ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019 року м.Дніпро Справа № 904/5700/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів: Дарміна М.О.Іванова О.Г.,

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Дніпроазот" на рішення господарського суду Дніпропетровської області (суддя Бондарєв Е.М., повне рішення складено 18.03.2019 року) від 13.03.2019р., у справі № 904/5700/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідне та проектне підприємство УКРФЕРРО" , м. Харків

до Акціонерного товариства "Дніпроазот", Дніпропетровська область, м. Кам`янське

про стягнення 321 998,22 грн. заборгованості за виконані роботи, 5 663,64 грн. 3% річних, 11 913,93 грн. інфляційних втрат

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідне та проектне підприємство «УКРФЕРРО" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Дніпроазот" заборгованості у загальній сумі 339 575,79 грн., яка складається з: 321 998,22 грн. сума основного боргу; 5 663,64 грн. 3% річних за період з 04.05.2018 року по 03.12.2018 року; 11 913,93 грн. інфляційні втрати за період з квітня по жовтень 2018 року. Також позивач просив суд покласти на відповідача судові витрати, а саме витрати по сплату судового збору у сумі 5 093,64 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог, позивач указав, що відповідач неналежно виконав зобов`язання за договором на розробку робочого проекту №697/17-22 від 06.07.2017 року в частині своєчасної та повної оплати за роботи виконані за актом здачі-приймання виконаних робіт №1 від 05.03.2018 року на суму 321 998,22 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2019 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідне та проектне підприємство УКРФЕРРО" позов задоволено частково: стягнуто з Акціонерного товариства "Дніпроазот" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідне та проектне підприємство «УКРФЕРРО" 321 998,22 грн. заборгованості за виконані роботи, 5 637,17 грн. 3% річних, 9 360,08 грн. інфляційних втрат, та витрати зі сплати судового збору у сумі 5 054,94 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення суд, посилаючись на норми діючого законодавства, прийшов до висновку, що позивач, на виконання умов договору, виконав взяті на себе зобов`язання розробив проектну документацію згідно обсягів та переліку, зазначених у договорі, додатках до нього, про що сторонами був оформлений та підписаний Акт здачі-передавання виконаних робіт № 1 від 05.03.2018 року на суму 321 998,22 грн. Суд врахував, що зазначений Акт підписано без будь-яких зауважень щодо якості або обсягу виконаних робіт, що свідчить про прийняття замовником виконаних проектних робіт. Суд прийняв до уваги, що проектні роботи були передані замовнику не лише електронною поштою - супровідним листом позивача, а й засобами поштового зв`язку ДП "Укрпошта", а частина документів електронною поштою. Доказів оплати заборгованості відповідач не надав, доводи, наведені позивачем в обґрунтування позову, не спростував. Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат суд визнав їх невірними частково, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині були задоволені частково: за період прострочення є з 05.05.2018 по 03.12.2018 року для 3% річних, та період прострочення за період з травня по жовтень 2018 року інфляційних втрат. Також суд відмовив позивачу у стягненні витрат на правову допомогу, оскільки він не надав доказів на підтвердження виконання п.4.5 договору за надання правової допомоги.

Не погодившись з рішенням господарського суду, відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив суд рішення господарського суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- станом на день направлення апеляційної скарги позивачем не надано відповідачу належним чином оформленого рахунку на оплату робіт за договором, а тому висновки господарського суду про наявність у відповідача простроченої заборгованості перед позивачем внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за договором є необгрунтованими та безпідтсвавними, оскільки у відповідності до п.3.2 договору строк оплати продовжується на час прострочення надання позивачем відповідного документа рахунку на оплату робіт за договором;

- твердження суду, що рахунок на оплату виконаних робіт направлено відповідачу електронною поштою, суперечить діючому законодавству і умовам договору, а направлені рахунки та всі інші документи не відповідають встановленим вимогам;

- враховуючи, що у відповідача відсутня прострочена заборгованість перед позивачем за договором, у позивача відсутні підстави для нарахування відповідачу 3% річних та інфляційних втрат.

