, визначених договором оренди.

01.08.2006 р. між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради (далі - Орендодавець), Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 13» (далі - Балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРИВОЗ ПРИНТ» (далі - Орендар) укладено договір № 1697/13 оренди нежитлового приміщення, відповідно до п.1.1. якого Орендодавець на підставі рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.06.2006 р. за №250/41 передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 30,55 кв.м. за адресою: вул. 40 років Радянської України, 68-А, яке значиться на балансі КП «ВРЕЖО№13».

Відповідно до п. 11.1 договору оренди, термін дії договору з 01.08.2006 р. по 01.08.2011 р.

Пунктом 1.2. договору оренди передбачено, що приміщення передається в оренду під архів.

Додатковою угодою від 15.11.2006 р. сторони домовились передати в оренду ТОВ «ПРИВОЗ ПРИНТ» нежитлове цокольне приміщення в будинку № 68-А по вул. 40 років Радянської України площею 6,25 кв.м. строком до 01.08.2011 р. для розширення офісу.

Також, відповідно до п. 2 цієї Додаткової угоди, сторони змінили площу нежитлового приміщення з 30,55 кв.м. на 36,80 кв.м.

Додатковою угодою від 18.01.2011 р. сторони погодили, змінити площу нежитлового приміщення з 36,80 кв.м. на 36,65 кв.м. (приміщення № 1, 2, 3, 4 площею 22,10 кв.м., ? частина сходової клітини площею 8,30 кв.м., та приміщення першого поверху площею 6,25 кв.м.).

Згідно з п. 3.1 договору, орендна плата визначається на підставі рішення виконкому Запорізької міської ради від 28.02.2006 р. №63, рішення шістнадцятої сесії двадцять четвертого скликання Запорізької міської ради №32 від 31.03.2004 р.

Пунктом 3.2 договору оренди встановлено, що розмір орендної плати за перший місяць оренди становить 38,33 грн. з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до п. 3.3 договору оренди, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається Орендарем самостійно, шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції.

Пунктом 3.4 договору, з урахуванням Додаткової угоди від 20.01.2009 р. передбачено, що орендна плата перераховується Орендарем самостійно до місцевого бюджету м. Запоріжжя за місцем знаходження об`єкта, щомісячно не пізніше до 10 числа місяця, наступного за тим, що підлягає оплаті на рахунок: Місцевий бюджет Орджонікідзевського району ГУДК України в Запорізькій області, р/р 0007, , МФО 813015, призначення платежу: за оренду 22080401 «ВРЕЖО №13».

У пункті 5.2 договору визначено, що Орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату до місцевого бюджету м. Запоріжжя.

Відповідно до п. 5.12 договору оренди, у разі припинення дії договору оренди Орендар зобов`язується повернути Орендодавцю орендоване нежитлове приміщення в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду з урахуванням фізичного зносу. Факт повернення орендованого приміщення підтверджується актом прийому-передачі підписаним Орендарем і Балансоутримувачем.

Згідно з п. 9.1. за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором оренди сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором оренди

Згідно з пунктом 9.6. договору, порушення Орендарем зобов`язань по цьому договору є підставою для його припинення або розірвання у порядку, визначеному діючим законодавством України та умовами цього договору.

Згідно з Додатковою угодою від 11.08.2011 р. сторонами вирішено продовжити строк дії договору оренди на 5 років до 01.08.2016 р. під архів площею 30,40 кв.м., офіс площею 8,2кв.м.

У відповідності до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору оренди протягом одного місяця після закінчення його строку він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, з урахуванням положень ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вказаний договір оренди було продовжено з 01.08.2016 р. по 01.08.2021 р.

Згідно з п. 11.3 договір може бути достроково розірваний за згодою сторін або на вимогу однієї зі сторін за рішенням Господарського суду та у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно з актом прийому-передачі орендованого майна від 01.08.2006 р. Балансоутримувач передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування на термін, обумовлений у договорі оренди, нежитлове приміщення за адресою: вул. 40 років Радянської України, буд. 68-А, площею 30,55 кв.м.

Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди від 01.06.2011 р. до вказаного договору, змінено сторону Орендодавця з управління житлового господарства Запорізької міської ради на Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради.

Рішенням Запорізької міської ради «Про перейменування вулиці Сорок років Радянської України в місті Запоріжжі на вулицю Незалежної України» від 19.02.2016 р. № 101 вирішено перейменувати вулицю Сорок років Радянської України в місті Запоріжжі на вулицю Незалежної України.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем зобов`язання по своєчасному внесенню орендної плати належним чином не виконується, Орендар систематично порушує строки оплати, передбачені п.3.4 договору оренди, у зв`язку з чим у відповідача за період з січня 2017 р. по вересень 2018 р. (включно) утворилася заборгованість по орендній платі у розмірі 9814,64 грн.

