ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року Справа №902/1722/14

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Саврій В.А.,

суддя Миханюк М.В.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача: Коломієць О.О. (посвідчення №848 від 01.02.18р.);

відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 04 лютого 2019 року, суддя Лабунська Т.І., м. Вінниця, повний текст складено 04 лютого 2019 року у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко"

про витребування майна, заставною вартістю 800 240,00 грн. та стягнення заборгованості в розмірі 472 200,00 грн.

у межах справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім Сєвєродонецького "Об`єднання склопластик"

про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Південьзахідшляхбуд"

Судом роз`яснено представнику позивача права та обов`язки, передбачені ст.ст. 42, 46 ГПК України. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надходило, заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2019 року, ПАТ "Південьзахідшляхбуд" звернулось до господарського суду Вінницької області із позовною заявою до ТОВ "Данко" про витребування майна, заставною вартістю 800 240,00 грн. та стягнення заборгованості у розмірі 472 200,00 грн., з тих підстав, що відповідач після припинення договорів оренди не повернув надане у користування майно, а саме: автомобіль марки MAN TAG 26390, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; каток дорожній JCB VMT-850, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; причіп-цементорозподілювач STREUMASTER SW 16 TA, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , заставною вартістю 800 240,00 грн., а також не сплатив орендну плату у розмірі 310 000,00 грн., внаслідок чого, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 472 200,00 грн., з яких 310 000,00 грн. - борг по орендній платі та 162 200,00 грн. - пеня.

Для забезпечення заявлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості і пені, просить суд накласти арешт на рахунки ТОВ "Данко" у розмірі 1 272 440,00 грн.

04 лютого 2019 року, ухвалою господарського суду Вінницької області клопотання ПАТ "Південьзахідшляхбуд" було частково задоволено та накладено арешт на заявлену до стягнення з ТОВ "Данко" суму заборгованості по орендній платі у розмірі 310 000,00 грн.

ТОВ "Данко" у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати в частині задоволення та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання ПАТ "Південьзахідшляхбуд" про забезпечення позову, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, оскільки суд першої інстанції безпідставно та передчасно задоволив клопотання щодо накладення арешту на заявлену до стягнення позивачем суму заборгованості по орендній платі у розмірі 310 000,00 грн.

28 березня 2019 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Данко" було залишено без руху у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору з наданням 10-денного строку з моменту отримання ухвали на усунення вказаних недоліків.

16 і 22 квітня 2018 року, на підставі розпоряджень керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду, у зв`язку із перебуванням у відпустці суддів Демидюк О.О., Савченко Г.І. та Павлюк І.О., повторним авторозподілом для розгляду апеляційної скарги ТОВ "Данко" було визначено колегію суддів у складі: Дужич С.П., головуючий, Миханюк М.В., Саврій В.А.

22 квітня 2019 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Данко" було прийнято колегією суддів у новому складі.

22 квітня 2019 року, у зв`язку із надходженням доказів сплати судового збору, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду було відкрито апеляційне провадження за скаргою ТОВ "Данко" та призначено її розгляд на 22 травня 2019 року.

У судовому засіданні представник позивача висловив свою правову позицію щодо поданої апеляційної скарги, вважає її необгрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, натомість ухвала суду першої інстанції прийнята у чіткій відповідності до норм матеріального і процесуального права, а тому, за його переконанням, відсутні підстави для його скасування.

ТОВ "Данко" явку повноважного представника у судове засідання не забезпечило, хоча і було завчасно повідомлене про час і місце судового розгляду, на що вказує повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, проте звернулося до суду із клопотанням про відкладення судового засідання на іншу дату у зв`язку з відрядженням директора Бебіх Ю.С.

Судова колегія враховує, що сторони були завчасно /за місяць/ повідомлені про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, обов`язковість явки представників сторін у судове засідання не визнавалась та враховуючи місячний термін, встановлений ч.2 ст. 273 ГПК України, для розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, а також те, що відсутність представника товариства щодо якого є відомості про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце, відповідно до ст. ст. 202, 216 ГПК України, не є підставою для відкладення розгляду справи, вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, ГПК України не обмежує кількості представників, яких може призначити одна особа, тому, зазначений у клопотанні представник є не єдиною особою, що має право представляти інтереси товариства в суді.

Враховуючи вимоги ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доводи позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

На розгляді господарського суду Вінницької області перебуває справа про банкрутство ПАТ "Південьзахідшляхбуд" за заявою ТОВ "Торгівельний дім Сєвєродонецького "Об`єднання склопластик".

01 лютого 2019 року, у межах справи про банкрутство ПАТ "Південьзахідшляхбуд", боржник звернувся до господарського суду Вінницької області із позовною заявою до ТОВ "Данко" про витребування майна, заставною вартістю 800 240,00 грн. та стягнення заборгованості у розмірі 472 200,00 грн., з яких 310 000,00 грн. - борг по орендній платі та 162 200,00 грн. - пені.

Крім заявлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості і пені, ПАТ "Південьзахідшляхбуд" просить суд накласти арешт на рахунки ТОВ "Данко" в межах ціни позову - у розмірі 1 272 440,00 грн., з метою запобігання передумов для невиконання або неналежного виконання судового рішення, оскільки відповідач значний час не повертає майно, яке є об`єктом оренди та не погашає борги по його оренді.

04 лютого 2019 року, ухвалою господарського суду Вінницької області клопотання ПАТ "Південьзахідшляхбуд" було частково задоволено та накладено арешт лише на заявлену до стягнення з ТОВ "Данко" суму заборгованості по орендній платі у розмірі 310 000,00 грн., з тих підстав, що позовною вимогою є витребування відповідного орендованого майна у відповідача, а не стягнення з нього суми його вартості, а заявлена пеня не досліджувалась та не перевірялось правильність її нарахування.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно п.3 ч.1 ст. 255 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову.

В силу ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 ГПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як встановлено з матеріалів справи, 01 лютого 2019 року, ПАТ "Південьзахідшляхбуд" звернулось до господарського суду Вінницької області із позовом до ТОВ "Данко" про витребування майна, заставною вартістю 800 240,00 грн. та стягнення заборгованості у розмірі 472 200,00 грн.

Для забезпечення заявлених позовних вимог, ПАТ "Південьзахідшляхбуд" просить суд накласти арешт на рахунки ТОВ "Данко" в межах 1 272 440,00 грн. - ціни позову (310 000,00 грн. - борг по орендній платі, 162 200,00 грн. - пеня за несвоєчасну оплату згідно договорів оренди, 800 240,00 грн. - заставна вартість витребуваного майна).

Відповідно до ч.1 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

З поданої позивачем заяви про забезпечення позову вбачається, що відповідач після припинення угод, щодо оренди майна, з листопада 2018 року не повертає його власнику і після звернення позивача з позовом, допустив заборгованість з орендної плати, а тому враховуючи дані обставини, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про частково задоволення клопотання про накладення арешту на кошти відповідача у сумі 310 000,00 грн., оскільки вжиття даного заходу необхідне для забезпечення належного виконання рішення суду, а тому ухвалу господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята у відповідності до норм ст. 234 ГПК України із всебічним, повним та об`єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційних скарг, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв`язку з відмовою в їх задоволенні, покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 269-276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Данко" - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Вінницької області від 04 лютого 2019 року у справі №902/1722/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/1722/14 повернути господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "26" травня 2019 року.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.