Відзив на апеляційну скаргу до Центрального апеляційного суду не надходив.

Ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Антонік С.Г.(доповідач), суддів: Дарміна М.О.,Іванова О.Г., від 12.04.2019 року відкрите апеляційне провадження у справі № 904/5700/18. Розгляд справи призначено у судове засідання.

Змінено найменування боржника з Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" на Комунальне підприємство Кам"янської міської ради "Тепломережі".

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, заслухавши представників сторін, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено рішенням господарського суду та вбачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством "Дніпроазот", назва якого в подальшому була змінена на Акціонерне товариство "Дніпроазот", та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідне та проектне підприємство «УКРФЕРРО" 20.07.2017 року укладено договір №697/17-22 на розробку робочого проекту з протоколом розбіжностей від 17.07.2017 року відповідно до п.1.1 якого замовник доручив, а виконавець зобов`язався виконати роботи з розробки робочого проекту "Реконструкція будівлі виробничої з побутовими приміщеннями (корпус 1406) під дільницю фасування і відвантаження карбаміду потужністю 50т/годину" (а.с.25-30, 39).

Пунктом 2.3 договору передбачено, що замовник зобов`язаний протягом 5 робочих днів з моменту підписання договору надати супровідним листом виконавцю вихідні дані відповідно до завдання на розробку робочого проекту (Додаток № 6 до договору).

Предмет, склад та обсяги виконуваних за цим договором робіт визначені у кошторисах на виконання робіт №1, №2, №3 та (Додатки №1, №2, №3 до договору) та Зведеного кошторису (Додаток №4 до договору), які узгоджуються обома сторонами та є невід`ємними частинами договору (п.1.2 договору) (а.с.31-34).

В подальшому між сторонами укладені додаткова угода №1 від 13.10.2017 року до договору, яка підписана сторонами з протоколом розбіжностей від 20.10.2017 року, та додаткова угода №2 від 22.12.2017 року до договору (а.с.41-46).

Відповідно до п. 3.1 договору в редакції додаткової угоди № 1 загальна вартість виконання всіх робіт, які є предметом цього договору (загальна сума договору), визначена на підставі Протоколу узгодження договірної ціни (Додаток №5 до договору), і становить 321 998,22 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 53 666,37 грн. Договірна ціна тверда і не підлягає зміні.

Строк виконання робіт за договором за пунктом 2.2. договору в редакції додаткової угоди № 2 виконавець зобов`язується виконати роботи протягом 95 календарних днів від дати укладення сторонами договору та передати замовнику результат виконання робіт у повному обсязі, передбаченому п. 1.4 договору (а.с.48).

Відповідно до п. 3.2 договору в редакції додаткової угоди №2 оплата за роботи, виконані виконавцем за договором, здійснюється замовником по факту виконання робіт, передбачених договором, і підписання замовником наданого виконавцем Акту здачі-приймання виконаних робіт, протягом 60 календарних днів від дати підписання замовником Акту здачі-приймання виконаних робіт, але не раніше надання виконавцем замовнику рахунку та всіх документів, які підлягають передаванню замовнику в обов`язковому порядку відповідно до умов договору та/або вимог чинного законодавства. У разі неотримання замовником від виконавця необхідних документів, строк оплати продовжується на час прострочення надання відповідних документів.

05.03.2018 року сторонами був оформлений та підписаний Акт здачі-передавання виконаних робіт № 1 на суму 321998,22 грн. , який підписано без будь-яких зауважень щодо якості або обсягу виконаних робіт (т.1 а.с.49).

На виконання умов п. 3.2 договору виконавцем замовнику було направлено наступні документи: рахунок на оплату (направлено електронною поштою 19.03.2018 - скан електронної поштової скриньки 19.03.2018) (а.с. 50, 51 том 1), пакет документів, передбачених п. 10.20 договору (направлено ще на стадії перемовин електронною поштою 26.06.2017 згідно листа відповідача 019/1-40 від 26.06.2017) (а.с. 85, 86 том 1), накладні з кресленнями проектних робіт (накладні № 697 від 23.10.2017, № 697-2 від 01.11.2017, № 697-3 від 08.11.2017, № 697-4 від 11.11.2017, № 697-5 від 07.12.2017, № 697-7 від 26.02.2018) (а.с.58-64 том 1).

Проектні роботи креслення та інші документи до проекту були передані замовнику також і засобами поштового зв`язку ДП "Укрпошта" 01.11.2017 року та 21.12.2017 ( т. 1 а.с. 58-64, 65, 75, 77).

Відповідач за надані послуги з позивачем не розрахувався, що стало підставою для звернення з позовом до суду.

Розглядаючи апеляційні вимоги Акціонерного товариства "Дніпроазот", судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Згідно ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихх статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.525, ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 837 Цивільного кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до п.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу положень статей 76-79 ГПК України докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Матеріалами справи підтверджується, що були виконанні роботи, які передані відповідачу, як це передбачено умовами укладеного між сторонами договору.

Виконання позивачем замовлених робіт відповідачем не заперечується.

Разом з тим, ані під час розгляду справи судом першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду справи відповідачем доказів оплати за виконані роботи не надано, у зв`язку з чим висновок господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 321998,22грн. є законним та обгрунтованим.

Оскільки позивачем при зверненні з позовом до суду було невірно визначено початок періоду прострочення зобов`язання, господарським судом було перераховано 3% річних, внаслідок чого розмір 3% річних становить 5637,17грн.

Перевіривши вказаний розрахунок, колегія суддів вважає його розрахованим у відповідності до дійсного періоду прострочення відповідачем зобов`язання, а тому вважає правильним висновок господарського суду про задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних частково, в сумі 5637,17грн. за період з 05.05.2018 по 03.12.2019.

Також господарським судом було здійснено перерахунок суми інфляційних втрат у зв`язку з невірним визначенням позивачем початку періоду прострочення зобов`язання, внаслідок чого розмір інфляційних втрат становить 9360,08грн. за період з травня по жовтень 2018р.

Колегія суддів вважає здійснений перерахунок арифметично правильним, а тому господарським судом обгрунтовано задоволено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 9360,08грн. інфляційних втрат.

Доводи апеляційної скарги про те, що станом на день направлення апеляційної скарги позивачем не надано відповідачу належним чином оформленого рахунку на оплату робіт за договором, а тому висновки господарського суду про наявність у відповідача простроченої заборгованості перед позивачем внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за договором є необгрунтованими та безпідставними, оскільки у відповідності до п.3.2 договору строк оплати продовжується на час прострочення надання позивачем відповідного документа рахунку на оплату робіт за договором, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки 19.03.2018 року позивачем був направлений відповідачу рахунок на оплату, про що свідчить скан електронної поштової скриньки 19.03.2018 року (т.1 а.с. 50, 51).

Також безпідставні твердження скаржника про те, що направлення рахунку на оплату виконаних робіт електронною поштою, суперечить діючому законодавству і умовам договору, а направлені рахунки та всі інші документи не відповідають встановленим вимогам, виходячи з наступного.

Як передбачено п.10.16 договору№697/17-22 від 06.07.2017 …Замовник має право вимагати від виконавця належного оформлення документів, пов`язаних з цим договором, та не приймати їх, якщо надані чи складені виконавцем документи не відповідають умовам даного договору та/або вимогам чинного законодавства України.

Відповідачем не надано доказів звернення до позивача стосовно незгоди з неналежним оформленням рахунку на оплату та незгоди приймати такий рахунок електронною поштою, крім того не надано і доказів звернення з вимогою про направлення йому рахунку іншим, ніж електронною поштою, засобом.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, скаржник не надав.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2019р. у справі № 904/5700/18 постановлено з дотриманням вимог ст.276 ГПК України, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.123, 129, 269, 270, 275, 276,

281-284 Господарського кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Дніпроазот" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2019р. у справі № 904/5700/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23.05.2019р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов