ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з а л и ш е н н я п о з о в у б е з р о з г л я д у

м.Чернівці

17 травня 2019 року Справа № 926/356/19

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гушилик С.М. та секретаря судового засідання Попової К.Г. розглянувши у підготовчому засіданні справу № 926/356/19

За позовом Керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області (60100, смт. Кельменці, Чернівецької області, вул. Сагайдачного, 39-б)

В інтересах держави, в особі:

1.Західного офісу Державної аудиторської служби України (7900, м.Львів, вул.Костюшка, 8)

2.Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області (60100, смт. Кельменці, Чернівецької області, пл.Центральна, 2)

До відповідача Фізичної особи - підприємця Остапчука Андрія Леонідовича ( АДРЕСА_1 )

Про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів в сумі 67782,40 грн.

За участю представників сторін:

Від прокурора: Гудзь Г.В.

Від позивача1: не з`явився

Від позивача2: не з`явився

Від відповідача: Куцак О.М. - адвокат (дов. від 07.03.2019р.)

СУТЬ СПОРУ: Керівник Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області 14.02.2019 року (згідно поштовому штемпелю на конверті) звернувся з позовом в інтересах держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України та Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області до Фізичної особи - підприємця Остапчука Андрія Леонідовича про визнання недійсними додаткових угод: №1 від 04.09.2018 року, №2 від 07.09.2018 року, №3 від 10.09.2018 року до договору про закупівлю №352 від 27.08.2018 року укладеного між Управлінням освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області та ФОП Остапчуком А.Л. , а також стягнення безпідставно сплачених коштів в сумі 67782,40 грн.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що між управлінням освіти, Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області та фізичною особою - підприємцем Остапчуком Андрієм Леонідовичем було укладено договір постачання продукції №352 від 27.08.2018 року, за яким постачальник (відповідач) зобов`язується поставити, а покупець (позивач 2) прийняти та оплатити комплекти учнівських меблів в кількості 348 комплектів у складі: парта одномісна з регулюванням висоти-1шт. та стілець -1 шт.

Додатковою угодою №1 від 04.09.2018 року до договору збільшено ціну одного комплекту учнівських меблів на 9,95% та внести відповідні зміни до договору постачання продукції, при цьому кількість комплектів зменшено до 316 комплектів.

Додатковою угодою №2 від 07.09.2018 року до договору збільшено ціну одного комплекту учнівських меблів на 9,13% та внести відповідні зміни до договору постачання продукції, при цьому кількість комплектів зменшено до 289 комплектів.

Додатковою угодою №3 від 10.09.2018 року до договору збільшено ціну одного комплекту учнівських меблів на 3,17 % та внести відповідні зміни до договору постачання продукції, при цьому кількість комплектів зменшено до 280 комплектів.

На думку прокурора, позивач 2 та відповідач, укладаючи вказані вище додаткові угоди збільшили ціну товару, що в свою чергу є порушенням ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», отже у відповідності до Цивільного кодексу України і Господарського кодексу України такі додаткові угоди підлягають визнанню недійсними.

Враховуючи, що позивач 2 внаслідок укладення додаткових угод, які є незаконними недоотримав 68 комплектів учнівських меблів, які очікував отримати для забезпечення якісної, сучасної та доступної загальної середньої освіти та з метою поставлення яких виділено відповідну державну субвенцію, прокурор вимагає повернути управлінню освіти надмірно сплачені відповідачу бюджетні кошти на загальну суму 67782,40 грн.

При зверненні з даним позовом в обґрунтування необхідності самостійного захисту інтересів держави прокурор вказує на не вжиття ні Західним офісом Державної аудиторської служби України, ні Управлінням освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області заходів на усунення порушень Закону України «Про публічні закупівлі» та оскарження додаткових угод до договору закупівлі у судовому порядку, що свідчить про здійснення інтересів держави неналежним чином та є підставою для захисту інтересів держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України та Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області.

Витягом з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями 18.02.2019 року справу №926/356/19 передано судді С.М. Гушилик.

Ухвалою суду від 19.02.2019 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.03.2019 року.

Ухвалою суду від 12.03.2019 року розгляд справи у підготовчому засіданні було відкладено на 09.04.2019 року.

У своїх письмових поясненнях, які зареєстровані за вх.1296 від 04.04.2019 року, позивач 2 зазначив, що не вбачає порушення чинного законодавства України по питання про публічні закупівлі, так як всі процедури стосовно зазначеного питання були проведенні в рамках Закону України «Про публічні закупівлі», умови укладеного між Управлінням освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області та Фізичною особою - підприємцем Остапчуком А.Л. договору № 352 від 27.08.2018 року та додаткових угод до нього виконанні постачальником повністю та у встановленні терміни, управління освіти своєчасно і в повному обсязі здійснило розрахунок з постачальником розрахунки за поставлений товар, а відтак у позивача 2 відсутні будь-які майнові претензії до відповідача.

Також позивачем 2, серед іншого заявлено клопотання про проведення судового засідання у даній справі без його участі.

09.04.2019 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній заперечує проти позовних вимог з наступних підстав.

Прокурором не обґрунтовано наявності встановлених законом підстав представництва інтересів держави при зверненні з позовом у даній справі, які б підтверджували наявність підстав, передбачених ст.23 Закону України «Про прокуратуру» - відповідне свідчить про відсутність у нього процесуальної дієздатності, а тому позовна заява має бути залишена без розгляду.

Окрім того, відповідач зазначає, що позовна заява є безпідставною та необґрунтованою. Так, додаткові угоди №1, №2, № 3 укладені у відповідності до вимог чинного законодавства, сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору постачання учнівських меблів від 27.08.2018 року., під час укладення основного договору та внесення змін до нього. Договір та додаткові угоди до нього укладено без порушення вимог, визначених ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», отже підстави для визнання недійсними додаткових угод відсутні, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою суду від 09.04.2019 року за усним клопотання прокурора та позивача 1 розгляд справи у підготовчому засіданні було відкладення на 18.04.2019 року.

