ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. Справа № 911/63/18

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., за участю секретаря судового засідання Гришко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Міської громадської організації «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» та Броварської міської ради Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор», Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 2 Відділ капітального будівництва Броварської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1 ОСОБА_2

про визнання недійсними договорів іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя

Представники:

від позивача 1: Бондар І.Г.

від позивача 2: Олемська О.Я.

від відповідача 1: не з`явилися

від відповідача 2: не з`явилися

від відповідача 3: Костюченко І.В.

від третьої особи 1: не з`явилися

від третьої особи 2: не з`явилися

від третьої особи 3: Заполошнюк Н.В.

у судовому засіданні присутні вільні слухачі Заполошнюк А.О, ОСОБА_3 Г.Б., ОСОБА_4 Я ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 А.П., ОСОБА_8 О.

Обставини справи:

Позивачі звернулися до господарського суду Київської області з позовом про визнання недійсними договору іпотеки майнових прав № 060/025-пп від 30.05.2011 та договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.12.2014, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик».

В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що оспорюванні договори укладено з порушенням статей 96, 583 Цивільного кодексу України та статей 5, 18 Закону України «Про іпотеку».

Рішенням господарського суду Київської області від 20.06.2018 у справі № 911/63/18 позов задоволено повністю; визнано недійсним договір іпотеки майнових прав № 060/025-пп від 30.05.2011, укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор»; визнано недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.12.2014, укладений між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор»; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» на користь Міської громадської організації «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» 3 524, 00 грн. судового збору; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на користь Броварської міської ради Київської області 3 524, 00 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2018 рішення господарського суду Київської області від 20.06.2018 у справі № 911/63/18 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.12.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2018 та рішення господарського суду Київської області від 20.06.2018 у справі № 911/63/18 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

10.01.2019 матеріали справи № 911/63/18 надійшли до господарського суду Київської області та згідно автоматизованого розподілу передані на розгляд судді господарського суду Київської області Лутак Т.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.01.2019 справу № 911/63/18 прийнято до свого провадження суддею Лутак Т.В., розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 04.02.2019 та зобов`язано учасників провадження у даній справі надати суду нормативно обґрунтовані письмові пояснення по суті спору з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.12.2018.

До господарського суду Київської області від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли письмові пояснення № 27-1249/19 від 23.01.2019 по справі № 911/63/18 з урахуванням висновків Верховного Суду (вх. № 1499/19 від 24.01.2019).

29.01.2019 через канцелярію господарського суду Київської області від ОСОБА_2 надійшла заява б/н від 26.01.2019 (вх. № 1868/19 від 29.01.2019) про вступ її у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1.

До господарського суду Київської області від позивачів надійшли письмові пояснення вих. № 1 від 30.01.2019 та № 2-15/384 від 31.01.2019 (вх. № 2051/19 від 31.01.2019 та вх. № 2070/19 від 31.01.2019) на виконання ухвали суду від 15.01.2019.

31.01.2019 та 04.02.2019 через канцелярію господарського суду Київської області від осіб, в інтересах яких було подано позов Міською громадською організацією «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» надійшли письмові пояснення б/н від 30.01.2019 (вх. № 2052/19 від 31.01.2019) та клопотання б/н від 04.02.2019 (вх. № 2283/19 від 04.02.2019) про долучення до матеріалів справи поданих 31.01.2019 від імені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 пояснення і зазначення в подальших судових рішеннях цих осіб як позивачів, а адвоката Бондара І.Г. та МГО «Спілка інвесторів «Черняхівського 21 Б», як їх представників.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.02.2019, враховуючи неявку в судове засідання представників відповідача 1 та третіх осіб, з метою виконання завдань підготовчого провадження та основних засад господарського судочинства, розгляд даної справи у підготовчому засіданні відкладено на 21.02.2019.

До господарського суду Київської області від представника ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 Іванівної надійшли уточнення б/н від 14.02.2019 (вх. № 3125/19 від 14.02.2019) до письмових пояснень, що були подані ними 31.01.2019.

14.02.2019 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача 1 - Міської громадської організації «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» надійшли уточнення вих. № 5 від 14.02.2019 (вх. № 3126/19 від 14.02.2019) до письмових пояснень, що були подані ним 31.01.2019, у яких Міська громадська організація «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» просить зазначати в подальших судових рішеннях осіб, в інтересах яких було подано позов, як позивачів, а Міську громадську організацію «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» як їх представника.

До господарського суду Київської області від позивача 2 - Броварської міської ради Київської області надійшли уточнення № 2-15/645 від 18.02.2019 (вх. № 3472/19 від 19.02.2019) до письмових пояснень, що були подані ним 31.01.2019.

Під час судового засідання 21.02.2019 судом було вирішено питання щодо процесуального статусу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у даній справі, розглянуто клопотання б/н від 04.02.2019 (вх. № 2283/19 від 04.02.2019) та клопотання, що викладено в уточненнях вих. № 5 від 14.02.2019 (вх. № 3126/19 від 14.02.2019), а також розглянуто заяву ОСОБА_2 б/н від 26.01.2019 (вх. № 1868/19 від 29.01.2019).

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.02.2019 залучено ОСОБА_2 до участі у розгляді даної справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача 1 та відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 14.03.2019.

11.03.2019 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача 2 - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» надійшли додаткові пояснення вих. № 3/1339 від 11.03.2019 (вх. № 4805/19 від 11.03.2019) по справі.

До господарського суду Київської області від відповідача 3 - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшло клопотання б/н від 05.03.2019 (вх. № 4896/19 від 12.03.2019) про долучення доказів до матеріалів справи.

12.03.2019 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача 1 - Міської громадської організації «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» надійшло клопотання вих. № 8 від 06.03.2019 (вх. № 4913/19 від 12.03.2019) про заміну неналежного відповідача належними відповідачами, у якому він просить суд замінити Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на належних відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» та Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик».

До господарського суду Київської області від позивачів надійшли письмові пояснення вих. № 6 від 06.03.2019 (вх. № 4914/19 від 12.03.2019) та клопотання № 2-15/1016 від 14.03.2019 (вх. № 5116/19 від 14.03.2019) про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.03.2019 відмовлено у задоволенні клопотання позивача 1 - Міської громадської організації «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» вих. № 8 від 06.03.2019 (вх. № 4913/19 від 12.03.2019) про заміну неналежного відповідача належними відповідачами, продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів та відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 01.04.2019.

18.03.2019 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача 1 - Міської громадської організації «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» надійшло клопотання вих. № 8 від 15.03.2019 (вх. № 5295/19 від 18.03.2019) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

До господарського суду Київської області від третьої особи 3 - Заполошнюк Наталії Володимирівни надійшли нормативно обґрунтовані та документально підтвердженні письмові пояснення по суті спору (вх. № 6115/19 від 27.03.2019).

01.04.2019 через канцелярію господарського суду Київської області від третьої особи 3 - Заполошнюк Наталії Володимирівни надійшло клопотання вих. 2 від 01.04.2019 (вх. № 6447/19 від 01.04.2019) про витребування у відповідача 2 - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» письмових доказів, яке залишено судом без розгляду, про що зазначено у протокольній ухвалі суду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.04.2019, з метою виконання завдань підготовчого провадження та основних засад господарського судочинства, у зв`язку з неявкою в судове засідання представників відповідача 1, відповідача 2, третьої особи 1 та третьої особи 2, відкладено розгляд даної справи у підготовчому засіданні на 15.04.2019.

До господарського суду Київської області від позивача 1 - Міської громадської організації «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» надійшли письмові пояснення по справі вих. № 9 від 05.04.2019 (вх. № 6861/19 від 08.04.2019).

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.04.2019 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 13.05.2019.

10.05.2019 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача 2 - Броварської міської ради Київської області надійшли письмові пояснення № 2-15/1781 від 03.05.2019 (вх. № 9063/19 від 10.05.2019) щодо надання додаткових доказів.

Присутні у судовому засіданні 13.05.2019 представники позивачів та третьої особи 3 підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити з підстав викладених у позові, з урахуванням заяви про зміну підстав позову (вх. № 6156/18 від 28.03.2018), та наданих ними письмових пояснень.

Представник відповідача 3 у судовому засіданні 13.05.2019 проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у його відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях по справі.

Представники відповідача 1 та 2, третьої особи 1 та 2, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, відповідач 1 та третя особа 2 відзиву та письмових пояснень по суті спору суду не надали.

