ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15 травня 2019 року м. Черкаси справа № 925/289/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Юхименко О.В., за участю прокурора відділу прокуратури Черкаської області Головні І.Я., та за участю представника відповідача Мельника О.Ю., адвокат, розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовною заявою заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області до Дочірнього підприємства «Агрофірма «Байс-Агро» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Посівна Компанія» про повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області звернувся з позовом до суду, у якому просить зобов`язати Дочірнє підприємство «Агрофірма «Байс-Агро» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Посівна Компанія» повернути на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області земельну ділянку загальною площею 25,6780 га, яка розташована між земельними ділянками з кадастровими номерами :01:001:0565, НОМЕР_1 01: НОМЕР_2 : НОМЕР_3 , НОМЕР_4 01:001 НОМЕР_1 1353, за межами населеного пункту в адміністративних межах Вишнопільської сільської ради Тальнівського району Черкаської області що перебувала в користуванні Дочірнього підприємства «Агрофірма «Байс-Агро» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Посівна Компанія» відповідно до договору оренди землі №120 від 02.04.2004, додаткової угоди №218 від 13.07.2009 та договору №166 від 22.03.2011 про внесення змін до договору оренди землі №120 від 02.04.2004.

15.04.2019 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому він проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи заперечення тим, що на підставі договору оренди землі №120 від 02.04.2004 в оренді відповідача перебуває земельна ділянка загальною площею 43,20 га (ріллі), яка розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Вишнопільської сільської ради. Додатковою угодою від 13.07.2009 №218 строк дії договору поновлювався, а 22.03.2011 між сторонами договору було укладено договір №166 про внесення змін до договору оренди землі, відповідно до якого договір оренди землі продовжено до 30.09.2013. У 2016 році земельна ділянка зменшилась до 25,67 га, у зв`язку з вилученням частини земельної ділянки для надання учасникам АТО та працівникам соціальної сфери. За оренду землі відповідачем сплачується орендна плата. На підставі ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» відповідач продовжує користуватися земельною ділянкою. Звертаючись до суду із цим позовом, прокурор не обґрунтував наявність підстав для представництва інтересів держави в даній справі, а також не навів обставин нездійснення уповноваженими органами наданих їм повноважень у сфері використання земель сільськогосподарського призначення.

У судовому засіданні 15.05.2019 оголошені вступна та резолютивна частини ухвали.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови райдержадміністрації №120 від 01.04.2004 між Тальнiвською районною державною адміністрацією та Дочірнім підприємством Агрофiрма «Байс-агро» комерційно-виробничої фірми «Байс» (яке перейменовано на Дочірнє підприємство Агрофiрма «Байс-агро» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Посівна Компанія»), укладено договір оренди земельної ділянки №120 від 02.04.2004. Земельна ділянка загальною площею 43,2 га (рiлля) земель державного запасу, яка розташована за межами населеного пункту в адміністративних межах Вишнопiльськоi сільської ради Тальнiвського району Черкаської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без зміни її цільового призначення з 01.04.2004 до 30.09.2008 з щорічною пролонгацією на наступний період при пiдтвердженнi виконання орендарем умов договору та уточнення розміру орендної плати.

Додатковою угодою №218 від 13.07.2009 сторони договору поновили строк дії договору оренди землі №120 від 02.04.2004 строком до 30.09.2013. Мiж Тальнiвською районною державною адмiнiстрацiєю та ДП «Агрофiрма «Байс-агро» КВФ «Байс» укладено договір про внесення змін №166 від 22.03.2011 до договору оренди землі №120 вiд 02.04.2004, з урахуванням додаткової угоди №218 від 13.07.2009.

13.09.2018 державним інспектором головного управління Держгеокадастру у Черкаській області складено Акт обстеження земельної ділянки №413-ДК/386/АО/10/01/-18, яка знаходиться в адміністративних межах Вишнопільської сільської ради Тальнівського району, загальною площею 25,678 га. У вказаному акті зазначено, що вказана земельна ділянка державної форми власності самовільно (без правоустановлюючих документів) використовується Дочірнім підприємством «Агрофірма «Байс-Агро» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Посівна Компанія».

13.09.2018 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель було складено протокол про адміністративне правопорушення №413-ДК/0542П/07/01/-18, у якому вказано, що земельна ділянка, яка знаходиться в адміністративних межах Вишнопільської сільської ради Тальнівського району за межами населеного пункту, загальною площею 25,6780 га без кадастрового номеру, що знаходиться поруч з земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_4 01:001:0565, використовується самовільно Дочірнім підприємством «Агрофірма «Байс-Агро» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Посівна Компанія», що є порушенням статей 125,126,Земельного кодексу України, відповідальність за яке передбачена у статті 53-1 КУпАП. За вказане правопорушення постановою про накладення адміністративного стягнення від 13.09.2018 №413-ДК/0528П0/03/01/-1 на керівника Дочірнім підприємством «Агрофірма «Байс-Агро» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Посівна Компанія» накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн штраф .

21.12.2018 головним державним інспектором головного управління Держгеокадастру у Черкаській області складено Акт обстеження земельної ділянки №637-ДК/480/АО/10/01/-18, яка знаходиться в адміністративних межах Вишнопільської сільської ради Тальнівського району, загальною площею 25,678 га. У вказаному акті зазначено, що вказана земельна ділянка використовується для товарного сільськогосподарського виробництва, знаходиться під посівами озимої зернової культури. У цей же день головним інспектором Держгеокаждастру складено Акт в перевірки дотримання вимог земельного законодавства №637-ДК/1262/АП/09/01/-18. У цьому Акті зазначено, що земельна ділянка державної форми власності сільськогосподарського призначення площею 25,678 га (між земельними ділянками з кадастровими номерами :01:001:0565, НОМЕР_4 :01:001 НОМЕР_3 , НОМЕР_4 01 НОМЕР_1 001 НОМЕР_5 ) в адміністративних межах Вишнопільської сільської ради Тальнівського району Черкаської області за межами населеного пункту використовується для товарного сільськогосподарського виробництва, знаходиться під посівами озимої зернової культури.

За інформацією Вишнопiльської сiльської ради земельна ділянка загальною площею 25,6780 га використовується ДП «Агрофiрма Байс-Агро» ТОВ «Агро Посівна Компанія» та засіяна на даний час озимою пшеницею, орендна плата сплачується також ДП «Агрофiрма Байс-Агро» ТОВ «Агро Посівна Компанія».

За доводами прокурора земельна ділянка площею 25,6780 га після закінчення строку дії договору 30.09.2013 відповідачем за актом приймання-передачі не повернута Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області. Дочірнє підприємство «Агрофірма «Байс-Агро» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Посівна Компанія» використовує спірну земельну ділянку без належних правових підстав, отже протиправно, тому ця земельна ділянка підлягає поверненню. Подаючи позов до суду, прокурор обґрунтовує його подання необхідністю відновлення законності та справедливої рівноваги між інтересами державного органу і орендарем, відновлення порушеного порядку на розпорядження земельною ділянкою Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області згідно з вимогами закону; необхідністю дотримання принципу раціонального використання землі та отримання максимального доходу від її оренди, встановленого за результатами земельних торгів.

Статтею 6 Конституції України передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру». Відповідно до статті 23 цього Закон прокуратура здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача. Виходячи з системного аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорон землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Як вбачається зі змісту позовної заяви прокурор подав позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області. Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 «Про Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру» ця служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Отже, повноваження щодо здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства та використанням усіх категорій і форм власності, належать органам Держгеокадастру.

Саме відповідні суб`єкти владних повноважень зобов`язані захищати інтереси держави, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може захищати інтереси держави. Суд звертає увагу на те, що саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноваженим державою орган на здійснення повноважень у спірних правовідносинах не вжив цивільно-правових заходів щодо повернення земельної ділянки є недостатнім для підтвердження таких доводів. Водночас, як вбачається з позовних матеріалів позивачем вчинялися відповідні дії з метою усунення порушень земельного законодавства, неодноразово складалися акти перевірки законності використання спірної земельної ділянки, винні особи притягувались до адміністративної відповідальності, що свідчить про виконання уповноваженим органом своїх функцій у спірних правовідносинах.

Згідно зі змістом статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на участь прокурора у суді на боці однієї з сторін, як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор, вчиняючи процесуальні дії стає противником чи союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї з сторін відчуття нерівності. Підтримка, що надається прокурором одній зі сторін може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які ймовірно не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або у випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави.

З урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 статті 131-1 Конституції України щодо представництва прокурором інтересів держави у судах не може тлумачитись розширено. Отже, прокурор може представляти інтереси держави у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави у суді не відповідає принципу змагальності, який є одним з засад правосуддя. Суд, дослідивши наведені докази та доводи прокурора, дійшов висновку, що обставини, на які послався прокурор при зверненні до суду не свідчать про невиконання органом державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, своїх функцій, тому відсутні підстави вважати, що позов прокурора у даній справі має на меті захист інтересів держави, захист яких здійснюється органами Держгеокадастру.

Відповідно до частини статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави. Водночас, судом було порушено провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі. Згідно з частиною другою статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про, зокрема, залишення позовної заяви без розгляду. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності. З огляду на викладене, позовна заява заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства економічного розвитку та торгівлі України, Черкаської міської ради до Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради та Приватного підприємства «Черкаси-Доргстрой» про визнання недійсними результатів закупівлі послуг та визнання недійсним договору, підлягає залишенню без розгляду, оскільки прокурор, звертаючись до суду із даним позовом не обґрунтував підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Відповідно до частин 2-4 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету. Ухвалу про залишення позову без розгляду може бути оскаржено. Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Відповідно до пункту 4 статті 7 Закону України «Про судовий збір» залишення заяви без розгляду є підставою для його повернення позивачу. Разом з тим, оскільки, згідно з вимогами частини 1 статті 7 цього Закону повернення судового збору здійснюється за клопотанням особи, яка його сплатила, а у суду відсутнє таке клопотання підстав для прийняття рішення про повернення судового збору у суду немає.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 226, статтями 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити позов без розгляду.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текс ухвали підписаний 20.05.2019

Суддя Кучеренко О.І.