ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2622/18

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

Справа розглядається в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА"

на рішення Господарського суду Одеської області від 05 лютого 2019 року, повний текст якого складений та підписаний 14 лютого 2019 року

у справі № 916/2622/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „ВАЯ МАЛТІМА"

про стягнення 13 215,28 грн.,

головуючий суддя Желєзна С.П.

місце ухвалення рішення: Господарський суд Одеської області

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю „ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА" (далі позивач, ТОВ " ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА ") звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „ВАЯ МАЛТІМА" (далі відповідач, ТОВ «ВАЯ МАЛТІМА» ) про заборгованості у загальному розмірі 13 215,28 грн., яка складається із вартості пошкодженого майна у розмірі 10 643,59 грн., надмірно сплаченого фрахту у розмірі 237,00 грн., надмірно сплачених грошових коштів із навантаження та розвантаження товару та оформлення документації у розмірі 87,69 грн.; витрат на утилізацію пошкодженого товару у розмірі 1200,00 грн., послуг з перекладу коносаментів у розмірі 1047,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом завдання пошкоджень товару, відправленого у контейнері №OOLU7464994, що мало наслідком понесення позивачем додаткових витрат.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.02.2019р. у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА" відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване недоведеністю ТОВ „ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-Україна» належними та допустимими доказами факту пошкодження вантажу після його прийняття ТОВ «ВАЯ МАЛТІМА» та до моменту передання вантажу позивачеві, у зв`язку з чим господарський суд дійшов висновку про відсутність у діях відповідача такого елементу складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ „ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2019 року у справі №916/2622/18 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ „ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА" задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що господарським судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження доказів та їх оцінки, порушені норми матеріального та процесуального права, а саме:

- суд першої інстанції при ухваленні судового рішення не врахував умови договору №2504/18-02 від 25.04.2018р. (п.п.1.2, 2.1.1..2.2.8.);

- суд дав неправильну правову оцінку документам складеним ТОВ «Бруклін Київ Порт» і не прийняв в якості доказів приймальний акт №1330934 від 05.06.2018р. про наявність отворів в даху контейнеру;

- господарський суд дійшов помилкового висновку щодо відсутності одного з елементів складу цивільного правопорушення причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою винної особи та збитками потерпілої сторони;

- суд першої інстанції не вказав на підставі яких доказів зробив висновок, що пошкодження вантажу сталося під час його морського перевезення;

- помилковість висновків суду щодо відсутності правових підстав для застосування ст.924 ЦК України, п.2 ч.1, ч.2 ст.179, ч.2 ст.180 КТМ України при вирішенні даного спору.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ВАЯ МАЛТІМА» просило рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2019р. по справі №916/622/18 залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною третьою статті 270 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, судова колегія апеляційної інстанції дійшла до наступних висновків.

04.07.2012р. між «Формаг-Київ» дочірнє підприємство товариства з обмеженою відповідальністю «Формаг» (Замовник) та ТОВ „ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-Україна» (Виконавець) було укладено договір про організацію перевезення вантажу №ОПВ 040712-1А.

За умовами цього договору Виконавець зобов`язується доставити довірений йому Замовником вантаж та видати його особі, яка має право на одержання вантажу, а Замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (п.1.1 Договору).

На виконання умов договору дочірнє підприємство «Формаг-Київ» товариства з обмеженою відповідальністю «Формаг» звернулось до ТОВ «ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-Україна» із заявкою на надання транспортно-експедиторських послуг, а саме: доставки у складі консолідованого вантажу самоклейної стрічки.

25.04.2018р. між ТОВ «ВАЯ МАЛТІМА» (Агент) та ТОВ «ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-Україна» (Експедитор) було укладено договір №2504/18-02, відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого Агент є лінійним агентом в Україні судноплавної контейнерної лінії морського перевізника: Orient Overseas Container Line Ltd. (OOCL (Europe) Limited). Цей договір регулює права і обов`язки сторін, пов`язані з організацією морського перевезення та експедирування вантажів в контейнерах, які перебувають у власності / лізингу / іншому праві користування морського перевізника.

Відповідно до п. п. 2.2.5, 2.2.8 договору №2504/18-02 від 25.04.2018р. Агент зобов`язаний на підставі заявок Експедитора виконувати необхідні формальності і документальне оформлення відвантаження експортних та прийому імпортних вантажів, які відбувають/прибувають в контейнерах морського перевізника; організовувати морське перевезення контейнера; надання послуг, пов`язаних з навантаженням/вивантаженням контейнера на/з борт судна в портах відвантаження, перевалки, призначення; забезпечувати візування належним чином оформлених Експедитором документів на отримання/відвантаження контейнерів в порту.

Згідно з п. п. 2.4.4, 2.4.5 договору №2504/18-02 від 25.04.2018р. Експедитор зобов`язаний забезпечити пакування вантажу, яка забезпечує збереження вантажу на весь період його перевезення, обробки, перевантаження, зберігання; провести розміщення вантажу в контейнері/транспортному засобі і його кріпленні таким чином, щоб уникнути зміщення, пошкодження вантажу та/або його упакування; пошкодження контейнера і/або транспортного засобу, судна, будь-якого іншого майна третіх осіб, нанесення шкоди життю та здоров`ю людей та навколишнього середовища на весь період перевезення, оброблення, перевантаження, зберігання вантажу.

Умовами п. 3.1 договору №2504/18-02 від 25.04.2018р. передбачено, що на підставі заявки Експедитора і виставленого рахунку, Агент оформлює в двох примірниках акт приймання-здачі наданих послуг (виконаних робіт). Сторони погодилися, що акт, підписаний уповноваженими представниками сторін і завірений печатками, є документом, що підтверджує факт належного надання послуг (виконання робіт) агентом, і є підставою для оплати Експедитором рахунку Агента.

Відповідно до п. п. 4.1.4, 4.2.1 договору №2504/18-02 від 25.04.2018р. відповідальність за вантаж під час його морського перевезення покладається на морського перевізники згідно правил та умов даного перевізника, викладених в його коносаменті чи інших його правилах/умовах. Агент/морський перевізник не несе відповідальності за псування, втрату, пошкодження вантажу та/або його упакування та інші збитки Експедитора/його клієнта, викликані несвоєчасним отриманням від Експедитора заявки, інформації та документів, а також в разі відсутності в них повної, точної та достовірної інформації про найменування, кількість, якість та інші характеристики вантажу, його особливості та властивості, умови його обробки, перевалки, зберігання і перевезення.

Положеннями п. п. 4.2.2, 4.3.4 договору №2504/18-02 від 25.04.2018р. передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання Експедитором/його клієнтом, їх службовцями, контрагентами, субпідрядниками обов`язків, зазначених в п. п. 2.4.4., 2.4.5. договору, Агент/морський перевізник не несе відповідальність за пошкодження вантажу та/або його упаковки. Експедитор несе повну матеріальну відповідальність за вантаж в контейнері під час знаходження контейнера під його (його контрагентів) контролем і звільняє Агента/морського перевізника від будь-яких претензій з боку своїх клієнтів.

Відповідно до п. п. 5.1, 7.1 договору №2504/18-02 від 25.04.2018р. претензії, що виникають при виконанні цього договору, повинні бути пред`явлені протягом 2-х місяців з дня настання події, яка стала підставою для їх пред`явлення. Цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2018р. і якщо жодна зі сторін за 30 днів до закінчення терміну дії договору не повідомить письмово іншу сторону про розірвання договору, термін його дії буде автоматично продовжуватися на кожний наступний календарний рік.

З наявних в матеріалах справи транспортних накладних вбачається, що 30.04.2018р. морським перевізником Orient Overseas Container Line Ltd. було прийнято до перевезення вантаж, власником якого виступає товариство з обмеженою відповідальністю «Елкор». У поданій до господарського суду позовній заяві позивач вказує, що вантаж був доставлений до Одеського морського порту 30.05.2018р. та прийнятий з боку ТОВ «ВАЯ МАЛТІМА». Відповідачем, в свою чергу, 01.06.2018р. контейнер №OOLU7464994 був розміщений у контейнерному терміналі. При передачі контейнеру був встановлений факт його пошкодження у вигляді отворів у даху контейнера. Під час вивантаження товару на склад було встановлено, що частина вантажу пошкоджена в результаті впливу води, ймовірно через її потрапляння через пробоїну в даху контейнера. Факт пошкодження контейнера та вантажу позивач підтверджує наявними в матеріалах справи видатковим ордером №0358489 від 01.06.2018р., актом №1330934 від 05.06.2018р., актами огляду контейнера №OOLU7464994 від 05.06.2018р. та матеріалами фотофіксації.

