ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" травня 2019 р. Справа № 924/474/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., розглянувши матеріали:

за позовом заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Малоклітнянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "СК Промінь", с. Мала Клітна, Красилівського району Хмельницької області

про стягнення 59 629,39 грн. доходу, одержаного від безпідставно набутого майна (в розмірі орендної плати)

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Малоклітнянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю " СК Промінь" про стягнення 59 629,39 грн. доходу, одержаного від безпідставно набутого майна (в розмірі орендної плати).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2019 року вказану заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що даний позов підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

В обґрунтування порушення інтересів держави заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області зазначає, що пред`явлення ним даної позовної заяви в інтересах держави в особі Малоклітнянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області викликано бездіяльністю останньої щодо невжиття заходів, спрямованих на стягнення 59629,39 грн. доходу, одержаного від безпідставно набутого майна (в розмірі орендної плати).

Також, в позовній заяві заступник прокурора посилається на те, що підставою представництва інтересів держави є пасивна поведінка уповноваженого суб`єкта владних повноважень, який усвідомлюючи порушення інтересів територіальної громади та маючи відповідні повноваження для їх захисту, впродовж тривалого часу (з 23.12.2018р. ) за захистом до суду не звертався.

Заступник прокурора звертає увагу суду на те, що спірні правовідносини пов`язані зі сферою формування та виконання місцевого бюджету, до якого мають своєчасно та в повному обсязі надходити кошти у вигляді орендної плати, що безпосередньо стосується як прав та економічних інтересів територіальної громади Малоклітнянської сільської ради Красилівського району, так і державних інтересів. Зокрема, бюджет Малоклітнянської сільської ради Красилівського району є дотаційним, отримав у 2019 році дотацію з державного бюджету в розмірі 1035251 грн. Покриття видатків на програми сільської ради - Покращення благоустрою, упорядкування та зовнішнього освітлення населених пунктів на 2019 рік, Фінансової підтримки закладів дошкільної освіти та культури Малоклітнянської - сільської ради на 2019 рік, Турбота на 2019 рік, Реконструкція, ремонт та утримання вулиць і доріг Малоклітнянської сільської ради на 2018-2020 роки здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету (підтверджується листом Малоклітнянської сільської ради Красилівського району №44 від 23.04.2019). Тому невжиття позивачем належних заходів до залучення коштів до місцевого бюджету у даному випадку безпосередньо порушує державні інтереси, вимагає спрямування додаткових фінансових ресурсів Держаного бюджету України.

Наголошує на тому, що прокурор позбавлений повноважень встановлювати причини нездійснення належного захисту порушених інтересів та вжиті заходи впливу до посадових осіб відповідного органу, які є відповідальними за здійснення відповідних повноважень.

При цьому, судом встановлено, що до позовної заяви заступником прокурора долучено листи: Красилівської РДА №45/08-28-56/2019 від 04.01.2019р.; Малоклітнянської сільської ради Красилівського району №129 від 30.10.2018р.; Малоклітнянської сільської ради Красилівського району №102 від 30.10.2018р.; відділу у Красилівському районі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №18-22-0.26-423/109-18 від 10.08.2018 та № 18-22t0.26.-565/109-18 від 30.10.2018 р., Малоклітнянської сільської ради від 21.02.2019 №16, Малоклітнянської сільської ради від 23.04.2019 №44, зі змісту яких не вбачається фактичного підтвердження бездіяльності Малоклітнянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, як суб`єкта владних повноважень.

З огляду на що, судом встановлено, що до матеріалів справи не надано будь-яких доказів бездіяльності Малоклітнянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області щодо нездійснення чи неналежного здійснення останньою захисту інтересів держави.

Окрім цього, як вбачається із матеріалів позовної заяви, додано копію розпорядження Красилівської РДА №346/2018-р від 22.11.2018р., а 23.11.2018 представником ТОВ СК Промінь Швець Ф.В. отримано копію розпорядження Красилівської РДА №346/2018-р від 22.11.2018 із рекомендацією протягом одного місяця з дня прийняття розпорядження сплатити відповідні кошти та додатком - актом визначення розміру збитків, про що свідчить підпис останнього на вказаному розпорядженні.

Більше того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.02.2019 по справі № 927/246/19.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 1 ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

За положеннями ст. 181 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Тобто, позивач, в особі якого в інтересах держави з позовом до суду звернувся заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури Хмельницької області, має підстави і можливість самостійно захищати свої права і прокурор не довів неможливості реалізації такого захисту самим позивачем.

Крім того, матеріали позовної зави не місять доказів про відмову Малоклітнянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області здійснювати свої повноваження щодо звернення до суду із позовними вимогами щодо стягнення 59 629,39 грн. доходу, одержаного від безпідставно набутого майна (в розмірі орендної плати).

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Законом України „Про прокуратуру визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону, прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Статтею 23 Закону України „Про прокуратуру передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 3 цієї норми прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Частиною 4 статті 23 Закону України „Про прокуратуру передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Аналіз положень частини 3 статті 23 Закону України „Про прокуратуру дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно різняться.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду у справах № 924/1237/17 і № 822/1169/17.

При цьому, як наголошено Верховним Судом у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17, а також у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 926/03/18, від 23.09.2018 у справі № 924/1237/17, що обставини дотримання прокурором встановленої частинами 3, 4 статті 23 Закону України „Про прокуратуру процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом не залежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до приписів статей 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган держави (за його наявності), виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутись до суду з метою захисту інтересів держави.

Наразі, судом встановлено, що повідомлення №77-3409вих.19 від 15.05.2019, у якому прокуратурою повідомлялося позивача про вжиття заходів, спрямованих на пред`явлення позову в інтересах Малоклітнянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, було підготовлено 15.05.2019, позовна заява направлена до суду також 15.05.2019. При цьому доказів направлення зазначеного повідомлення саме до звернення заступника прокурора до суду із позовною заявою матеріали позовної зави взагалі не містять.

Проте, як вже зазначалось судом, згідно зі ст. 23 Закону України „Про прокуратуру прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

З аналізу положень вказаної статті можна дійти до висновку про те, що зверненню прокурора до суду із позовом в інтересах, зокрема, суб`єкта владних повноважень, передує саме попереднє повідомлення останнього, яке здійснюється прокурором заздалегідь саме з метою надання можливості такому суб`єкту встановити наявність підстав для звернення до суду самостійно. При цьому, долучені до позовної заяви заступником прокурора копії листів: Малоклітнянської сільської ради Красилівського району №129 від 30.10.2018р.; Малоклітнянської сільської ради Красилівського району №102 від 30.10.2018р.; Малоклітнянської сільської ради від 21.02.2019 №16, Малоклітнянської сільської ради від 23.04.2019 №44 не можуть вважатись повідомленнями про вжиття заходів, спрямованих на пред`явлення позову в інтересах Малоклітнянської сільської ради в розумінні ст.23 Закону України „Про прокуратуру. Тому, повідомлення Малоклітнянської сільської ради про звернення до суду також не можна вважати таким, що відповідає вимогам ст.23 Закону України „Про прокуратуру.

Отже, на переконання господарського суду, заступник прокурора, подаючи до суду позовну заяву у даній справі, не обґрунтував наявність підстав для представництва, а також не навів обставин нездійснення Малоклітнянською сільською радою Красилівського району Хмельницької області належним чином захисту інтересів держави.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Враховуючи вищевикладене та той факт, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти, а не прокурор, та те, що останній виконує субсидіарну роль, та не може вважатись альтернативним суб`єктом звернень до суду, при цьому в даній позовній заяві не міститься виключних підстав, коли прокурор може звернутися до суду за захистом інтересів держави, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви та доданих до неї документів заявникові.

Положеннями ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Враховуючи викладене, керуючись п. 4 ч. 5 ст. 174, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву (з доданими до неї документами) заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Малоклітнянської сільської ради Красилівського району Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "СК Промінь", с. Мала Клітна, Красилівського району Хмельницької області про стягнення 59 629,39 грн. доходу, одержаного від безпідставно набутого майна (в розмірі орендної плати) повернути заявникові без розгляду.

Додаток: позовна заява з додатками на 61 арк., в тому числі оригінал платіжного доручення про сплату судового збору № 889 від 07.05.2019 року.

Ухвала згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу підписано 21.05.2019р.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М. Яроцький

Віддруковано 4 примірники:

1- до матеріалів позовної заяви;

2 - Заступнику керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури (31000, м. Красилів, вул. Театральна, 4)

3 - Малоклітнянській сільській раді Красилівського району Хмельницької області (31033, с. Мала Клітна Красилівського району, вул. Молодіжна, 1а).

4- ТОВ «СК Промінь» (3,1033, с. Мала Клітна, Красилівський район).

Усім учасникам рекомендованим з повідомленням про вручення.