До початку судового засідання від позивача 1 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні 18.04.2019 року прокурор повідомив, що направив всім учасникам справи заперечення на відзив.

Представник відповідача в усній формі просив продовжити строк розгляд підготовчого засідання та надати час ознайомитись з запереченнями прокурора, прокурор підтримав вказану заяву відповідача.

Ухвалою суду від 18.04.2019 року задоволено заяву сторони про продовження строку підготовчого засідання та відкладено розгляд справи на 06.05.2019 року.

23.04.2019 року від прокуратури Чернівецької області надійшла відповідь на відзив, в якому прокурор заперечує проти залишення позовної заяви без розгляду або ж відмови у її задоволенні, посилаючись на те, що Державна аудиторська служба України є органом, уповноваженим здійснювати від імені держави контроль за дотриманням законодавства про державні закупівлі, при цьому правом на звернення до суду в інтересах держави про визнання недійсними договорів, укладених з порушення законодавства, не наділена. Проведення процедури публічних закупівель та укладення договорів із порушення законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора. Порушення інтересів держави у даному випадку полягає в тому, що дії органу державної влади під час проведення закупівель призвели до порушення вимог чинного законодавства, принципів максимальної ефективності та економії, недискримінації учасників, та як наслідок - неправомірного витрачання коштів державного та місцевого бюджетів. Таким чином, на думку прокурора у даному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес. В результаті безпідставного укладення оспорюваних додаткових угод №№1, 2, 3 кількість товару, що є однією з істотних умов договору, значно зменшена, що також розцінюється як порушення економічних інтересів держави.

03.05.2019 року від відповідача надійшло клопотання заперечення на відповідь на відзив за вх.1628, в якому останній підтримує свої заперечення викладені у відзиві на позов та просить відхилити відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 06.05.2019 року за клопотанням представника відповідача підготовче засідання було відкладено на 17.05.2019 року.

До початку судового засідання від прокурора надійшла відповідь на заперечення відповідача за вх.№1766, в якій прокурор наполягає на тому, що він правомірно та обґрунтовано звернувся із даною позовною заявою.

У судовому засіданні 17.05.2019 року прокурор підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, проти залишення позову без розгляду заперечив.

У свою чергу представник відповідача підтримав свою заяву про залишення позову без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представника відповідача, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з такого.

Як встановлено матеріалами справи, предметом судового розгляду у даній справі є позовні вимоги прокурора про визнання недійсними додаткових угод: №1 від 04.09.2018 року, №2 від 07.09.2018 року, №3 від 10.09.2018 року до договору про закупівлю №352 від 27.08.2018 року укладеного між Управлінням освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області та ФОП Остапчуком А.Л. , а також стягнення безпідставно сплачених коштів в сумі 67782,40 грн.

При зверненні з даним позовом в обґрунтування необхідності самостійного захисту інтересів держави прокурор вказав на не вжиття позивачами - Західним офісом Державної аудиторської служби України та Управлінням освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області самостійно заходів на усунення вчинених відповідачем порушень Закону України «Про публічні закупівлі», зокрема оскарження додаткових угод до договору закупівлі у судовому порядку, що свідчить про здійснення захисту інтересів держави неналежним чином та є підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі вказаних органів.

Судом наголошується, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт третій частини другої статті 129 Конституції України).

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф.В. проти Франції» від 31.03.2005р).

Пункт третій частини першої статті 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках. Тому необхідно з`ясувати, що мається на увазі під «виключним випадком» і чи є таким випадком ситуація у конкретній справі.

Насамперед, випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави». «Інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 року №1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох «виключних» випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Більше того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Натомість в матеріалах справи наявні листи Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області до Західного офісу Державної аудиторської служби України від 13.02.2019 року №103-623вих19 та Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області від 13.02.2019 року №103-622вих19 в яких прокуратура повідомляє про намір здійснювати представництво інтересів держави в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України та Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області шляхом пред`явлення до господарського суду Чернівецької області позовної заяви до ФОП Остапчука А.Л. про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів у сумі 67782,40 грн, при цьому, доказів направлення вище вказаних листів позивачам прокурором не надано.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що у даній справі прокурором не наведено обставин, які б свідчили про невиконання або неналежне виконання Західним офісом Державної аудиторської служби України або Управлінням освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області, які є самостійними юридичними особами з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту своїх інтересів.

Зазначене вище узгоджується з усталеними правовими висновками Верховного Суду, зокрема в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17, а також у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 року у справі № 926/03/18, від 23.09.2018 року у справі 924/1237/17, у справі №927/246/18 від 06.02.19 року.

Поряд із цим судом звертається увага, що обставини дотримання прокурором встановленої частинами 3, 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом не залежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до приписів статей 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган держави (за його наявності), виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутись до суду з метою захисту інтересів держави.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність у прокурора у даному випадку законних підстав для представництва інтересів держави, що свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності та є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до пункту 1 частини 1 статті 226 ГПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 183, 226, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Керівника Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави, в особі Західного офісу Державної аудиторської служби України та Управління освіти Кельменецької районної державної адміністрації Чернівецької області до Фізичної особи - підприємця Остапчука Андрія Леонідовича про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю товару та повернення безпідставно сплачених коштів в сумі 67782,40 грн по справі №926/356/19 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Відповідно до статті 254 ГПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України). Однак, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Ухвалу підписано 17.05.2019 року.

Суддя Гушилик С.М.