31.05.2018р. між сторонами по справі було підписано акт №1805475 здачі-приймання наданих послуг на суму 27 957,50 грн. та акт №1805476 здачі-приймання наданих послуг на суму 10 323,74 грн. за надані відповідно до договору №2504/18-02 від 25.04.2018р. послуги. Крім того, 31.05.2018р. ТОВ „ВАЯ МАЛТІМА» було виставлено ТОВ „ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-Україна» рахунки за надані послуги. Відповідно до платіжного доручення №2251 від 31.05.2018р. на суму 27 957,50 грн. та платіжного доручення №2250 від 31.05.2018р. на суму 10 323,74 грн. позивачем було оплачено вартість наданих відповідачем послуг згідно підписаних актів та виставлених рахунків.

17.07.2018р. товариство з обмеженою відповідальністю «Елкор» звернулось до дочірнього підприємства «Формаг-Київ» товариства з обмеженою відповідальністю «Формаг» із листом, відповідно до якого, підприємство, посилаючись до доставку товару із пошкодженнями, просило відшкодувати вартість пошкодженого товару у розмірі 10 643,59 грн.

17.07.2018р. дочірнє підприємство «Формаг-Київ» товариства з обмеженою відповідальністю «Формаг» звернулось до ТОВ „ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА із листом, відповідно до якого, підприємство, посилаючись до доставку позивачем товару із пошкодженнями, просило відшкодувати вартість пошкодженого товару у розмірі 10 643,59 грн. На підставі платіжного доручення №3187 від 16.08.2018р. позивачем було перераховано на користь дочірнього підприємства «Формаг-Київ» товариства з обмеженою відповідальністю «Формаг» грошові кошти у розмірі 10 643,59 грн. у якості компенсації вартості пошкодженого вантажу згідно претензії від 17.07.2018р.

30.07.2018р. ТОВ «ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-Україна» звернулось до відповідача із претензією про відшкодування вартості пошкодженого майна у розмірі 10 643,59 грн., яке було доставлено у контейнері по коносаменту №ULNL18033758, факт пошкодження якого був виявлений під час вивантаження.

Листом №238 від 22.08.2018р. ТОВ «ВАЯ МАЛТІМА» було повідомлено позивача про відсутність правових підстав для компенсації вартості пошкодженого вантажу у розмірі 10 643,59 грн., оскільки умовами укладеного між сторонами по справі договору передбачено, що відповідальність за збереження вантажу під час його морського перевезення покладається на перевізника.

З матеріалів справи також вбачається, що ТОВ «ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-Україна» зверталось до відповідача із претензіями, відповідно до яких просило, крім відшкодування вартості пошкодженого майна у розмірі 10 643,59 грн., сплатити грошові кошти у розмірі 1200,00 грн., перераховані на користь дочірнього підприємства «Формаг-Київ» товариства з обмеженою відповідальністю «Формаг» у якості відшкодування витрат вантажоодержувача на утилізацію непридатного товару.

В результаті неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору №2504/18-02 від 25.04.2018р., позивачу було завдано збитків у загальному розмірі 13 215,28 грн., у добровільному порядку відшкодувати які відповідач відмовився, що і стало підставою для звернення до суду із даними позовними вимогами.

Господарський суд відмовляючи в задоволені позовних вимог послався на те, що заявлені позивачем вимоги щодо відшкодування 13 215,28 грн. збитків є необґрунтованими, документально не підтвердженими і тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відмови в задоволені позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно зі ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу (ч. 1 ст. 929 ЦК України, ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність").

Згідно ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", експедитор відповідає перед клієнтом за кількість місць, вагу, якщо проводилося контрольне зважування у присутності представника перевізника, що зафіксовано його підписом, належність упаковки згідно з даними товарно-транспортних документів, що завірені підписом представника перевізника, якщо інше не встановлено договором транспортного експедирування. За невиконання або неналежне виконання обов`язків, які передбачені договором транспортного експедирування, експедитор несе відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування. Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Відповідно до абз. 3 ст. 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії. Статтею 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" передбачено, що експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Згідно з ст. 932 Цивільного Кодексу України, експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

У ст. 934 ЦК України передбачено, що за порушення обов`язків, за договором транспортного експедирування, експедитор відповідає перед клієнтом, відповідно до гл. 51 ЦК.

