РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.05.2019Справа № 910/3380/19
за позовом Споживчого товариства «УТФ» (04205, м. Київ, проспект Оболонський, буд. 30, офіс 287)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (02094, м. Київ, вул.Пожарського, 3)

про стягнення заборгованості за договором,

Суддя Данилова М.В.

Без виклику часників процесу

СУТЬ СПОРУ

19 березня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Споживчого товариства «УТФ» надійшла позовна заява б/н від 18.03.2019 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за Договором поставки кукурудзи та пшениці № 291/2017/КАМ/О в розмірі 4391,84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором поставки кукурудзи та пшениці № 291/2017/КАМ/О від 30.08.2017 року, зокрема, в порушення умов вищезазначеного договору відповідач несвоєчасно оплатив прийнятий ним товар, тим самим прострочив виконання свого обов`язку на 30 днів, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/3380/19, ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

09.04.2019 року через канцелярию суду від Відповідача надійшов Відзив на позовну заяву та клопотання про застосування строків позовної давності.

19.04.2019 року через канцелярию суду від Позивача надійшла Відповідь на відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2017 року між Споживчим Товариством "УТФ" (далі - Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПЛЕКС АГРОМАРС" (далі - Відповідач, Покупець) було укладено Договір поставки кукурудзи та пшениці № 291/2017/КАМ/0 (далі - Договір).

Відповідно до п.3.1. Договору, Постачальник бере на себе зобов`язання здійснити поставку Товару, який не обтяжений правами третіх осіб, передати його у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлений Постачальником Товар належної якості та в обумовлені сторонами строки.

02.11.2017 року Позивач, згідно Товаро-транспортної накладної № 152 від 02.11.2017 року поставив Відповідачу 40,860 тн. кукурудзи (далі - Товар).

Відповідно п.7.1. Договору, вартість Товару визначається у Рахунку-фактурі, який виставляється Постачальником на кожну окрему партію Товару.

Згідно Рахунку-фактури № 2 від 02.11.2017 року загальна вартість Товару складає 175 924,36 грн. (сто сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири тисячі 36 коп.).

Відповідно п.7.2. Договору, розрахунок за Товар здійснюється на умовах 100% після оплати вартості замовленого Товару на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 7 (семи) календарних днів за умови настання наступних умов: з дати поставки товару, за умови отримання оригіналів документів зазначених в п. 4.4. даного Договору, за умови реєстрації податкової накладної у єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН).

Позивач вчасно та якісно виконав умови Договору, поставивши Товар Відповідачу в домовлені строки, з усією необхідною документацією, а також своєчасно зареєстрував податкову накладну № 2 від 02.11.2017 року в ЄРПН, що підтверджується Квитанцією

Державної фіскальної служби про отримання та реєстрацію податкової накладної.

Зазначена податкова накладна була виписана та надіслана Позивачем до Державної фіскальної служби України 02.11.2017 року. Однак, протягом операційного дня з 0 до 23-ї години (п. З Порядок №1246) не була надіслана квитанції про її прийняття.

Згідно, п. 201.10 Податкового кодексу України, датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції та якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В свою чергу, Відповідач отримав та прийняв Товар, підписавши Товарно-транспортну накладну № 152 від 02.11.2017 року; Накладну № 2 від 02.11.2017 року, та згідно Договору Відповідач повинен був здійснити оплату до 09.11.2017 року.

Однак, Позивачем фактично було отримано від Відповідача оплату за поставлений Товар двома платежами: 1) 21.11.2017 року, що підтверджується Платіжним дорученням № на суму 140 739,49 грн.; 2) 11.12.2017 року, що стверджується Платіжним дорученням № , на суму 35 184,87 грн.. Саме тому, Відповідач неналежно виконав умови Договору та несвоєчасно оплатив прийнятий Товар, тим самим прострочив виконання свого обов`язку на 30 днів.

Відповідач в своєму відзиві стверджує те, що Позивачем було надано Відповідачу накладну № 2 від 02.11.2017 року лише 06.11.2017 року. Та посилається на штемпелі вхідної документації на накладній. Однак, на оригіналі Накладної № 2 від 02.11.2017 року, яка знаходиться у Позивача не міститься жодних позначок та штемпелів. Копія оригіналу Накладної № 2 від 02.11.2017 року, яка підписана Позивачем та Відповідачем була надана до суду та міститься в матеріалах справи.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статей 264-271 Господарського кодексу України та статті 712 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідач отримав товар та підписав Товарно-транспортні накладні.

Не надання усіх необхідних документів, передбачених Договором не звільняє Відповідача від обов`язку оплати за товар, оскільки Товар був прийнятий Відповідачем без жодних зауважень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Відповідач порушив умови оплати Договору поставки кукурудзи та пшениці № 291/2017/КАМ/О від 30.08.2017 року.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи те, що Позивачем нараховано пеню за період з 10.11.2017 року по 11.12.2017 року, суд вважає дану вимогу такою , що не підлягає задоволенню, оскільки Позивачем пропущені строки позовної давності.

Враховуючи викладені судом обставини та факти, позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 2 465,83 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять грн. 83 коп.).

Згідно з частино 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про те, що компенсація позивачу витрат на сплату судового збору в сумі 1 078,55 грн. (тисяча сімдесят вісім грн. 55 коп.) підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (02094, м. Київ, вул.Пожарського, 3, ) на користь Позивача Споживчого товариства «УТФ» (04205, м. Київ, проспект Оболонський, буд. 30, офіс 287, ) 2 465,83 грн. (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять грн. 83 коп.), з них, 3% річних - 214 грн. (двісті чотирнадцять грн.), інфляційні втрати - 2 251,83 грн. (дві тисячі двісті п`ятдесят одна грн. 83. Коп.), та судовий збір у розмірі 1 078,55 грн. (тисяча сімдесят вісім грн. 55 коп.).

3. В решті позовних вимог - відмовити.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.05.2019 року

Суддя М.В. Данилова