Оцінивши представлені докази в їх сукупності суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або суті правовідносин сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 793 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній станом на момент укладення договору від 01.08.2006 р.) договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 794 ЦК України передбачено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладений на строк не менше одного року, підлягає державній реєстрації.

Відповідно до статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно з ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

У ч. 3 ст. 640 ЦК України передбачено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 2.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 р. № 11, правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції) або в інших.

Необхідно з урахуванням приписів статті 215 ЦК України та статті 207 ГК України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, частина перша статті 220, частина друга статті 228 ЦК України, частина друга статті 207 ГК України, стаття 13 Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України"), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора (зокрема, частина перша статті 227, частина перша статті 229, частина перша статті 230, частина перша статті 232 ЦК України, частина перша статті 207 ГК України).

За змістом частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним.

Отже, спори про визнання нікчемних правочинів недійсними підлягають вирішенню господарськими судами у загальному порядку. З`ясувавши, що оспорюваний правочин є нікчемним, господарський суд зазначає в резолютивній частині рішення про його недійсність або, за відсутності підстав для такого визнання, відмовляє в задоволенні позову.

Сторони нікчемного правочину не зобов`язані виконувати його умови (навіть якщо суд не визнавав його недійсним). Поряд з тим законом не виключається можливість вирішення судом спорів, пов`язаних з визнанням нікчемних правочинів дійсними, у випадках, встановлених законом (частина друга статті 218, частина друга статті 220 ЦК України). (п.2.5.2.)

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (частина перша статті 236 ЦК України). (п. 2.6.)

Судом встановлено, що договір № 1697/13 оренди нежитлового приміщення від 01.08.2006 р., з урахуванням Додаткової угоди від 11.08.2011 р. укладено строком на 5 років та враховуючи положення статей 793, 794 ЦК України підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Однак, вказаний договір не був нотаріально посвідчений та зареєстрований в державному реєстрі, що є порушенням норм ст. 793, 794 ЦК України щодо порядку укладення договору оренди приміщення. Вимога про визнання договору дійсним сторонами заявлена не була, доказів ухилення іншою стороною від нотаріального посвідчення суду також не представлено. Отже суд дійшов висновку, що договір № 1697/13 оренди нежитлового приміщення від 01.08.2006 р., який був укладений між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, КП «ВРЕЖО № 13» та ТОВ «ПРИВОЗ ПРИНТ» є нікчемним.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що спірний договір є нікчемним з моменту його вчинення, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованість по орендній платі в розмірі 9 814,64 грн. та розірвання договору №1697/13 оренди нежитлового приміщення від 01.08.2006 р. за адресою: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 68-А не підлягають задоволенню.

Також, враховуючи, що відповідно до акту прийому-передачі орендованого майна від 01.08.2006 р. відповідачу було передано в строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою: вул. 40 років Радянської України, буд. 68-А, та, як пояснив представник відповідача, дійсно в цьому приміщенні знаходиться ТОВ ПРИВОЗ ПРИНТ», яке погоджується повернути вказане приміщення орендодавцю, суд зазначає, що оскільки договір №1697/13 оренди нежитлового приміщення від 01.08.2006 р. є нікчемним, він не створює правових наслідків, у зв`язку з чим, правові підстави знаходження відповідача у спірному нежитловому приміщенні відсутні.

Отже, позовна вимога про звільнення нежитлового приміщення, вбудованого в підвал 4-поверхового житлового будинку (приміщення № 1 , 2 , 3 , 4 площею 22,10 кв.м. ? частина сходової клітини площею 8,30 кв.м. та приміщення першого поверху площею 6,25 кв.м.) загальною площею 36,65 кв.м. за адресою: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 68-А, шляхом виселення ТОВ "ПРИВОЗ ПРИНТ" на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до стаття 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Звільнити нежитлове приміщення, вбудоване в підвал 4-поверхового житлового будинку (приміщення № 1 , 2 , 3, 4 площею 22,10 кв.м. ? частина сходової клітини площею 8,30 кв.м. та приміщення першого поверху площею 6,25 кв.м.) загальною площею 36,65 кв.м. за адресою: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 68-А, шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВОЗ ПРИНТ" (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 68-А, кв. 25, ) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд. 206, ). Видати наказ після набрання рішенням чинності.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВОЗ ПРИНТ" (69035, м.Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 68-А, кв. 25, ) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ; р/р НОМЕР_1 , відкритий в УДКСУ у м. Запоріжжі Запорізької області, банк - ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

4. В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 17.05.2019 р.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.