Враховуючи, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 та ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представників відповідача 1 та 2, третьої особи 1 та 2 за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 13.05.2019, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження, присутніх у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Міська громадська організація «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» (позивач 1) та Броварська міська рада Київської області (позивач 2) звернулися до господарського суду Київської області з позовом про визнання недійсними договору іпотеки майнових прав № 060/025-пп від 30.05.2011 та договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.12.2014, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик».

В обґрунтування позовних вимог, позивачі, з урахуванням заяви про зміну підстав позову (вх. № 6156/18 від 28.03.2018), посилаються на те, що договір іпотеки майнових прав № 060/025-пп від 30.05.2011 укладений з порушенням ч. 2 та ч. 3 ст. 5 Закону України «Про іпотеку», п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку», ч. 3 ст. 96 та ч. 2 ст. 583 Цивільного кодексу України, оскільки: в договорі іпотеки відсутній опис предмету іпотеки; предметом іпотеки були майнові права на окремі квартири, що не були виділені в натурі і на які не було зареєстровано право власності як на окремі об`єкти нерухомості; на момент укладення договору іпотеки Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» не мало відповідних документів на земельну ділянку для будівництва, дозволу на виконання будівельних робіт та права на набуття ним у власність об`єкту будівництва в майбутньому; договір іпотеки укладено Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» без належних документів, що підтверджують майнові права на квартири; уклавши договір іпотеки Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» стало боржником іпотекодавцем, відповідальним перед іпотекодержателем за виконання зобов`язання свого засновника. Також, позивачі зазначають, що оскільки договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.12.2014 укладений на підставі недійсного договору іпотеки майнових прав № 060/025-пп від 30.05.2011, то він також підлягає визнанню недійсним.

Відповідачі - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» (відповідач 2) та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (відповідач 3), заперечуючи проти задоволення позовних вимог, стверджують, що: договір іпотеки майнових прав № 060/025-пп від 30.05.2011 та договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.12.2014 укладені з дотриманням норм Цивільного кодексу України та Закону України «Про іпотеку»; перелік про інвестованих фізичними особами квартир відрізняється від квартир, які прийняті банком у власність згідно договору про задоволення вимог іпотекодержателя; банк як кредитор реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки не порушуючи при цьому прав та інтересів позивачів; Міська громадська організація «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» та Броварська міська рада Київської області не можуть вважатися позивачами у справі, що свідчить про завідомо безпідставність позову; позовні вимоги до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відсутні, а тому він не може бути відповідачем у даній справі. Крім того, відповідачами 2 та 3 було заявлено про застосування позовної даності до спірних правовідносин.

Третя особа 1 - Відділ капітального будівництва Броварської міської ради та третя особа 3 - Заполошнюк ОСОБА_23 у своїх письмових поясненнях зазначають, що повністю підтримують даний позов.

Відповідач 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» та третя особа 2 - Череп ОСОБА_24 будь-яких пояснень щодо заявлених позовних вимог не надали, у судове засідання своїх представників не направили, належних та допустимих доказів, які б підтверджували, заперечували або спростовували викладені сторонами обставини, суду не надали.

Направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04.12.2018 зазначив, що місцевий та апеляційний господарські суди припустились неправильного застосування приписів Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно ретельно перевірити доводи Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» та врахувати таке: судами першої та апеляційної інстанції не було достеменно встановлено, які права або охоронювані законом інтереси Броварської міської ради Київської області саме в сфері господарської діяльності було порушено укладенням спірних договорів, суди першої та апеляційної інстанцій, зазначивши, що позивач 2 (Броварська міська рада Київської області) захищає своє право власності на земельну ділянку під об`єктом незавершеного будівництва, не встановили, яким чином обраний спосіб захисту визнання недійсними договору іпотеки та договору про задоволення вимог іпотекодержателя співставляється з сутністю порушеного права; суди, не взявши до уваги положення статей 41, 53 Господарського процесуального кодексу України, не дослідили повноваження Міської громадської організації «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» щодо захисту прав фізичних осіб в розрізі представництва інтересів цих інвесторів; суд першої інстанції у мотивувальній частині рішення від 20.06.2018 зазначив про нікчемність правочину купівлі-продажу від 04.10.2007, укладеного між ОП «Броварипромжитлобуд» та ТОВ «Північзахідтрансбуд», однак в порушення ст. 50 Господарського процесуального кодексу України ці особи не були залучені до участі у справі, їх думка не була заслухана, що суперечить принципу верховенства права, закріпленого ст. 129 Конституції України; суд першої інстанції при ухваленні рішення без відповідних клопотань позивачів та без постановлення відповідної ухвали змінив статус одного з відповідачів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зі статусу відповідача на статус третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; поза належною оцінкою судів залишилися також доводи Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», що в іпотеку не передавалися майнові права на об`єкти, які проінвестували фізичні особи, а передані права на зовсім інші об`єкти.

Відповідно до ч. 5 ст. 310 Господарського процесуального кодексу України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Беручи до уваги вказівки Верховного Суду, що зазначені у постанові від 04.12.2018 у справі № 911/63/18, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Щодо повноваження Міської громадської організації «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» на звернення до суду за захистом прав фізичних осіб в розрізі представництва їх інтересів, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що Міська громадська організація «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» звернулася з даним позовом до суду в інтересах своїх членів як громадян, які вклали кошти в будівництво багатоквартирного житлового будинку з метою набуття нерухомого майна для власних потреб, а предметом оспорюваного договору іпотеки є майнові права на частину квартир, що знаходяться у вказаному будинку, хоча і не входять до квартир, які проінвестовані фізичними особами.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах лише у випадках, встановлених законом.

Передумовою участі органів та осіб, передбачених ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, в господарському процесі є набуття ними господарського процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, та наявність процесуальної правосуб`єктності, яка передбачає процесуальну правоздатність та процесуальну дієздатність.

На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень. Необхідною умовою такої участі є норми матеріального права, які передбачають випадки такої участі, тобто особи, перелічені ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь в процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Відомості про мету (цілі) та напрями діяльності громадського об`єднання має містити його статут (ст. 11 Закону України «Про громадські об`єднання»).

Згідно з ст. 21 Закону України «Про громадські об`єднання» громадським організаціям надано право звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами.

При цьому, право громадських організацій на звернення до суду із відповідними позовами у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про громадські об`єднання» є загальною прерогативою та обмежено певними категоріями правовідносин, з якими безпосередньо пов`язана статутна діяльність громадських організацій, та законодавством, яке безпосередньо регулює відповідні правовідносини.

Відповідно до статуту Міської громадської організації «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б», остання є громадською організацією, що об`єднує на засадах добровільності громадян України, громадян інших держав та осіб без громадянства для задоволення та захисту своїх законних соціальних, економічних та інших спільних інтересів, реалізації завдань, передбачених цим статутом.

Згідно з п. 1.3 та п. 1.4 статуту Міська громадська організація «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» створена і діє на засадах добровільності, рівноправності її членів, самоврядування, законності та гласності, статус організації місцевий, діяльність організації поширюється на територію міста Бровари Київської області.

Пунктом 3.1 статуту передбачено, що основною метою діяльності організації є задоволення та захист законних соціальних, економічних та інших спільних інтересів членів організації, реалізації завдань, передбачених цим статутом.

Завданнями діяльності Міської громадської організації «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» є: сприяння врегулюванню проблемних питань у сфері житлового будівництва у місті Бровари; участь у громадському контролі щодо законності рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень у сфері житлового будівництва у місті Бровари; пошук нових форм і засобів захисту прав інвесторів у сфері житлового будівництва; інформаційно-методична підтримка діяльності членів організації; сприяння розвитку організації з міжнародними та національними громадськими організаціями у галузі захисту прав інвесторів; створення дієвого механізму обміну інформацією, досвідом, спілкування членів організації (п. 3.2 статуту).

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про громадські об`єднання» громадським об`єднанням не можуть надаватися владні повноваження, крім випадків, передбачених законом.

Зокрема, ст. 21 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено повноваження громадських об`єднань у галузі охорони навколишнього середовища, а ст. 25 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено повноваження громадських організацій споживачів (об`єднань споживачів).

