РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.05.2019Справа № 910/3322/19
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська Страхова Група» до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення 61290,37 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки Відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повністю відшкодував Позивачу шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

Від МТСБУ на виконання вимог ухвали суду надійшли відомості щодо умов укладеного Відповідачем страхового договору (полісу).

Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав, що підтверджено залученим до справи зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, проте у встановлений судом строк відзиву на позов не подав. Також відзив на позов не надійшов від Відповідача станом на час розгляду даного спору та винесення рішення у справі. Відтак, оскільки Відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином, але відзиву не подав, то суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

04.11.2017 на перехресті вул. Галицька - Набережна ім. В. Стефаника, в м. Івано-Франківському, була скоєна ДТП. Причинами стало те, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Опель», д.р.н. НОМЕР_1 , при повороті не надав переваги, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мітсубіші», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив ПДР України. Дані обставини підтверджуються довідкою ДАІ про ДТП та постановою суду, копії яких містяться у справі.

Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Мітсубіші», д.р.н. НОМЕР_2 (Застрахований автомобіль), який відповідно до залученої до справи копії реєстраційного талону належить ТОВ «ТЕМА» на праві власності, був застрахований ним на підставі договору добровільного страхування (копія залучена до справи, далі - Договір добровільного страхування). Вигодонабувачем за договором є страхувальник. Докази, що Договір не був діючим на час ДТП, у справі відсутні.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування, та враховуючи, зокрема, висновок автотоварознавчого дослідження № 417 від 16.11.2017 (вартість відновлювального ремонту 135585,02 грн.; ринкова вартість Застрахованого автомобіля до ДТП 132610,29 грн.) та звіт про оцінку працездатних складових №0501 від 11.01.2018 (вартість працездатних складових Застрахованого автомобіля внаслідок його пошкодження у ДТП складає 35209,63 грн.), Позивачем було складено страховий акт, відповідно до якого Позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування у сумі 115762,42 грн. вигодонабувачу за Договором добровільного страхування.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як убачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм ОСОБА_1 , автомобіля «Опель», д.р.н. НОМЕР_1 , під час експлуатації останнього, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлено залученою до справи постановою суду.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 , як особи, яка експлуатувала автомобіль «Опель», д.р.н. НОМЕР_1 , на законних підставах, була застрахована Відповідачем на підставі договору (полісу) №АК/1501335 (ліміт відповідальності за шкоду по майну - 100000 грн., франшиза - 0).

Отже, на Відповідача полісом № АК/1501335 покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації ОСОБА_1 , автомобіля «Опель», д.р.н. НОМЕР_1 , на час ДТП.

Вищеописаним залученим до матеріалів справи висновком автотоварознавчого дослідження № 417 від 16.11.2017 встановлено, що вартість відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля після ДТП становить 135585,02 грн., а його ринкова вартість до ДТП була 132610,29 грн., при цьому, звітом про оцінку працездатних складових №0501 від 11.01.2018 встановлено, що вартість працездатних складових Застрахованого автомобіля внаслідок його пошкодження у ДТП складає 35209,63 грн., та Позивач на підставі складеного на виконання умов Договору страхового акта розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 115762,42 грн.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак, оскільки встановлена оцінювачем ринкова вартість Застрахованого автомобіля є меншою за вартість відновлювального ремонту даного автомобіля, то його ремонт є економічно необґрунтованим, а відтак даний транспортний засіб вважається фізично знищеним і до правовідносин даного спору мають застосовуватись положення ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідачем не надано суду доказів на спростування встановленої Позивачем ринкової вартості Застрахованого автомобіля, вартості його залишків після ДТП та вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля, внаслідок його пошкодження в ДТП, і також Відповідач не спростував розраховану Позивачем суму страхового відшкодування.

Натомість, судом встановлено, що наведені у додатках до висновку автотоварознавчого дослідження та до звіту оцінювача - у ремонтних калькуляціях, розрахованих у AUDATEX, матеріли, деталі та роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з завданими Застрахованому автомобілю пошкодженнями внаслідок ДТП, що відображені в довідці ДАІ, і не суперечать акту огляду пошкодженого автомобіля; Відповідачем не надано доказів протилежного.

Розрахований Позивачем у відповідності до ст. 30 вказаного Закону розмір страхового відшкодування (115762,42 грн.), Відповідачем спростовано не було.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в ст. 9 Закону України «Про страхування».

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу № АК/1501335 та положення статей 12, 22, 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1192 ЦК України, у Відповідача в зв`язку з настанням ДТП виник обов`язок відшкодувати Позивачу шкоду, не більше суми, право на вимогу якої перейшло до Позивача в зв`язку з виплатою страхового відшкодування (115762,42 грн.), в межах ліміту відповідальності Відповідача, як страховика, за спірним страховим випадком (100000 грн.), та виходячи з різниці між вартістю транспортного засобу на момент ДТП (ринковою вартістю автомобіля до ДТП 132610,29 грн.) та вартістю залишків автомобіля після ДТП (35209,63 грн.), та мінусом франшизи (0 грн.), а отже в сумі 97400,66 грн. (132610,29 - 35209,63 - 0 = 97400,66 грн.).

Враховуючи, що за наслідками розгляду заяви Позивача Відповідачем було виплачено лише частину суми страхового відшкодування в розмірі 36110,29 грн., та оскільки Відповідач не довів перед судом наведене у листі від 27.06.2018 № 2217/18 твердження щодо меншої вартості автомобіля на момент ДТП, то вимоги про стягнення з Відповідача ще 61290,37 грн. страхового відшкодування (97400,66 - 36110,29 = 61290,37) суд визнає обґрунтованими.

Судові витрати, у які Позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (м. Київ, вул. Кирилівська, 40; ідентифікаційний код 20602681) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (м. Київ, вул. Івана Федорова, 32, літера А; ідентифікаційний код 30859524) 61290 (шістдесят одну тисячу двісті дев`яносто) грн. 37 коп. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), а також 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.