УХВАЛА

м. Київ

16.05.2019Справа № 910/16432/18

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, ВУЛИЦЯ БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 6; )

До Комунального підприємства "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва" (03134, м. Київ, ВУЛ. СИМИРЕНКА, будинок 17; )

Про включення вимог до передавального акта на суму 138 821,50 грн.

Суддя Бондаренко Г. П.

Секретар судового засідання Лебович А. О.

За участю представників сторін:

Від позивача: Дузь - Крятченко Ю. О., довіреність № 14-168 від 26.04.2019;

Від відповідача: Шевченко Т. В., довіреність № 11 від 02.01.2019.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва" про включення вимог до проміжного ліквідаційного балансу на суму 138821,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення діючого законодавства відмовляється включити в проміжний ліквідаційний баланс вимоги кредитора (позивача) на суму 138821, 50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 22.01.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 підготовче засідання відкладено на 13.02.2019.

У судовому засіданні 13.02.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.03.2019.

06.03.2019 від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просить зобов`язати Комунальне підприємство "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва" в особі голови комісії з реорганізації включити грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в сумі 138821,50 грн. до передавального акту, а також стягнути з відповідача судовий збір.

Відповідно до розпорядження керівника апарату від 14.03.2019 № 05-23/465 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ та витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2019 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади та визначено суддю-доповідача Бондаренко Г.П.

25.03.2019 Суд прийняв справу до провадження судді Бондаренко Г. П., прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову, ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання у справі на 23.04.2019, про що постановив відповідну ухвалу.

10.04.2019 через відділ канцелярії господарського суду від відповідача надійшли пояснення щодо поданої позивачем заяви про зміну предмету позову.

В судовому засіданні 23.04.2019 суд оголосив перерву до 16.05.2019 та зобов`язав відповідача надіслати позивачу належним чином засвідчену копію передавального акта.

15.05.2019 через відділ канцелярії від відповідача надійшла заява, в якій відповідач просив долучити до матеріалів справи оригінал протоколу засідання комісії з реорганізації від 10.01.2019, яким прийнято рішення про задоволення кредиторської вимоги позивача у справі шляхом включення її до передавального акту у сумі 138821,50 грн.

В судове засідання 16.05.2019 учасники справи прибули. Позивач в судовому засіданні просив заявлені позовні вимоги задовольнити, оскільки вказав, що до передавального акту його кредиторські вимоги не включені, а відповідач стверджував про відсутність предмету спору між сторонами.

Суд, дослідивши матеріали справи, а також заявлені вимоги відповідно до прийнятої заяви про зміну предмету позову, прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 2) ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Предметом спору у справі є вимоги позивача про зобов`язання відповідача включити грошові вимоги позивача в сумі 138 821, 50 грн до передавального акта.

При цьому, в матеріалах справи наявні докази, якими підтверджено, що в результаті повторного аналізу кредиторських вимог позивача комісія з реорганізації 10.01.2019 дійшла висновку про те, що вимога позивача надійшла з дотриманням строку, встановленого для пред`явлення кредиторських вимог. У зв`язку з цим було прийнято рішення, оформлене протоколом засідання комісії з реорганізації Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Святошинського району міста Києва від 10.01.2019, визнати позивача кредитором відповідача на суму 138 821, 50 грн, включивши зазначене грошове зобов`язання до передавального акта, про що було повідомлено позивача листом вих. № 5/01 від 10.01.2019, копія якого наявна в матеріалах справи. Водночас доказів направлення відповідачем позивачу листа вих. № 5/01 від 10.01.2019 матеріали справи не містять.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося не врегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі п. 2) ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

В даному випадку предмет спору припинив існування в процесі розгляду справи, адже позивач звернувся до суду із позовом 06.12.2018, а відповідач прийняв рішення про визнання позивача кредитором відповідача на суму 138 821, 50 грн, включивши зазначене грошове зобов`язання до передавального акта 10.01.2019.

Суд зазначає, що між сторонами наразі не залишилося неврегульованих питань, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 107 Цивільного кодексу України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про організаційно - правові заходи, пов`язані з виконанням рішення Київської міської ради від 23.05.2018 № 838/4902 «Про реорганізацію комунальних підприємств шляхом приєднання» № 1555 від 27.08.2018 комісіям з реорганізації комунальних підприємств у встановленому порядку постановлено провести інвентаризацію майна комунальних підприємств, в тому числі відповідача, та за результатами інвентаризації скласти передавальні акти, які подати на затвердження виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації). Заходи з реорганізації комунальних підприємств, в тому числі відповідача, постановлено завершити до 01.09.2020.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, на момент розгляду справи, прийнято рішення про визнання позивача кредитором відповідача на суму 138 821, 50 грн, включивши зазначене грошове зобов`язання до передавального акта, а строк здійснення заходів по реорганізації, в тому числі щодо проведення інвентаризації та складення передавального акту, наразі не сплив, на сьогоднішній день між сторонами не залишилося неврегульованих питань щодо предмета спору, оскільки предметом спору було саме не визнання відповідачем кредиторських вимог позивача, які, в процесі розгляду справи були визнані відповідачем у встановленому законом порядку.

Отже, на підстави вищевикладеного суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, у відповідності до п. 2) ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, суд керується п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", яке передбачає повернення сплаченого судового збору у разі закриття провадження у справі. Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" внормовано, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. За таких підстав, позивачу слід повернути сплачений судовий збір, але оскільки позивач не звертався до суду з клопотанням про повернення сплаченого судового збору, сплачений судовий збір не повертається судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 231, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 910/16432/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва" про включення вимог до передавального акту на суму 138 821,50 грн закрити.

2. Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржена до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України через Господарський суд міста Києва.

Повний текст ухвали складено: 20.05.2019.

Суддя Г. П. Бондаренко