У рішенні Конституційного Суду України від 28.11.2013 № 12-рп/2013 у справі за конституційним зверненням асоціації «Дім авторів музики в Україні» щодо офіційного тлумачення положень п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у взаємозв`язку із положеннями п. "г" ч. 1 ст. 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права" зазначено, що громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Викладені у рішенні Конституційного Суду України від 28.11.2013 № 12-рп/2013 висновки дають підстави вважати, що для представництва громадською організацією інтересів іншої (-их) особи (осіб) (тобто, конкретної особи або конкретних осіб)необхідна одночасна наявність двох елементів: наявність спеціального закону (що регулює відповідні правовідносини, з приводу яких існує спір), що визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб; наявність у статутних документах повноважень громадської організації на захист в суді інтересів інших осіб.

Разом з тим, Закон України «Про громадські об`єднання» не передбачає право громадських об`єднань на звернення до суду за захистом інтересів інших осіб, у тому числі і членів таких об`єднань, органів державної влади, органів місцевого самоврядування. Правові підстави для звернення громадських організацій до господарського суду за захистом інтересів її членів, у правовідносинах, що пов`язані з метою набуття ними як громадянами нерухомого майна для власних потреб, чинним законодавством наразі не визначені. Звернення до господарського суду за захистом порушених прав невизначеного кола суб`єктів чинним Господарським процесуальним кодексом України не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що Міська громадська організація «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б» звернулася до суду з даним позовом для захисту приватноправового інтересу його членів.

Водночас, суд зазначає, що право представляти інтереси своїх членів громадська організація реалізує відповідно до Конституції України та законодавства про об`єднання громадян.

Суд звертає увагу, що конституційне право на доступ до правосуддя не є безмежним. Метою суду (правосуддя) є захист порушених прав, свобод та інтересів, належних безпосередньо особі, яка звертається за захистом (її суб`єктивних прав).

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені укладенням договору, який вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією особою майнових прав або особистих немайнових інтересів, то визнання недійсним такого договору є способом захисту цивільних прав цієї особи.

Проте, позивач 1 не довів свого права здійснювати представництво фізичних осіб у спірних правовідносинах відповідно до Конституції України та законодавства про об`єднання громадян та не надав доказів на підтвердження наявності порушеного власного цивільного права або інтересів.

Натомість суд зазначає, що питання належності позивачів досліджується судами при вирішенні спору по суті, процесуальних можливостей сформувати склад позивачів відповідно до дійсних сторін спору (у разі неналежності позивачів) суду не надано, тобто суд з власної ініціативи не може замінювати неналежного позивача, оскільки порушуватиметься такий принцип господарського процесу як диспозитивність, суд має розглянути вимогу неналежного позивача по суті та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову, так як неналежний позивач не має права вимоги.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене про те, що у цій справі не має передбачених законом підстав, коли громадянська організація може звернутися до суду за захистом інтересів члена цієї організації та зважаючи на те, що позивач 1 не є учасником правовідносин, які виникли з укладення оспорюваних договорів, що свідчить про відсутність порушення прав чи охоронюваних законом інтересів громадської організації оспорюваними договорами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову Міської громадської організації «Спілка інвесторів Черняхівського 21Б», поданого для захисту приватноправового інтересу його членів.

Щодо прав та охоронюваних законом інтересів Броварської міської ради Київської області у спірних правовідносинах, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що предметом іпотеки за оспорюваним договором іпотеки є майнові права на квартири у об`єкті незавершеного будівництва - будинку по АДРЕСА_1 .

14.08.2014 рішенням Броварської міської ради Київської області № 1259-46-06 надано згоду на безплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Бровари об`єкт незавершеного будівництва будинку по АДРЕСА_1 .

Рішенням Броварської міської ради Київської області № 1576-60-06 від 13.10.2015: прийнято безоплатно у комунальну власність територіальної громади м. Бровари об`єкт незавершеного будівництва - будинок № 21-Б по вул. Черняховського, м. Бровари, що перебував у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор», із врахуванням прав фізичних та юридичних осіб, зазначених у пунктах 2, 3 цього рішення; затверджено перелік інвесторів (фізичних осіб), які мають право на отримання у власність квартир (приміщень) після введення об`єкта, визначеного в п. 1 рішення, в експлуатацію та підтвердили своє право відповідними договорами та платіжними дорученнями; затверджено перелік квартир (приміщень), які будуть передані Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Хрещатик» після введення об`єкта, визначеного в п. 1 рішення, в експлуатацію; передано об`єкт незавершеного будівництва - будинок № 21-Б по вул. Черняховського, м. Бровари на баланс відділу капітального будівництва Броварської міської ради; доручено відділу капітального будівництва Броварської міської ради вжити заходи спрямовані на пошук забудовника для завершення будівництва будинку № 21-Б по вул. Черняховського, м. Бровари.

28.09.2017 рішенням Броварської міської ради Київської області № 686-32-07 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано в постійне користування відділу капітального будівництва Броварської міської ради функції земельну ділянку площею 0,9316 га, з них 0,3281 га землі обмеженого використання інженерний коридор мереж комунікацій, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку землі житлової та громадської забудови, по вул. Симона Петлюри (Черняховського) 21 Б.

Рішенням Броварської міської ради Київської області № 597 від 10.10.2017 надано відділу капітального будівництва Броварської міської ради функції замовника на виготовлення проектно-кошторисної документації та виконання робіт на об`єкті: будівництво 301-квартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери по вул. Симона Петлюри (Черняховського) 21 Б в м. Бровари Київської області.

Згідно з п. 1.1 статуту Відділу капітального будівництва Броварської міської, він є бюджетною установою та структурним підрозділом Броварської міської ради.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що об`єкт незавершеного будівництва - будинок № 21-Б по вул. Черняховського в м. Бровари на даний час прийнято у комунальну власність територіальної громади м. Бровари та передано на баланс відділу капітального будівництва Броварської міської ради, якому надано функції замовника на виготовлення проектно-кошторисної документації та виконання робіт на вказаному об`єкті.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво.

Позивач 2 - Броварська міська рада Київської області зазначає, що оспорюваними договорами порушуються його права та охоронювані законом інтереси, оскільки незаконна передача в іпотеку майнових прав на 22 квартири призвела до зменшення вільної площі в об`єкті будівництва, за рахунок інвестицій в яку повинен добудуватися будинок, у зв`язку з чим Броварська міська рада Київської області не може реалізувати свого права, передбаченого п. 11 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування», по організації добудови об`єкта незавершеного будівництва.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач 2 - Броварська міська рада Київської області наділений господарською процесуальною правоздатністю у спірних правовідносинах та має право на звернення до суду з даним позовом так як він вважає, що укладенні оспорювані договори порушують його права та охоронювані законом інтереси.

Питання щодо процесуального статусу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі № 911/63/18 розглядалося судом у підготовчому засіданні 21.02.2019, про що зазначено в ухвалі суду від 21.02.2019. Процесуальний статус Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не змінений та, за вимогою позивачів, він є відповідачем 3 у даній справі.

Щодо вирішення спору у даній справі по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що у 2006 році Орендне підприємство «Броварипромжитлобуд» розпочало будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери по вул. Черняхівського, 21-Б у місті Бровари, як забудовник та замовник на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.08.2006 та зареєстрованої проектної документації від 28.09.2006, в тому числі, на залучені кошти інвесторів фізичних осіб, про що були укладені договори про пайову участь у будівництві житлового будинку.

Відповідно до умов договорів пайової участі пайовик приймає дольову участь у будівництві багатоквартирного житлового будинку шляхом внесення грошових коштів в інвестування своєї частки (квартири або нежитлового приміщення), з подальшим отриманням її у свою власність, а Орендне підприємство «Броварипромжитлобуд» виконує комплекс заходів по правовому, технічному та організаційному забезпеченню будівництва.

16.08.2007 між Орендним підприємством «Броварипромжитлобуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» був укладений договір № 2/ч про дольову участь у будівництві житлового будинку по вул. Черняхівського, 21-Б у місті Бровари, відповідно до умов якого Орендне підприємство «Броварипромжитлобуд» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» прийняло функції забудовника, замовника та землекористувача на період будівництва. У свою чергу, в якості компенсації, Товариство з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» на підставі п. 1.4 договору, після здачі будинку в експлуатацію, залишає у своєму розпорядженні загальну площу об`єкта, на яку нею особисто, або залученими інвесторами, внесено інвестиції. Сума внесених інвестицій входить у загальну вартість будівництва та має бути документально підтверджена.

Згідно з п. 2.4. договору № 2/ч проінвестовані квартири та нежитлові приміщення є власністю інвесторів.

Відповідно до п. 5.1.5. договору № 2/ч Орендне підприємство «Броварипромжитлобуд» зобов`язується протягом 15 днів передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» перелік пайовиків, які прийняли участь у фінансуванні об`єкту будівництва, із зазначенням номеру квартири та нежитлових приміщень, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» у відповідності до п. 6.1.6. зобов`язується передати інвесторам будівництва та іншим пайовикам закінчені будівництвом приміщення на підставі акту приймання-передач приміщень.

Пунктом 6.3.6 договору № 2/ч передбачено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» має право після завершення будівництва залишити у своєму розпорядженні загальну площу об`єкту будівництва.

Згідно з п. 11.1 договору № 2/ч даний договір вступає в силу з 31.08.2017 і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

31.08.2007 на виконання умов договору № 2/ч з кожним пайовиком фізичною особою була підписана тристороння додаткова угода до договору про пайову участь у будівництві житлового будинку, про зміну сторони договору з Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд».

04.10.2007 між Орендним підприємством «Броварипромжитлобуд» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець передав (продав) у власність покупця, а покупець прийняв (купив) об`єкт незавершеного будівництва, а саме багатоквартирний 301 кв. житловий будинок з збудованими приміщеннями соціально-культурної сфери, готовністю 6 %, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Черняхівського, буд. б/н.

08.10.2007 Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю видано Орендному підприємству «Броварипромжитлобуд» дозвіл № 68/07 на виконання будівельних робіт з будівництва 301 квартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 .

15.10.2007 Комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації», на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу від 04.10.2017, зареєстровано право власності на об`єкт незавершеного будівництва за Товариством з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд».

22.10.2010 між Орендним підприємством «Броварипромжитлобуд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» укладено додатковий договір № 3/ч про заміну сторони до договору № 2/ч про дольову участь у будівництві житлового будинку по вул. Черняхівського, 21-Б у місті Бровари від 16.08.2007, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» приймає на себе права та обов`язки, передбачені договором № 2/ч про дольову участь у будівництві житлового будинку по вул. Черняхівського, 21-Б у місті Бровари від 16.08.2007.

Відповідно до п. 2.5 договору № 3/ч після підписання цього договору всі права та обов`язки, які набуті Товариством з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» по іншим договорам, що стосуються проектування, будівництва і реалізації 301-квартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 . Черняхівського, 21-Б у місті Бровари та укладенні на виконання умов договору № 2/ч від 16.08.2007, переходять до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор».

Згідно з п. 2.6 договору № 3/ч підписанням цього договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» уповноважує Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» без узгодження з ним укладати зміни до договору № 2/ч від 16.08.2007 або інші договори, що стосуються будівництва 301-квартирного житлового будинку по вул. Черняхівського, 21-Б у місті Бровари.

Пунктом 3.1 договору № 3/ч передбачено, що Орендне підприємство «Броварипромжитлобуд» визнає надані цим договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» права і обов`язки та зобов`язується дотримуватись своїх прав і обов`язків по договору № 2/ч від 16.08.2007 при заміні Товариства з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор».

Відповідно до п. 6.1 договору № 3/ч цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом дії договору № 2/ч від 16.08.2007.

Згідно з п. 6.3 договору № 3/ч цей договір є невід`ємною частиною договору № 2/ч від 16.08.2007.

Пунктом 6.4 договору № 3/ч передбачено, що після підписання цього договору всі інші умови договору № 2/ч від 16.08.2007 залишаються без змін.

16.02.2011 ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 2-520/11 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» про стягнення грошових коштів затверджено мирову угоду, згідно з якою Товариство з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» в рахунок погашення боргу за договором поворотної фінансової допомоги від 10.04.2008 в розмірі 2 000 000, 00 грн. та заборгованості за договорами комісії від 17.06.2008, 03.12.2008, 05.12.2008 в розмірі 1 500 000, 00 грн., а всього 3 500 000 грн., передає ОСОБА_1 об`єкт незавершеного будівництва, а саме багатоквартирний 301 кв. житловий будинок з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери готовністю 6 %, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 область, місто АДРЕСА_2 , вулиця Черняхівського, буд. б/н. Пунктом 5 зазначеної мирової угоди за ОСОБА_1 визнано право власності на вказаний об`єкт нерухомості.

22.03.2011 зареєстровано нову редакцію статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор», у пункті 7.1 якого зазначено, що засновник Череп Олександр ОСОБА_25 передає у статутний фонд підприємства майнові цінності об`єкт незавершеного будівництва, а саме багатоквартирний 301 кв. житловий будинок готовністю 6%, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 Черняхівська, 21-Б, м. Бровари.

30.05.2011 між Орендним підприємством «Броварипромжитлобуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» укладено додатковий договір до договору № 2/ч про дольову участь у будівництві житлового будинку по вул. Черняхівського, 21-Б у місті Бровари від 16.08.2007, за умовами якого сторони домовились доповнити договір № 2/ч від 16.08.2007, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» на підставі додаткового договору № 3/ч про заміну сторони, пунктом наступного змісту: за цим договором Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» отримує право власності на 22 квартири у багатоквартирному житловому будинку по вул. Черняхівського, 21-Б у місті Бровари згідно з зазначеним переліком та характеристиками.

Відповідно до п. 2 додаткового договору від 30.05.2011 перелічені квартири вважаються власністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор», не можуть бути продані будь-яким іншим інвесторам (пайовикам), до отримання свідоцтва про право власності на ці квартири.

Згідно з п. 3 додаткового договору від 30.05.2011 після введення будинку в експлуатацію Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» самостійно за власний рахунок оформляє на своє ім`я право власності (отримує свідоцтво про право власності) на зазначені квартири у встановленому законом порядку.

30.05.2011 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» та громадянином ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 025-пп, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в банку у розмірі 6 000 000, 00 грн., строком до 30.04.2013.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору № 025-пп від 30.05.2011, між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» (іпотекодавець) укладено договір іпотеки майнових прав № 060/025-пп від 30.05.2011, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» передає, а Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» приймає в іпотеку майнові права на 22 квартири у багатоквартирному 301 кв. житловому будинку готовністю, що знаходиться за адресою: вул. Черняхівська, 21-Б, м. Бровари.

09.06.2011 рішенням Броварської міської ради Київської області № 232-09-06, зокрема п. 12, вирішено надати дозвіл на складання технічної документації із землеустрою по оформленню права користування (договору оренди) земельної ділянки, на якій розміщено майно, що являється власністю юридичної особи, Товариству з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» орієнтовною площею 0,9315 га для будівництва та обслуговування об`єкту незавершеного будівництва (багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери) по вул. Черняховського, 21-б.

21.07.2011 рішенням Броварської міської ради Київської області № 268-10-06, зокрема п. 2.2, вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» на земельну ділянку та надано вказаному товариству за рахунок земель міської ради в строкове платне користування земельну ділянку, площею 0,9315 га, з них 0,3281 га землі обмеженого використання інженерний коридор мереж комунікацій, для будівництва (багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери) землі житлової забудови, по вул. Черняховського, 21-б терміном на 5 років.

15.08.2011 між Броварською міською радою Київської області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавець зобов`язався відповідно до рішення сесії Броварської міської ради Київської області № 268-10-06 від 21.07.2011 надати, а орендар прийняти в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,9315 га, з них 0,3281 га землі обмеженого використання інженерний коридор мереж комунікацій, для будівництва та обслуговування об`єкту незавершеного будівництва (багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери) землі житлової забудови, по вул. Черняховського, 21-б в м. Бровари.

23.09.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва 301-квартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери по вул. Черняховського, 21-б в м. Бровари.

30.09.2011 Комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації», на підставі вищезазначеного договору оренди земельної ділянки від 15.08.2011, зареєстровано право власності на об`єкт незавершеного будівництва за Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор».

11.10.2011 рішенням Броварської міської ради Київської області № 533 погоджено передачу функцій замовника-забудовника по будівництву багатоквартирного житлового будинку по вул. Черняховського, 21-б в м. Бровари від Товариства з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» Товариству з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор».

Рішенням господарського суду Київської області від 16.08.2013 у справі № 911/2185/13 скасовано п.п. 12.2. рішення Броварської міської ради Київської області «Про припинення права користування земельними ділянками, затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі в постійне користування та у власність земельних ділянок, поновлення договорів оренди земельних ділянок, надання дозволів на складання технічної документації по оформленню права користування земельними ділянками юридичним і фізичним особам та внесення змін до рішень Броварської міської ради» № 232-09-06 від 09.06.2011; скасовано п.п. 2.2. рішення Броварської міської ради Київської області «Про припинення права користування земельними ділянками, затвердження технічної документації із землеустрою щодо передачі в постійне користування та у власність земельних ділянок, поновлення договорів оренди земельних ділянок, надання дозволів на складання технічної документації по оформленню права користування земельними ділянками юридичним і фізичним особам та внесення змін до рішень Броварської міської ради» № 268-10-06 від 21.07.2011; визнано недійсним з моменту державної реєстрації договір оренди земельної ділянки від 15.08.2011, укладений між Броварською міською радою Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор», зареєстрований в книзі реєстрації за № 00111 від 12.09.2011.

Вказане рішення господарського суду Київської області від 16.08.2013 у справі № 911/2185/13 мотивоване тим, що в порушення вимог ст. 123 та ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України Броварською міською радою Київської області, при передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» земельної ділянки, не було проведено земельних торгів та не було прийняте рішення про надання згоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» на розробку проекту технічної документації, що посвідчує право користування спірною земельною ділянкою та затвердження вказаного проекту. Також, судом було встановлено, що при передачі Броварською міською радою Київської області Товариству з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» земельної ділянки порушено норми ст. 15 Закону України «Про оренду землі», зокрема, не було розроблено проект відведення земельної ділянки, який має бути невід`ємною частиною договору оренди землі, відсутність якого, відповідно, є підставою для визнання договору оренди недійсним.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2013 рішення господарського суду Київської області від 16.08.2013 у справі № 911/2185/13 залишено без змін. Крім того, у даній постанові колегія суддів зазначила, що внесення ОСОБА_26 О. об`єкту незавершеного будівництва до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» не спричиняє автоматичного переходу права власності на вказаний об`єкт від нього до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» і таке право має бути зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» відповідно до вимог ст. 182 Цивільного кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

14.08.2014 рішенням Броварської міської ради Київської області № 1259-46-06 надано згоду на безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Бровари об`єкт незавершеного будівництва будинку по АДРЕСА_1 .

30.12.2014 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» (іпотекодавець) укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за умовами якого, з метою погашення зобов`язань за кредитним договором № 025-пп від 30.05.2011, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_1 , іпотекодавець передає, а іпотекодержатель набуває право власності на майнові права на 22 квартири, які перелічені в п. 1 зазначеного договору.

13.10.2015 рішенням Броварської міської ради Київської області № 1576-60-06: прийнято безоплатно у комунальну власність територіальної громади м. Бровари об`єкт незавершеного будівництва - будинок № 21-Б по вул. Черняховського, м. Бровари, що перебував у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор», із врахуванням прав фізичних та юридичних осіб, зазначених у пунктах 2, 3 цього рішення; затверджено перелік інвесторів (фізичних осіб), які мають право на отримання у власність квартир (приміщень) після введення об`єкта, визначеного в п. 1 рішення, в експлуатацію та підтвердили своє право відповідними договорами та платіжними дорученнями; затверджено перелік квартир (приміщень), які будуть передані Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Хрещатик» після введення об`єкта, визначеного в п. 1 рішення, в експлуатацію; передано об`єкт незавершеного будівництва - будинок № 21-Б по вул. Черняховського, м. Бровари на баланс відділу капітального будівництва Броварської міської ради; доручено відділу капітального будівництва Броварської міської ради вжити заходи спрямовані на пошук забудовника для завершення будівництва будинку АДРЕСА_1 по вул. Черняховського, м. Бровари.

12.07.2016 рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 200/11097/16-ц визнано дійсним договір іпотеки від 01.11.2012, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» та ОСОБА_27 ; визнано дійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 01.09.2013, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» та ОСОБА_27 ; визнано право власності Власенко О ОСОБА_28 на об`єкт незавершеного будівництва багатоквартирного 301 кв. житлового будинку з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери, розташований за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Черняховського, буд. 21-Б. Вказане рішення скасовано рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.03.2017 як таке, що прийнято з грубим порушенням норм матеріального права.

14.09.2016 ухвалою Апеляційного суду Київської області скасовано ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2011 у справі № 2-520/11, якою було затверджено мирову угоду про передачу ОСОБА_1 об`єкту незавершеного будівництва, а саме багатоквартирного 301 кв. житлового будинку з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери готовністю 6 %, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Черняхівського, буд. б/н, а також визнано за ОСОБА_1 право власності на вказаний об`єкт нерухомості.

05.04.2017 рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/4317/16-ц визнано недійсним договір купівлі-продажу від 04.10.2007, укладений між Орендним підприємством «Броварипромжитлобуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд», відповідно до якого Орендне підприємство «Броварипромжитлобуд» передало (продало), а Товариство з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» прийняло (купило) об`єкт незавершеного будівництва, а саме багатоквартирний 301 кв. житловий будинок з збудованими приміщеннями соціально-культурної сфери, готовністю 6 %, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Черняхівського, буд. б/н.

Вказане рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2017 у справі № 361/4317/16-ц змінено рішенням Апеляційного суду Київської області від 20.07.2017 шляхом виключення з його мотивувальної частини посилання суду на те, що «інвестори об`єкту будівництва житлового будинку по АДРЕСА_4 є його співвласниками на підставі договорів про пайову участь у будівництві».

Так, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2017 та рішенням Апеляційного суду Київської області від 20.07.2017 у справі № 361/4317/16-ц встановлено, що Орендне підприємство «Броварипромжитлобуд» згідно договору купівлі-продажу від 04.10.2007 відчужило об`єкт незавершеного будівництва - багатоквартирний 301 кв. житловий будинок з збудованими приміщеннями соціально-культурної сфери, готовністю 6 %, по вул. Черняхівського, 21-Б у м. Бровари Київської області, без згоди інвесторів цього будівництва.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що договір купівлі-продажу від 04.10.2007 визнано недійсним судовими рішеннями ще у 2017 році, а тому суд не вбачав підстав для залучення Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» до участі у даній справі, на що було звернуто увагу в постанові Верховного Суду від 04.12.2018.

06.07.2017 рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/3112/17, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 31.10.2017, скасовано рішення від 30.09.2011 про реєстрацію права власності на об`єкт незавершеного будівництва за Товариством з обмеженою відповідальністю «T-Фактор» з реєстраційним номером майна НОМЕР_1 , на земельній ділянці з кадастровим номер НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 21-Б; скасовано запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно про право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «T-Фактор» на об`єкт незавершеного будівництва з реєстраційним номером майна 20433100, номер запису: 15нм в книзі: 1н, на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: Київська область, місто АДРЕСА_2 вулиця АДРЕСА_6 Петлюри АДРЕСА_7 будинок № 21-Б; скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 02.08.2016 про державну реєстрацію право власності на об`єкт незавершеного будівництва за ОСОБА_29 Г ОСОБА_5 , реєстраційний номер майна 00, за адресою: АДРЕСА_6 ; скасовано запис № 15697880 від 02.08.2016 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_27 на об`єкт незавершеного будівництва, реєстраційний номер майна 00, за адресою: АДРЕСА_6 , здійснений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2016; скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_27 на об`єкт незавершеного будівництва з реєстраційним номером майна 00, за адресою: АДРЕСА_6 .

Вказані судові рішення у справі № 361/3112/17 мотивовані тим, що підстави, відповідно до яких здійснювалася реєстрація права власності на об`єкт незавершеного будівництва, а саме: договір оренди земельної ділянки від 15.08.2011 та рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2016 у справі № 200/11097/16-ц, визнано недійсними та скасовано судовими рішеннями, а саме: рішенням господарського суду Київської області від 16.08.2013 у справі № 911/2185/13 та рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.03.2017 у справі № 200/11097/16-ц.

28.09.2017 рішенням Броварської міської ради Київської області № 686-32-07 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано в постійне користування відділу капітального будівництва Броварської міської ради функції земельну ділянку площею 0,9316 га, з них 0,3281 га землі обмеженого використання інженерний коридор мереж комунікацій, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку землі житлової та громадської забудови, по вул. Симона Петлюри (Черняховського) 21 Б.

10.10.2017 рішенням Броварської міської ради Київської області № 597 надано відділу капітального будівництва Броварської міської ради функції замовника на виготовлення проектно-кошторисної документації та виконання робіт на об`єкті: будівництво 301-квартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери по вул. Симона Петлюри (Черняховського) 21 Б в м. Бровари Київської області.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що на даний час є дійсними наступні обставини, що стосуються предмету спору:

- 2006 рік Орендне підприємство «Броварипромжитлобуд» розпочало будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери по вул. Черняхівського, 21-Б у місті Бровари, як забудовник та замовник на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.08.2006 та зареєстрованої проектної документації від 28.09.2006, в тому числі, на залучені кошти інвесторів фізичних осіб, про що були укладені договори про пайову участь у будівництві житлового будинку;

- 16.08.2007 укладення між Орендним підприємством «Броварипромжитлобуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» договору № 2/ч про дольову участь у будівництві житлового будинку по вул. Черняхівського, 21-Б у місті Бровари;

- 31.08.2007 на виконання умов договору № 2/ч від 16.08.2007 підписано з пайовиками фізичними особами тристоронні додаткові угоди до договору про пайову участь у будівництві житлового будинку, про зміну сторони договору з Орендного підприємства «Броварипромжитлобуд» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд»;

- 08.10.2007 Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю видано Орендному підприємству «Броварипромжитлобуд» дозвіл № 68/07 на виконання будівельних робіт з будівництва 301 квартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 місті Бровари;

- 22.10.2010 укладення між Орендним підприємством «Броварипромжитлобуд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» додаткового договору № 3/ч про заміну сторони до договору № 2/ч про дольову участь у будівництві житлового будинку по вул. Черняхівського, 21-Б у місті Бровари від 16.08.2007, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Північзахідтрансбуд» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» приймало на себе права та обов`язки, передбачені договором № 2/ч про дольову участь у будівництві житлового будинку по вул. Черняхівського, 21-Б у місті Бровари від 16.08.2007;

- 30.05.2011 укладення між Орендним підприємством «Броварипромжитлобуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» додаткового договору до договору № 2/ч про дольову участь у будівництві житлового будинку по вул. Черняхівського, 21-Б у місті Бровари від 16.08.2007, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» отримує право власності на 22 квартири у багатоквартирному житловому будинку по вул. Черняхівського, 21-Б у місті Бровари згідно з зазначеним переліком та характеристиками;

- 30.05.2011 укладення між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_1 кредитного договору № 025-пп;

- 30.05.2011 укладення між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» договору іпотеки майнових прав № 060/025-пп від 30.05.2011, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» передає, а Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» приймає в іпотеку майнові права на 22 квартири у багатоквартирному 301 кв. житловому будинку готовністю, що знаходиться за адресою: вул. Черняхівська, 21-Б, м. Бровари;

- 23.09.2011 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва 301-квартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери по вул. Черняховського, 21-б в м. Бровари;

- 11.10.2011 рішенням Броварської міської ради Київської області № 533 погоджено передачу функцій замовника-забудовника по будівництву багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 . Черняховського, 21-б в м. Бровари Товариству з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор»;

- 14.08.2014 рішенням Броварської міської ради Київської області № 1259-46-06 надано згоду на безоплатне прийняття у комунальну власність територіальної громади м. Бровари об`єкт незавершеного будівництва будинку по АДРЕСА_1 .

- 30.12.2014 укладення між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» договору про задоволення вимог іпотекодержателя;

- 13.10.2015 рішенням Броварської міської ради Київської області № 1576-60-06: прийнято безоплатно у комунальну власність територіальної громади м. Бровари об`єкт незавершеного будівництва - будинок АДРЕСА_1 по АДРЕСА_2 , м. Бровари, що перебував у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор», із врахуванням прав фізичних та юридичних осіб, зазначених у пунктах 2, 3 цього рішення; передано об`єкт незавершеного будівництва - будинок № 21-Б по вул. Черняховського, м. Бровари на баланс відділу капітального будівництва Броварської міської ради;

- 28.09.2017 рішенням Броварської міської ради Київської області № 686-32-07 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано в постійне користування відділу капітального будівництва Броварської міської ради функції земельну ділянку для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку землі житлової та громадської забудови, по вул. Симона Петлюри (Черняховського) 21 Б;

- 10.10.2017 рішенням Броварської міської ради Київської області № 597 надано відділу капітального будівництва Броварської міської ради функції замовника на виготовлення проектно-кошторисної документації та виконання робіт на об`єкті: будівництво 301-квартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери по вул. Симона Петлюри (Черняховського) 21 Б в м. Бровари Київської області.

За таких обставин, дослідивши наявні у справі документи, вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» отримало функції забудовника, інвестора, підрядника, замовника та землекористувача на період будівництва 301-квартриного житлового будинку з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери по вул. Черняховського, 21-б в м. Бровари на підставі договору № 2/ч про дольову участь у будівництві житлового будинку по вул. Черняхівського, 21-Б у місті Бровари від 16.08.2007 (зокрема пункти 1.3, 1.4, 2.1, 2.2, 6.1-6.3) та додаткового договору № 3/ч про заміну сторони від 22.10.2010 (зокрема пункти 1.1, 2.5, 2.6, 3.1, 3.4, 6.1, 6.3, 6.4), а також отримало право на набуття у власність квартир у багатоквартирному житлового будинку по АДРЕСА_1 Бровари на підставі вже зазначених договорів (пункти 1.4 та 6.3.6 договору № 2/ч) та додаткового договору до договору № 2/ч про дольову участь у будівництві від 30.05.2011.

Так, згідно додаткового договору до договору № 2/ч про дольову участь у будівництві від 30.05.2011 Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» отримало право власності на 22 квартири у багатоквартирному житлового будинку по АДРЕСА_3 . Черняхівського, АДРЕСА_1 у місті Бровари - №№ 131, 136, 142, 143, 148, 149, 154, 155, 160, 161, 166, 172, 173, 245, 252, 253, 259, 266, 267, 273, 274 та 280.

Відповідно до п. 2 додаткового договору від 30.05.2011 перелічені квартири вважаються власністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор», не можуть бути продані будь-яким іншим інвесторам (пайовикам), до отримання свідоцтва про право власності на ці квартири.

Згідно з п. 3 додаткового договору від 30.05.2011 після введення будинку в експлуатацію Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» самостійно за власний рахунок оформляє на своє ім`я право власності (отримує свідоцтво про право власності) на зазначені квартири у встановленому законом порядку.

30.05.2011 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» (іпотекодавець) укладено договір іпотеки майнових прав № 060/025-пп, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» передає, а Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» приймає в іпотеку майнові права на квартири, що випливають з договору № 2/ч про дольову участь у будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1 у місті Бровари від 16.08.2007, додаткового договору № 3/ч про заміну сторони від 22.10.2010 та додаткового договору до договору № 2/ч про дольову участь у будівництві від 30.05.2011.

Предметом іпотеки за цим договором є майнові права на квартири, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор», та які обумовлені додатковим договором до договору № 2/ч про дольову участь у будівництві від 30.05.2011, а саме: майнові права на 22 квартири у багатоквартирному житлового будинку по АДРЕСА_3 . Черняхівського, 21-Б у місті Бровари - №№ 131, 136, 142, 143, 148, 149, 154, 155, 160, 161, 166, 172, 173, 245, 252, 253, 259, 266, 267, 273, 274 та 280.

Згідно з умовами п. 1.1 договору іпотеки іпотекодавець зобов`язався після закінчення будівництва житла, яке є предметом іпотеки за цим договором, зареєструвати у встановленому порядку право власності на квартири, після чого сторони укладають договір про внесення відповідних змін до цього договору або укладають окремий договір іпотеки збудованих квартир у будинку по вул. Черняхівського, 21-Б в місті Бровари.

Відповідно до п. 1.5 договору іпотеки при невиконанні іпотекодавцем зобов`язань, забезпечених цією іпотекою, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки у відповідності до Законами України «Про заставу», «Про іпотеку», «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», а також у відповідності з цим договором.

Пунктом 1.6 договору іпотеки передбачено, що іпотекодавець запевняє, що на момент укладення цього договору майнові права, зазначені в п. 1.1 цього договору, є дійсними.

30.12.2014 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик» (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» (іпотекодавець) укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за умовами якого іпотекодавець передає, а іпотекодержатель набуває право власності на майнові права на квартири, а саме: майнові права на 20 квартир у багатоквартирному житлового будинку по АДРЕСА_2 - №№ 131, 136, 142, 143, 148, 149, 154, 155, 161, 166, 172, 173, 252, 253, 259, 266, 267, 273, 274 та 280; при цьому, у власності іпотекодавця залишаються майнові права на 2 квартири № 160 та № 245.

Відповідно до п. 5 договору про задоволення вимог іпотекодержателя укладення та підписання цього договору є підставою для припинення зобов`язань за договором іпотеки майнових прав № 060/025-пп.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 Цивільного кодексу України та статтями 207, 208 Господарського кодексу України.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником такого майна на час укладення іпотечного договору.

Суд звертає увагу, що майнові права на об`єкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки згідно із Законом України від 25.12.2008 № 800-VI "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва", яким були внесені зміни до законодавчих актів України, у тому числі до Закону України «Про іпотеку» .

Отже, предметом іпотеки згідно із положенням ч. 2 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» може виступати як нерухоме майно, зокрема, якщо його будівництво ще не завершено, але яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець при укладенні договору може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому, так і майнові права на нерухоме майно, які можуть бути відчужені іпотекодавцем і на які може бути звернено стягнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» частина об`єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості. Це положення повинно застосовуватися судом з урахуванням змісту ч. 2 ст. 6 цього Закону щодо нерухомого майна, яке перебуває у спільній власності. У випадку коли окрема будівля не перебуває у спільній власності та зареєстрована під одним інвентарним номером у складі інших будівель, що належали іпотекодавцю, Закон України «Про іпотеку» не вимагає виділення такої будівлі в натурі для укладення договору іпотеки (п. 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цю нерухомість.

Відповідно до ч. 7 ст. 5 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цю нерухомість. Іпотекодавцем за таким іпотечним договором може бути забудовник - особа, яка організовує спорудження нерухомості для власних потреб чи для передачі її у власність іншим особам, або особа, власністю якої стане ця нерухомість після завершення будівництва. Обтяження майнових прав іпотекодавця на такий предмет іпотеки підлягає реєстрації у встановленому законом порядку.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що взаємні права та обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту його нотаріального посвідчення.

Іпотечні договори, іпотекою за якими є майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, посвідчуються за умови подання документів, які підтверджують майнові права на нерухомість (ч. 8 ст. 55 Закону України "Про нотаріат" в редакції чинній на момент нотаріального посвідчення оспорюваного договору).

Згідно з ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" дає визначення поняття "майнові права", які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (ст. 3 Закону).

Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, тому що об`єктом цих прав не є "чуже майно", а також не є правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього.

Отже, майнове право, яке можна визначити як "право очікування", є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Правовий аналіз положень Цивільного кодексу України, Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» дозволяє дійти висновку про те, що майнове право, що є предметом іпотечного договору - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права.

Таким чином, з наведеного вбачається, що на момент укладення договору іпотеки № 060/025-пп від 30.05.2011 майнові права на об`єкт незавершеного будівництва було включено Законом до предмета іпотеки, які не потребують виділення в натурі та реєстрації права власності на них, оскільки це стосується лише нерухомого майна, яке перебуває у спільній власності, що спростовує посилання позивача 2 на невідповідність оспорюваного договору іпотеки ч. 2 та ч. 3 ст. 5 Закону України «Про іпотеку».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що договір іпотеки майнових прав № 060/025-пп укладався на підставі таких документів, що підтверджують майнові права Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» на квартири: договору № 2/ч про дольову участь у будівництві житлового будинку по вул. Черняхівського, 21-Б у місті Бровари від 16.08.2007, додаткового договору № 3/ч про заміну сторони від 22.10.2010 та додаткового договору до договору № 2/ч про дольову участь у будівництві від 30.05.2011.

Так, як вже було встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» отримало функції забудовника, інвестора, підрядника, замовника та землекористувача на період будівництва 301-квартриного житлового будинку з вбудованими приміщеннями соціально-культурної сфери по вул. Черняховського, 21-б в м. Бровари на підставі договору № 2/ч про дольову участь у будівництві житлового будинку по АДРЕСА_5 Черняхівського АДРЕСА_1 у місті Бровари від 16.08.2007 та додаткового договору № 3/ч про заміну сторони від 22.10.2010, а також отримало право на набуття у власність квартир у багатоквартирному житлового будинку по АДРЕСА_1 Бровари на підставі вже зазначених договорів та додаткового договору до договору № 2/ч про дольову участь у будівництві від 30.05.2011.

За таких обставин, вбачається, що на моменту укладення оспорюваного договору іпотеки Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» було надано документи, що підтверджували те, що він є особою, яка організовує спорудження нерухомості для власних потреб і для передачі її у власність іншим особам, та особою, яка набуде право власності в майбутньому на квартири, майнові права на які передавалися за оспорюваним договором іпотеки.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що в іпотеку не передавалися майнові права на об`єкти, які проінвестували фізичні особи.

Посилання позивача 2 на те, що зобов`язання сторін по договору № 2/ч про дольову участь у будівництві житлового будинку по вул. Черняхівського, 21-Б у місті Бровари від 16.08.2007 припинилися укладенням договору купівлі-продажу від 04.10.2007 не беруться судом до уваги, оскільки вказаний договір купівлі-продажу визнано недійсним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 361/4317/16-ц від 05.04.2017, а відповідно до ст. 236 Цивільного кодексу України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір повинен містити такі істотні умови як опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані.

Судом встановлено, що опис предмета іпотеки, визначений сторонами у п. 1.1 оспорюваного договору іпотеки, є достатній для його ідентифікації, визначено документи, які підтверджують право іпотекодателя на предмет іпотеки та вказано, що іпотекодавець зобов`язався після закінчення будівництва житла, яке є предметом іпотеки за цим договором, зареєструвати у встановленому порядку право власності на квартири, після чого сторони укладають договір про внесення відповідних змін до цього договору або укладають окремий договір іпотеки збудованих квартир у будинку по вул. Черняхівського АДРЕСА_1 в місті Бровари. Тобто, у такий спосіб сторони у договорі іпотеки визначили майнове право на квартири, що передається іпотекодавцем іпотекодержателю.

Таким чином, у зв`язку з вищевикладеним, зазначені позивачем 2 підстави щодо невідповідності оспорюваного договору іпотеки ч. 2, ч. 3 ст. 5, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про іпотеку» та ч. 2 ст. 583 Цивільного кодексу України спростовуються матеріалами справи.

Стосовно посилання позивача 2 на ч. 3 ст. 96 Цивільного кодексу України суд зазначає наступне.

Статтею 96 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом (ч. 3 ст. 96 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновий поручитель це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника.

Отже, іпотекодавцем традиційно виступає боржник за основним зобов`язанням. Водночас закон дозволяє укладати договір іпотеки за участю іпотекодавця, який не є боржником за основним зобов`язанням. Така особа у законодавстві одержала назву "майновий поручитель".

Законодавство не містить обмежень щодо суб`єктного складу іпотечних відносин за участю майнового поручителя, тому, наприклад, фізична особа може бути майновим поручителем юридичної особи або навпаки. Оскільки майновий поручитель є іпотекодавцем, на нього поширюються загальні вимоги щодо належності йому на праві власності (речі) або на праві вимоги (майнового права) предмета іпотеки чи наявності підстав щодо набуття такого майна (майнових прав) у майбутньому, права на відчуження предмета іпотеки і можливості звернення на останній стягнення.

Суд звертає увагу, що майновий поручитель не вважається поручителем у розумінні положень параграфа 3 глави 49 Цивільного кодексу України, а відносини за його участю не підлягають врегулюванню відповідними статтями 553-559 Цивільного кодексу України. Основним у правовому положенні майнового поручителя є те, що він є іпотекодавцем, проте не є боржником за основним зобов`язанням, яке забезпечується іпотекою. Таким чином, у випадках, коли іпотекодавцем є майновий поручитель, існує два зобов`язання: основне, за яким право вимоги відноситься до боржника і не торкається майнового поручителя, і іпотечне, де майновий поручитель виступає стороною договору (іпотекодавцем) і лише на його майно іпотекодержателем може бути звернено стягнення. Якщо при поруці поручитель відповідає перед кредитором солідарно з боржником за зобов`язанням, забезпеченим порукою (ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України), то у відносинах за участю майнового поручителя відповідальність перед кредитором в межах вартості предмета іпотеки несе винятково майновий поручитель. Боржник солідарно з майновим поручителем не може відповідати перед іпотекодержателем, оскільки стягнення за договором іпотеки звертається на майно, належне іпотекодавцю, а боржник не є стороною в договорі іпотеки і не має права власності на іпотечне майно.

Статтею 11 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Іпотекодавцем, як правило, є власник речі або особа, яка є носієм відповідного майнового права. Водночас закон допускає укладення договорів іпотеки особою, яка не є власником речі або носієм майнового права, які передаються у іпотеку, в такому випадку іпотекодавцем виступає особа, якій на відповідному титулі було передано річ або майнове право з правом їх іпотеки.