За таких обставин, з аналізу вище наведеної норми вбачається, що відповідальність експедитора за договором транспортного експедирування базується на загальних принципах відповідальності за порушення цивільно-правових зобов`язань. Зокрема, у разі порушення умов договору експедитором, клієнт може вимагати розірвання договору, зміни умов зобов`язання, відшкодування збитків. При цьому розмір збитків, залежно від умов договору, відшкодовуються у розмірі оголошеної або дійсної вартості вантажу. Дійсна вартість вантажу визначається виходячи з ціни, зазначеної в договорі чи рахунку продавця. За її відсутності вартість визначається за середньою ціною на аналогічний товар. Клієнт вправі вимагати від експедитора сплати неустойки, незалежно від відшкодування збитків, якщо це передбачено договором.

При цьому суд зазначає, що відповідальним перед клієнтом за своєчасне та належне транспортування вантажу лишається експедитор, який має право в порядку регресу відшкодувати збитки, заподіяні невиконанням чи неналежним виконанням обов`язків іншою особою, а також застосувати інші засоби відповідальності, що передбачені договором між експедитором та перевізником або цивільним законодавством.

Таким чином, можна відокремити межі відповідальності експедитора та перевізника: у транспортно-експедиторських відносинах експедитор несе відповідальність як перед клієнтом за організацію і забезпечення перевезення вантажу, так і перед перевізником за належне оформлення транспортних документів та відповідність таким документам вантажу, який відправляється; експедитор несе відповідальність перед клієнтом за дії третіх осіб (перевізників), залучених ним для виконання договору транспортного експедирування.

З аналізу ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України випливає, що в залежності від предмету договори транспортного експедирування поділяються на договори з виконання послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу, договори з організації виконання таких послуг, а також договори, у яких обов`язки експедитора мають одночасно виконавчий та організаційний характер.

При цьому можливим є укладення різних видів договору транспортного експедирування в залежності від обсягу зобов`язань експедитора. Зокрема, сторони можуть укласти договір про транспортно-експедиційне забезпечення доставки вантажу одержувачу, договір про транспортно-експедиційне забезпечення завезення (вивезення) вантажів на станції залізниць, у порти (на пристані) та аеропорти, а також договір про окремі транспортно-експедиційні операції та послуги.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, у правовідносинах, які виникли між ТОВ «ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-Україна» та дочірнім підприємством «Формаг-Київ» товариства з обмеженою відповідальністю «Формаг» - позивач виступає у якості експедитора, якому в силу приписів чинного законодавства надано право на залучення для виконання своїх обов`язків за договором інших осіб. Наведене, з урахуванням змісту укладеного між сторонами по справі договору №2504/18-02 від 25.04.2018р., дозволяє зробити висновок, що за своєю правовою природою даний договір також є договором транспортного експедирування, а, отже, в спірних правовідносин позивач виступає клієнтом, тобто споживачем послуг, а відповідач експедитором, тобто особою, яка організовує виконання послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу.

При цьому, за умовами укладеного між сторонами по справі договору на ТОВ «ВАЯ МАЛТІМА» не покладено обов`язку здійснювати перевезення вантажу. В даному випадку правовідносини між сторонами виникли щодо прийняття вантажу, вивантаження та його подальшої передачі уповноваженій особі.

У випадку неналежного виконання ТОВ «ВАЯ МАЛТІМА» зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору №2504/18-02 від 25.04.2018р., ТОВ «ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-Україна» має право вимагати відшкодування завданих збитків відповідно до умов укладеної між сторонами угоди та приписів чинного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків (ст. 611 ЦК України).

У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Так, під дане визначення підпадають також ті грошові кошти, які потерпілий внаслідок порушення його цивільного права винною особою має сплатити третій особі, у зв`язку із невиконанням (неналежним виконанням) ним свого зобов`язання перед цією особою.

За приписами ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для настання цивільної відповідальності необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме: вина особи, яка заподіяла шкоду; протиправна поведінка заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення. На позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою винної особи та збитками потерпілої сторони.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-Україна» в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на приписи чинного законодавства (ст. 924 Цивільного кодексу України, п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 179, ч. 2 ст. 180 Кодексу торговельного мореплавства України), якими врегульовано правовідносини у сфері перевезення вантажу, обов`язок щодо здійснення якого на ТОВ «ВАЯ МАЛТІМА» умовами договору №2504/18-02 від 25.04.2018р. покладено не було.

