ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"17" травня 2019 р. Справа № 906/162/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Павлюк І.Ю.

судді Демидюк О.О.

судді Савченко Г.І.

розглядаючи апеляційну скаргу Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод", смт.Новогуйвинське Житомирської області

на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 09.04.19р. суддею Машевською О.П. у м.Житомирі, повний текст складено 15.04.19р.

у справі № 906/162/19

за позовом Акціонерного товариства "Завод "Маяк", м.Київ

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод", смт.Новогуйвинське Житомирської області

про стягнення 232 130,84грн. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 09.04.2019р. нова ціна позову: 136 000,00грн. основного боргу, 32440,44грн. пені, 9639,17грн. інфляційних втрат, 4051,23грн. 3% річних)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 09.04.2019р. у справі №906/162/19 позов Акціонерного товариства "Завод "Маяк" до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" про стягнення 232 130,84грн. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 09.04.2019р. нова ціна позову: 136 000,00грн. основного боргу, 32440,44грн. пені, 9639,17грн. інфляційних втрат, 4051,23грн. 3% річних) задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" на користь Акціонерного товариства "Завод "Маяк" 136000,00грн. основного боргу, 32440,44грн. пені, 9639,17грн. інфляційних втрат , 4051,23грн. 3% річних, 3482,35грн. судового збору.

Закрито провадження у справі в частині стягнення 50 000,00грн. основного боргу.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Державне підприємство "Житомирський бронетанковий завод" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати в частині стягнення пені в розмірі 32440,44грн. та прийняти нове, яким зменшити розмір пені, що підлягає до стягнення з ДП "Житомирський бронетанковий завод" на 99%.

Також, просить стягнути з іншої сторони витрати пов`язані з розглядом судової справи.

Однак, вивчивши зміст апеляційної скарги та розглянувши додані до неї документи, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В силу п.2 ч.1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23.11.2018р. №2629-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2019р. складає 1921,00грн..

У відповідності до ст.2 Закону України "Про судовий збір", платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно п.1, 2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті в 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до приписів підпункту 4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, становить - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно п.4 ст.6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Як свідчать матеріали апеляційної скарги, при поданні апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 09.04.2019р. у справі №906/162/19 Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" повинно бути сплачено судовий збір у розмірі 2881,50грн. (1921,00грн. (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб) * 150%).

Однак, до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Водночас, скаржником до апеляційної скарги додано клопотання, в якому він просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судом рішення у справі за результатами розгляду апеляційної скарги.

Зокрема, в обґрунтування вказаного клопотання скаржник посилається на неможливість сплатити судовий збір через його скрутне фінансове становище та відсутність коштів для проведення сплати судового збору. Також, ДП "Житомирський бронетанковий завод" розраховує на надходження фінансових результатів за наявною дебіторською заборгованістю в кінці травня 2019 року, тощо.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В силу приписів ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктом 1 ч.2 ст.129 Конституції України та ст.7 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

На думку колегії, наведені скаржником обставини не відповідають умовам, що передбачені спеціальним Законом України "Про судовий збір", зокрема у його ст.8, які б дали підстави для відстрочення йому сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення апеляційним судом судового рішення у справі.

Відтак, відсутні підстави для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судом рішення у справі за результатами розгляду апеляційної скарги, передбачені ст.8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги).

Також слід зазначити, що згідно з ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013р. у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п.1 ст.6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п.31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013р. у справі "Наталія Михайленко проти України").

Отже, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником наведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати, залишати без руху позовну заяву (апеляційну скаргу) заявнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no.28249/95 від 19.06.2001р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

За приписами ч.1 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч.2 ст.256 ГПК України).

Відповідно до ч.3 ст.260 ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.261 цього Кодексу (ч.4 ст.260 ГПК України).

Матеріалами справи стверджується, що рішення господарським судом першої інстанції ухвалене 09.04.2019р., а повний текст складено 15.04.2018р.. Отже, строк, встановлений для апеляційного оскарження, закінчився 06.05.2019р. (враховуючі вихідні дні). Натомість, скаржник звернувся до апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд лише 08.05.2019р., про що свідчить відбиток штемпеля підприємства поштового зв`язку та відповідна відмітка на поштовому конверті, тобто поза межами строку подання апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду.

Однак, скаржником жодним чином не зазначено в тексті апеляційної скарги чи в окремому документі (клопотанні) про поновлення процесуального строку, а зазначено лише у її тексті, що під час судового засідання 09.04.2019р. оголошено вступну та резолютивну частину оскаржуваного рішення (повний текст складено 15.04.2019р.), а отримано скаржником повний текст рішення лише 18.04.2019р., враховуючи положення п.1 ч.2 ст.256 ГПК України, строк на подачу апеляційної скарги спливає 08.05.2019р. включно, (копія поштового конверту та витяг з відкритих джерел про дату отримання поштового відправлення, яким було надіслано повний текст оскаржуваного рішення), тобто відповідна заява (клопотання) скаржника про поновлення строку на подання апеляційної скарги в матеріалах апеляційної скарги відсутня.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст.ст.256, 258 ГПК України, що, відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст.260 ГПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" на рішення Господарського суду Житомирської області від 09.04.2019р. у справі №906/162/19 без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.8 Закону України "Про судовий збір", ст.ст.174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод", смт.Новогуйвинське Житомирської області про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судом рішення у справі за результатами розгляду апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод", смт.Новогуйвинське Житомирської області на рішення Господарського суду Житомирської області від 09.04.2019р. у справі №906/162/19 залишити без руху.

3. Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги та надати суду відповідні докази.

4. Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків в установлений строк, апеляційна скарга вважається неподаною та буде повернуто скаржнику.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.