РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.05.2019Справа № 910/2969/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київекспертиза"

про стягнення 25560,00 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" про стягнення 25560, 00 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що внаслідок проведеної перевірки Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київекспертиза" встановлено, що відповідачем здійснено завищення вартості робіт за договором №23/13 від 20.09.2013 у сумі 25560, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2969/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київекспертиза".

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 12.03.2019, направленою на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвала суду від 12.03.2019 отримана відповідачем 20.03.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №010.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи, між Головним управлінням капітального будівництва міста Києва виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення" укладено договір № 270 від 03.08.2009, відповідно до якого ТОВ "Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення" зобов`язалося виконати будівельно-монтажні роботи в межах договірної ціни по об`єкту: "Реконструкція прохідного колектора водопроводу Д=1400мм від станції метро "Дніпро" до вулиці Кіровоградської у місті Києві".

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1591 від 11.09.2012 позивачу - Комунальному підприємству "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) передано функції замовника, всі наявні документи, які засвідчують права замовника, обсяги незавершеного будівництва на момент передачі, проектно-кошторисну, договірну, бухгалтерську документацію, пов`язану з проведенням процедур закупівель, обладнання та матеріали, що придбані для комплектації об`єктів та інформацію, яка є важливою для їх здійснення відповідно до чинного законодавства по об`єктах згідно з додатком.

30.11.2012 між Головним управлінням капітального будівництва міста Києва виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), Товариством з обмеженою відповідальністю "Управління по будівництву тунелів і підземних споруд спеціального призначення" та Комунальним підприємством "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) укладено додаткову угоду №15 до договору № 270 від 03.08.2009, відповідно до якого преамбулу договору викладено в новій редакції, замовником за договором визначено позивача.

20.09.2013 між Комунальним підприємством "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" укладений договір №23/13, відповідно до умов якого позивач доручає, а відповідач бере на себе зобов`язання за плату, відповідно до умов цього договору, здійснити авторський нагляд по об`єкту "Реконструкція прохідного колектора водопроводу Д=1400 мм від станції метро "Дніпро" до вулиці Кіровоградської у місті Києві".

У відповідності до п. 2.1. договору, вартість авторського нагляду становить 29394,00 грн.

Договірна ціна встановлюється твердою на весь період виконання робіт. Джерело фінансування: бюджетні кошти (п. 2.3., п. 2.5. договору).

В подальшому, додатковою угодою №1 від 31.12.2013, №2 від 17.11.2014, №3 від 30.12.2014 сторони вносили зміни до договору щодо строків виконання зобов`язань за договором, графіку здійснення авторського нагляду та календарного плану.

На виконання умов договору №23/13 від 20.03.2009 відповідачем виконано авторського нагляду за листопад-грудень 2014 року на загальну суму 25560,00 грн., що підтверджується актом №1/23/13 від 22.12.2014 здачі-приймання робіт авторського нагляду.

Додатковою угодою №4 від 12.11.2015 до договору сторони погодили, що на момент підписання даної додаткової угоди відповідачем виконано робіт на суму 25560,00 грн.

Згідно із платіжним дорученням №387 від 13.11.2015 позивачем здійснено на користь відповідача оплату виконаних робіт на суму 25560,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київекспертиза" (третя особа) проведено перевірку вартості виконаних обсягів робіт, у тому числі за договором №23/13 від 20.03.2009.

За результатами проведеної перевірки складено висновок №070-01/569 від 25.09.2017 перевірки вартості виконаних обсягів робіт проектно-вишукувальних робіт на об`єкту: "Реконструкція прохідного колектору водопроводу Д=1400 мм від стації метро "Дніпро" до вул. Кіровоградської у м. Києві".

Також, для оцінки діяльності КП "Інженерний центр" як служби замовника щодо дотримання актів законодавства, планів, процедур, контрактів під час реконструкції прохідного колектору водопроводу діаметром 1400 мм від станції метро "Дніпро" до вулиці Кіровоградської у місті Києві Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проведено плановий аудит, за результатами якого складено аудиторський звіт №070-5-13/30 від 22.05.2018.

У аудиторському звіті №070-5-13/30 від 22.05.2018 (пункт 3) за результатами аудиту відповідності діяльності позивача як служби замовника щодо дотримання актів законодавства, планів, процедур контрактів під час реконструкції прохідного колектору водопроводу Д=1400 мм від стації метро "Дніпро" до вул. Кіровоградської у м. Києві встановлено, що внаслідок внесення Відповідачем завищених даних на загальну суму 1 402 297,00 грн. до актів здачі-приймання проектно-вишукувальних робіт за листопад 2006 року - грудень 2014 року, які взято до обліку замовниками робіт, зайво перераховані відповідачу кошти міського бюджету на суму 1 402 297,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що оскільки внаслідок проведеної перевірки Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київекспертиза" встановлено, що відповідачем здійснено завищення вартості робіт за договором №23/13 від 20.09.2013 у розмірі 25560, 00 грн., вказана сума пілягає відшкодуванню на користь позивача.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Спір у даній справі виник, у зв`язку із тим, що як стверджує позивач Товариством з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" завищено вартість виконаних робіт за договором №23/13 від 20.09.2013 авторського нагляду по об`єкту "Реконструкція прохідного колектора водопроводу Д=1400 мм від станції метро "Дніпро" до вулиці Кіровоградської у місті Києві".

У якості доказу завищення вартості виконаних робіт за вказаним вище договором позивач вказує на Аудиторський звіт №070-5-13/30 від 22.05.2018 Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та на висновок №070-01/569 від 25.09.2017 Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київекспертиза".

Відповідно до Положення про Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради №151/151 від 18.09.2014 (в редакції на час проведення перевірки), Департамент внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підзвітним та підконтрольним Київському міському голові та Київській міській раді.

Згідно п. 1.8 Положення, Департамент діє в інтересах територіальної громади міста в особі Київської міської ради, є органом оперативного контролю та не піднімає контрольних функцій будь-яких державних органів.

Департаменту підпорядковується Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київекспертиза" (п. 1.11).

Відповідно до п. 2.1. Положення, основним завданням Департаменту є надання незалежних висновків та рекомендацій за результатами здійснення контролю за ефективністю діяльності та дотриманням законодавства структурними підрозділами Київської міської ради, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підприємствами, установами та організаціями комунальної форми власності територіальної громади міста Києва та районів міста Києва, іншими суб`єктами в частині використання ними відповідних комунальних ресурсів (майна, коштів та іншої комунальної власності) (далі - підконтрольні суб`єкти), спрямованих на забезпечення ефективного і результативного управління комунальними ресурсами.

Внутрішній аудит як система контролю за діяльністю підконтрольних суб`єктів створюється з метою ефективної оцінки та вдосконалення системи внутрішнього контролю та управління ризиками.

У відповідності до статуту Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Підприємство утворено рішенням Київської міської ради від 12 лютого 2004 року № 17/1226 "Про створення комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)". Підприємство за своєю організаційно-правовою формою є комунальним комерційним підприємством, заснованим на власності територіальної громади міста Києва, входить до сфери управління виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) і підпорядковується Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Отже, з урахуванням наведеного Департамент внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проводить виключно внутрішній аудит підконтрольних суб`єктів, в тому числі позивача, для ефективного управління комунальними ресурсами, є органом оперативного контролю та не піднімає контрольних функцій будь-яких державних органів.

Враховуючи наведене, Аудиторський звіт №070-5-13/30 від 22.05.2018 Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та висновок №070-01/569 від 25.09.2017 Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київекспертиза" не є належним доказом факту завищення вартості робіт з авторського нагляду за договором №23/13 від 20.09.2013 на суму 25560,00 грн., оскільки вказаний аудит є внутрішнім аудитом позивача, який окрім іншого, проведений не державним органом, не створює ніяких наслідків для третіх осіб суб`єктів господарювання.

Суд зазначає, що виявлені органом до сфери управління якого належить позивач, порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати. Звіт аудиту не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором. Такі документи складалися з приводу наявності або відсутності відповідних порушень пов`язаних підприємств та містять лише думку органу, який його склав, вони не є рішенням суду або іншого повноважного органу, а тому викладені в них висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто звіт аудиту не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору.

Крім того судом враховано, що у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі №21-237а13 зазначено, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Встановлені Департаментом внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київекспертиза" факти щодо господарської діяльності позивача підлягають доказуванню позивачем та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним Господарським процесуальним кодексом України.

Отже, сам лише Аудиторський звіт Департаменту внутрішнього фінансового контролю та аудиту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та висновок КП "Київекспертиза" не є підставою для стягнення з відповідача визначеної у вказаних документах суми та не звільняють сторону від процесуального обов`язку доводити свої вимоги іншими належними та допустимими доказами.

У відповідності до ст. 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Наведена норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Позивачем не надано жодних первинних документів в підтвердження завищення вартості робіт з авторського нагляду за договором №23/13 від 20.09.2013 на суму 25560,00 грн.

У відповідності до ст. 190 Господарського кодексу України, вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Як встановлено судом вище, умовами договору №23/13 від 20.03.2009 сторони погодили вартість авторського нагляду.

Згідно із ст.ст. 632, 638 ЦК України та ч. 3 ст.180, ч. 2 ст.189 ГК України ціна є істотною умовою господарського договору та встановлюється виключно за домовленістю сторін, тому ціна робіт за договором як істотна умова договору не може бути змінена в односторонньому порядку.

Враховуючи наведені вище приписи чинного законодавства, аудиторський звіт та висновок не можуть створювати для Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" обов`язку щодо сплати 25560,00 грн., що за результатами перевірки становить завищення вартості виконаних робіт за договором №23/13 від 20.09.2013, оскільки чіткий і вичерпний перелік зобов`язань відповідача визначено в укладеному між сторонами договорі. Аудиторський звіт та висновок не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін. Зобов`язання відповідача визначені договором та їх виконання підтверджено відповідним актом виконаних робіт, підписаним позивачем без зауважень та заперечень.

Оскільки позивачем не доведено порушення відповідачем зобов`язань за договором №23/13 від 20.09.2013, а також не доведено належними та допустимими доказами завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 25560,00 грн., то суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, обставини на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову Комунального підприємства "Інженерний центр" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Судові витрати за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 17.05.2019.

Суддя О.В. Гулевець