Так, п. 4.1 договору №2504/18-02 від 25.04.2018р. встановлено, що у випадку неналежного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань винна сторона повинна відшкодувати понесені іншою стороною збитки. Разом з тим цим же пунктом встановлено, що відповідальність за вантаж під час його морського перевезення покладається на морського перевізника згідно правил та умов даного перевізника, викладених в його коносаменті чи інших його правилах/умовах.

Враховуючи вказані умови договору, саме на ТОВ «ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-Україна» покладено обов`язок довести суду факт пошкодження вантажу після прийняття такого вантажу відповідачем та до моменту передання вантажу позивачеві, тобто протягом періоду, відповідальність за збереження якого покладається на відповідача.

Позивачем зазначено, що контейнер №OOLU7464994 прибув до Одеського морського порту 30.05.2016р. та 01.06.2018р. був розміщений в контейнерному терміналі. Фактично вантаж був вивантажений 05.06.2018р., незалежна інспекція якого була проведена ТОВ «Асі Україна». При цьому, за переконанням позивача факт пошкодження контейнеру та відповідно вантажу підтверджується підписанням з боку ТОВ «ВАЯ МАЛТІМА» приймального акту, складеного за участю ТОВ «Бруклін-Київ Порт», без будь-яких зауважень, проте з відміткою про наявність у контейнері отворів.

Проте, в матеріалах справи відсутні документи про передачу вантажу від відповідача позивачеві або іншій уповноваженій на отримання вантажу особі. Крім того, в матеріалах справи також відсутні будь-які докази на підтвердження складання між сторонами по справі двосторонніх актів на підтвердження виявлення безпосередньо позивачем при прийманні товару його пошкодження або повідомлення позивачем відповідача про виявлені недоліки вантажу.

В свою чергу, відповідачем надано суду докази, якими підтверджується факт прибуття контейнеру №OOLU7464994 в порт Одеса з пошкодженнями (лист терміналу ТОВ «Бруклін-Київ Порт» від 14.01.2019р. за №017/БКП).

З маршрутної карточки №18 від 31.05.2018р. також вбачається, що зазначений контейнер прибув з пошкодженням (4 отвори в даху по краям 5Х5Х5 см).

Надані ТОВ „ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА в обґрунтування заявлених позовних вимог акти огляду вантажу, складені ТОВ «Асі Україна», а також акт приймання контейнеру, складений за участю ТОВ «Бруклін-Київ Порт» та відповідача, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи достовірних доказів про дату передання вантажу позивачеві, не можуть вважатись достатніми на підтвердження встановлення факту пошкодження контейнера та вантажу після прийняття його відповідачем та до моменту передання вантажу позивачеві.

Колегія суддів погоджується з вірним висновком господарського суду про недоведеність ТОВ «ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-Україна» належними та допустимими доказами факту пошкодження вантажу після його прийняття ТОВ „ВАЯ МАЛТІМА та до моменту передання вантажу позивачеві.

Враховуючи наведене, господарський суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача збитків у розмірі 13 215,28грн., оскільки позивачем не доведено наявності у діях відповідача складу цивільного правопорушення, а саме: причинно-наслідкового зв`язку між поведінкою відповідача та збитками у розмірі 13 215,28грн., а також протиправної поведінки у діях відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо помилкового висновку суду стосовно відсутності одного з елементів складу цивільного правопорушення причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою винної особи та збитками потерпілої сторони, до уваги колегії суддів не приймаються, з огляду на те, що позивачем не надано ані до позовної заяви, ані до апеляційної скарги доказів, які б підтверджували протиправність дій чи бездіяльності відповідача.

З підписаних між сторонами по справі актів вбачається, що ТОВ «ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-Україна» не має претензій по об`єму, якості та строкам наданих послуг, що дозволяє дійти висновку про виконання відповідачем передбаченого договором та обумовленого сторонами обсягу послуг. Підписання позивачем без зауважень актів про надання послуг свідчить про відсутність у останнього правових підстав для звернення з вимогою до відповідача про стягнення збитків, оскільки в результаті підписання актів позивачем було підтверджено, що надані відповідачем послуги відповідають умовам договору. При цьому, жодного доказу на підтвердження неможливості виявити наявність недоліків у наданих відповідачем послугах після підписання актів позивачем надано не було.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

За змістом статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п.«в» ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги), покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю „ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА", оскільки доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 282

ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 05.02.2019р. у справі №916/2622/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови

складено 21.05.2019

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький