ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про поновлення провадження у справі

23.05.2019м. ДніпроСправа № 904/5627/18

За позовом Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання укладеною додаткову угоду до договору №01051 оренди земельної ділянки від 07.02.2012

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без участі представників сторін

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Криворізької міської ради, яким просить визнати укладеною додаткову угоду до договору №01051 оренди земельної ділянки від 07.02.2012 у запропонованій позивачем редакції.

Позовні вимоги обґрунтовані необхідністю приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог чинного законодавства України, зокрема податкового, та укладення відповідної додаткової угоди до договору оренди, від укладення якої ухиляється відповідач.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що Криворізька міська рада, в межах дискреційних повноважень відповідно до приписів діючого законодавства України, встановила розмір орендної плати за користування земельними ділянками комунальної власності.

При цьому, умови запропоновані позивачем у додатковій угоді, яка є предметом спору в даній справі, не можуть бути прийняті Криворізькою міською радою, оскільки не узгоджуються з рішенням міської ради від 27.06.2018 №2816. При цьому ст. 288 Податкового кодексу України, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, імперативно не вказує на можливість застосування п.4 ст. 284 Податкового кодексу України при визначенні розміру орендної плати. Питання оподаткування земельних ділянок, наданих в оренду, плата за які справляється у формі орендної плати, врегульовані ст. 288 Податкового кодексу України, яка не передбачає жодних спеціальних ставок орендної плати за земельні ділянки надані для гірничодобувних підприємств. В силу вимог п.4 ст. 284 Податкового кодексу України плата за землю, за земельні ділянки, надані для залізниць у межах смуг відведення, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 Податкового кодексу України.

На думку відповідача, дана норма не може бути застосована до договірних відносин, які склались між сторонами - Криворізькою міською радою та ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на підставі договору оренди земельної ділянки. Податковим законодавством окремо встановлено межі розміру: річної орендної плати за землю; земельного податку, а п.4 ст. 284 ПК України чітко визначено "25 відсотків податку, обчисленого відповідно до ст. 274 і 277 Податкового кодексу". Отже, дана норма має застосовуватись у випадку сплати землекористувачем саме земельного податку, а не орендної плати, яка обчислюється відповідно до ст. 288 Податкового кодексу.

ПАТ "ПІВДГЗК" не погоджується з обґрунтуваннями відповідача, надало до господарського суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що товариство є гірничодобувним підприємством основним видом господарської діяльності якого є добування залізних руд. З метою здійснення господарської діяльності з видобування залізних руд, позивачем 29 липня 1996 року отримано спеціальний дозвіл на користування надрами №585 (мета: видобування кварцитів залізистих магнетитових та кварцитів залізистих окислених, назва родовища Скелеватське-Магнетитове; строк дії дозволу продовжено до 29.07.2036), а також акт про надання гірничого відводу.

Так, земельна ділянка, яка надана відповідачем в оренду ПАТ "ПІВДГЗК" використовується останнім з метою видобування корисних копалин, а саме для розміщення Правобережного відвалу (рекультивована ділянка). Земельна ділянка, на якій розміщений Правобережний відвал використовується позивачем з метою складування розкривних порід та окреме складування - техногенне родовище залізних кварцитів окислених, яке входить до Державного фонду родовищ корисних копалин. Кінцевим процесом гірничого виробництва позивача є отримання концентратів, що за якісними характеристиками відповідають вимогам установлених законодавством стандартів, та відходів (хвостів/вскришних порід).

Позивач зазначає, що надана в оренду земельна ділянка відповідно до договору оренди №01051 від 07.02.2012 використовується для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, про що зазначено у п. 284.4 ст. 284 ГПК України. ПАТ "ПІВДГЗК" не заперечує, що платником земельного податку є власник земельних ділянок та землекористувачі, однак відповідач не вірно трактував норми податкового законодавства, оскільки п.284.4 ст.284 ПК України регулює не розмір земельного податку, а розмір плати за землю.

Твердження Криворізької міської ради відносно нерозповсюдження на взаємовідносини сторін даної норми законодавства через те, що вона стосується земельного податку, а не орендної плати за землю є таким, що не відповідає положенням Податкового Кодексу України.

11 лютого 2019 року від Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до господарського суду надійшло клопотання, яким позивач просить зупинити провадження у справі №904/5627/18 до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах, а саме у справі №904/3714/18 в касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Клопотання мотивоване тим, що в Господарському суді Дніпропетровської області розглядається декілька справ з аналогічним предметом спору до відповідача, позови до якого подано іншими гірничодобувними підприємствами, зокрема ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат". По одній із таких справ №904/3714/18 ПАТ "Криворізький залізорудний комбінат" 04.02.2019 подано касаційну скаргу на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2019 до Верховного суду в складі касаційного господарського суду, разом з клопотанням про розгляд даної справи Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про зупинення провадження у справі № 904/5627/18 та зупинено провадження у справі №904/5627/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Криворізької міської ради про визнання укладеною додаткову угоду до договору №01051 оренди земельної ділянки від 07.02.2012 до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі 904/3714/18 в касаційному порядку Палатою, Об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

20 травня 2019 року від Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до господарського суду надійшло клопотання (вх. № 21920/19 від 20.05.2019), яким позивач просить поновити провадження по справі №904/5627/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Криворізької міської ради про визнання укладеною додаткову угоду до договору №01051 оренди земельної ділянки від 07.02.2012. Клопотання мотивоване тим, що постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду № 904/3714/18 від 10 квітня 2019 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" задоволено; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.01.2019 у справі № 904/3714/18 - скасовано; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 у справі №904/3714/18 - залишено в силі.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Оскільки підстави, що зумовили зупинення провадження у справі відпали, провадження у справі №904/5627/18 підлягає поновленню.

Згідно частини 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З огляду на обставини справи, а також з метою правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне продовжити строк розгляду справи № 904/5627/18 на стадії підготовчого провадження на тридцять днів.

Керуючись статями 119, 177-185, 230, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

1. Поновити провадження у справі №904/5627/18.

2. Продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів.

3. Призначити підготовче судове засідання на 12.06.19 о 11:30год., яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судового засідання № 3-208 (11) за адресою: 49600, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка (Куйбишева), 1.

Позивачу:

- у строк до 12 червня 2019 року надати до суду письмові пояснення на позовну заяву з урахуванням постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 904/3714/18; надіслати відповідачу копію пояснень, надати до суду документи, що підтверджують надіслання (надання);

Відповідачу:

- у строк до 12 червня 2019 року надати до суду письмові пояснення на позовну заяву з урахуванням постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 904/3714/18; надіслати позивачу копію пояснень, надати до суду документи, що підтверджують надіслання (надання).

Роз`яснити учасникам, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам статей 161-165 Господарського процесуального кодексу України та мають бути подані у строк, визначений в ухвалі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 23.05.2019 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.М. Євстигнеєва