Таким чином, суд зазначає, що законодавством не встановлено обмежень щодо укладення юридичними особами, які самостійно відповідають за своїми зобов`язаннями, іпотечних договорів, навіть якщо вони укладаються на забезпечення виконання основного зобов`язання фізичних особи засновника.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем 2 в межах заявлених позовних вимог не доведено наявності правових підстав для визнання договору іпотеки майнових прав № 060/025-пп від 30.05.2011 недійсним, а в свою чергу і договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.12.2014.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Броварської міської ради Київської області № 1576-60-06 від 13.10.2015: прийнято безоплатно у комунальну власність територіальної громади м. Бровари об`єкт незавершеного будівництва - будинок АДРЕСА_1 по АДРЕСА_2 м. Бровари, що перебував у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор», із врахуванням прав фізичних та юридичних осіб, зазначених у пунктах 2, 3 цього рішення; затверджено перелік інвесторів (фізичних осіб), які мають право на отримання у власність квартир (приміщень) після введення об`єкта, визначеного в п. 1 рішення, в експлуатацію та підтвердили своє право відповідними договорами та платіжними дорученнями; затверджено перелік квартир (приміщень), які будуть передані Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Хрещатик» після введення об`єкта, визначеного в п. 1 рішення, в експлуатацію; передано об`єкт незавершеного будівництва - будинок № 21-Б по вул. Черняховського, м. Бровари на баланс відділу капітального будівництва Броварської міської ради; доручено відділу капітального будівництва Броварської міської ради вжити заходи спрямовані на пошук забудовника для завершення будівництва будинку № 21-Б по вул. Черняховського, АДРЕСА_2

Додатком № 1 до вказаного рішенням Броварської міської ради Київської області № 1576-60-06 від 13.10.2015 визначено перелік інвесторів (фізичних осіб), які мають право на отримання у власність квартир (приміщень) після введення будинку по

АДРЕСА_8 до вказаного рішенням Броварської міської ради Київської області № 1576-60-06 від 13.10.2015 визначено перелік квартир (приміщень), які будуть передані Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Хрещатик» після введення будинку по АДРЕСА_3 . Черняховського, АДРЕСА_1 в АДРЕСА_9 . Бровари в експлуатацію, а саме 20 квартир з №№ 131, 136, 142, 143, 148, 149, 154, 155, 161, 166, 172, 173, 252, 253, 259, 266, 267, 273, 274 та 280.

Позивач 2 - Броварська міська рада Київської області зазначає, що оспорюваними договорами порушуються його права та охоронювані законом інтереси, оскільки незаконна передача в іпотеку майнових прав на 22 квартири призвела до зменшення вільної площі в об`єкті будівництва, за рахунок інвестицій в яку повинен добудуватися будинок, у зв`язку з чим Броварська міська рада Київської області не може реалізувати свого права, передбаченого п. 11 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування», по організації добудови об`єкта незавершеного будівництва.

Згідно з ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: а) власні (самоврядні) повноваження, зокрема: підготовка і подання на затвердження ради відповідних місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови населених пунктів, іншої містобудівної документації; встановлення на відповідній території режиму використання та забудови земель, на яких передбачена перспективна містобудівна діяльність; організація роботи, пов`язаної із завершенням будівництва багатоквартирних житлових будинків, що споруджувалися із залученням коштів фізичних осіб, у разі неспроможності забудовників продовжувати таке будівництво; б) делеговані повноваження, зокрема: надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності»; вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування; здійснення державного контролю за дотриманням договірних зобов`язань забудовниками, діяльність яких пов`язана із залученням коштів фізичних осіб у будівництво багатоквартирних житлових будинків.

Статтею 12 Закону України «Про основи містобудування» передбачено, до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій. Місцеві ради вирішують інші питання у сфері містобудування відповідно до закону, а також можуть делегувати вирішення питань, що належать до їх компетенції, своїм виконавчим органам або відповідним місцевим державним адміністраціям. До компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування належать: затвердження детальних планів територій за наявності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території; визначення територій для містобудівних потреб; внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж населених пунктів відповідно до закону. Питання у сфері містобудування, віднесені до компетенції сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів, можуть розглядатися на засіданнях громадських та архітектурно-містобудівних рад, утворених відповідно до законодавства.

Проте, позивачем 2 не надано суду належних доказів, що ним вчинялися будь-які дії щодо реальної добудови об`єкту незавершеного будівництва по АДРЕСА_3 . Черняховського, 21-Б в м. Бровари, окрім прийняття його у комунальну власність та передачу на баланс відділу капітального будівництва Броварської міської ради.

Так, позивач 2 не надав доказів реєстрації права комунальної власності на об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_3 . Черняховського, 21-Б в м. Бровари, здійснення дій щодо передачі в оренду майна, даних щомісячного розміщення переліку майна, яке може бути передане в оренду та оприлюднюється в засобах масової інформації, даних, що комісія розглядала заявки зацікавлених осіб щодо добудови об`єкту незавершеного будівництва, створення даних про об`єкт та умов конкурсу для передачі його для добудови, затвердження програм розвитку території міста з урахуванням цього об`єкту, залучення підприємств, організацій, установ до участі в комплексному розвитку даного об`єкту шляхом створення сприятливих умов економічного розвитку території міста з урахуванням цього об`єкту щодо зацікавлення потенційних інвесторів.

Крім того, позивачем 2 не надано суду жодних доказів звернення до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» з вимогою передати необхідну документацію та зобов`язання цього товариства вчинити ці дії в судовому порядку.

Таким чином, посилання позивача 2 - Броварської міської ради Київської області на неможливість реалізації свого права по організації добудови об`єкта незавершеного будівництв та неодержання орендної плати за земельну ділянку не підтверджена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Разом з тим, суд звертає увагу, що Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» володіє майновими правами на квартири у об`єкті незавершеного будівництва по вул. Черняховського, АДРЕСА_1 в АДРЕСА_10 Бровари на рівні з іншими інвесторами фізичними особами, які мають право на отримання у власність квартир (приміщень) після введення будинку в експлуатацію, що визнається позивачем 2 у його рішенні № 1576-60-06 від 13.10.2015 та додатках до вказаного рішення.

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав.

Частиною 3 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до наведених норм матеріального права вимога про визнання правочину недійсним може бути пред`явлена особами, визначеними у Цивільному кодексі України та інших законодавчих актах, що встановлюють оспорюваність правочинів, а саме: однією зі сторін правочину або заінтересованою стороною (не стороною правочину), тобто права або інтереси яких були порушені укладенням спірного правочину.

При цьому, Цивільний кодекс України не дає визначення поняття "заінтересована особа", тому коло заінтересованих осіб має з`ясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

Отже, крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Позивач 2 у справі - Броварська міська рада Київської області не є стороною оспорюваних договорів.

Стаття 15 Цивільного кодексу України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, виходячи з норм матеріального права, зокрема ст. 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, та зазначених норм процесуального права, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту та необхідними умовами захисту прав та охоронюваних інтересів особи, яка звертається до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України зобов`язаний довести наявність порушених його прав та законних інтересів, а суд, у свою чергу, має перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для захисту прав позивача.

Суд зазначає, що лише встановивши наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, враховуючи встановленні судом обставини справи, суд вважає, що позивачем 2 - Броварською міською радою Київської області не доведено наявності порушеного, невизнаного чи оспорюваного суб`єктивного матеріального права та/або законного інтересу, на захист яких подано позов, не доведено в чому полягає порушення, невизнання чи оспорення прав та/або інтересів позивача 2 оспорюваними договорами, укладеними між відповідачами 1 та 2 у справі, а також не доведено порушення, невизнання чи оспорення його прав та/або інтересів відповідачем 3.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсними договору іпотеки майнових прав № 060/025-пп від 30.05.2011 та договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.12.2014, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Т-Фактор» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Хрещатик», є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо заяв відповідачів 2 і 3 про застосування строку позовної давності, суд зазначає таке.

Загальні положення щодо позовної давності та порядку її обчислення, що підлягають застосуванню під час вирішення спорів між сторонами у зобов`язаннях, визначені у главі 19 Цивільного кодексу України.

Наслідки спливу позовної давності, відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України, мають застосовуватися лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права, тобто порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У випадках відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску позовної давності, а у зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, заява про сплив строку позовної давності судом не застосовується.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на позивачів.

Керуючись статтями 2, 4, 11, 73-79, 86, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 23.05.2019.

Суддя Т.В. Лутак