ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/652/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Шейнцис О.О.

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6)

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Цегляний" (65044, м. Одеса, провулок Цегляний, буд. 3/1)

про стягнення 26 284,54 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Клабуков Р.В. - довіреність № б/н від 29.03.2019р.

ВСТАНОВИВ:

13.03.2019р. Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Цегляний", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 26 284,54 грн, у тому числі: пеню у сумі 18 592,62 грн., 3% річних у сумі 2 034,66 грн., інфляційні втрати у сумі 5 657,26 грн., а також судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про укладання між сторонами договору про переведення боргу №3999/16-23/ТЕ від 19.12.2016р., за умовами якого до ОСББ "Цегляний" перейшли обов`язки ПП "ЖЕК "Наш Дім" щодо сплати суми боргу, а також штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням ПП "ЖЕК "Наш Дім" своїх зобов`язань за договором постачання природного газу від 21.12.2015р. №3104/16-ТЕ-23.

Враховуючи порушення первісним боржником строків сплати за поставлений природний газ, позивачем і було нараховано та заявлено до стягнення пеню, 3 % річних та інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.03.2019р. відкрито провадження у справі № 916/652/19, справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням судового засідання для розгляду справи по суті на 17.04.2019р. о 10 год. 30 хв.

02.04.2019р. до канцелярії суду надійшло клопотання представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.59).

08.04.2019р. до канцелярії суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Цегляний" надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву (а.с.61) та відзив на позовну заяву (а.с.62-64), згідно якого відповідач позов АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" визнав частково, просив суд зменшити розмір пені до 1000 грн.

Так, обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач зазначив, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Цегляний" створено власниками квартир багатоквартирного будинку 3/1 по пров. Каркашадзе в м. Одесі, є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об`єднання.

Як вказує відповідач, тривалий час управління та експлуатацію житлового будинку ОСББ "ЦЕГЛЯНИЙ" здійснювало ПП "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім". 01.06.2016 р. ОСББ "Цегляний" за актом приймання-передачі було прийнято з балансу на баланс від ПП "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім" за актом приймання - передачі житловий комплекс.

Будинок, як вказує відповідач, був прийнятий ОСББ "Цегляний" з великими боргами, що утворились внаслідок незадовільного та безхазяйного управління ним. Також необхідним було укладання з ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" договору на постачання природного газу на період 2016-2017роки.

Оскільки умовою ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" перед укладанням договору на постачання природного газу на період 2016-2017 роки було прийняття на себе та погашення боргів ПП "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім", відповідач був вимушений підписати договір про переведення боргу №3999/16-23/ТЕ від 19.12.2016р.

Як вказує відповідач, наразі залишок на рахунку ОСББ "Цегляний" складає 562,30 грн.

При цьому, відповідач наголосив та просив врахувати, що ОСББ є неприбутковою організацією, яка використовує газ для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (мешканцям багатоквартирного будинку, що перебуває на балансі ОСББ), і оплата поставленого газу залежить виключно від розрахунків споживачів.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги недоведення позивачем понесення збитків в результаті неналежного виконання відповідачем (попереднім боржником ПП "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім") умов договору, відповідач просив суд зменшити розмір пені до 1 000 грн.

У судовому засіданні 17.04.2019р. позивачем було надано суду заяву (а.с.78), згідно якої останній зазначив, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2019р. №226 "Деякі питання акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" змінено тип Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" з публічного на приватне та перейменовано його в Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та просив суд вважати вірним найменування позивача Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Також у вказаному судовому засіданні судом було проголошено протокольну ухвалу про задоволення клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву, прийнято відзив до розгляду із одночасним його залученням до матеріалів справи.

У судовому засіданні судом було оголошено перерву до 15 травня 2019р. о 10 год. 30 хв.

При цьому, суд зазначає, що положеннями п. 1.4 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (зі змін. і доповненнями) передбачено, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. У разі, коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов`язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

З огляду на вищевикладене, судом змінено найменування позивача Публічне Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

13.05.2019р. до канцелярії суду від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла відповідь на відзив (а.с.91-93), згідно якої позивач зазначив, що зменшення розміру пені спричинить йому додаткові витрати та дозволить відповідачу і у подальшому безкарно порушувати договірні умови.

При цьому позивач наголосив, що АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом, тобто АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", як державне підприємство, є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки та безпеки держави.

Як вказує позивач, за спірним договором постачався імпортований природний газ, який АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" закуповує за зовнішньоекономічними контрактами, якими встановлені чіткі строки розрахунків за поставлений газ, а також жорсткі санкції за порушення цих стоків, аж до припинення постачання природного газу на територію України.

Внаслідок недоотримання та несвоєчасного проведення розрахунків за спожитий природний газ, як вказує позивач, він вимушений залучати комерційні кредити за ринковими відсотковими ставками, що складають 20-24% річних. Єдиним джерелом часткової компенсації понесених Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" втрат є стягнення з боржників пені у розмірі, передбаченому умовами договору.

Представник позивача у судове засідання 15.05.2019р. не з`явився, про причини відсутності не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.05.2019р. проти позову заперечував частково з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд зменшити розмір пені до 1000 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, надані в ході розгляду справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом, 21.12.2015р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Постачальник) та Приватним підприємством "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім" (Споживач) було укладено договір постачання природного газу №3104/16-ТЕ-23 (а.с.15-21), згідно якого Постачальник зобов`язався передати у власність Споживачу у 2016 році природний газ, а Споживач зобов`язався прийняти та оплатити цей газ на умовах цього договору.

Також сторонами було укладено додаткові угоди №1 від 31.12.2015р. (а.с.22-23), №2 від 29.01.2016р. (а.с.24), №3 від 31.03.2016р. (а.с.25-27), якими викладено деякі пункти договору у новій редакції.

Як встановлено судом, на виконання умов вказаного договору позивачем було передано ПП "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім" природний газ обсягом 144,779 кубічних метрів та загальною вартістю 377 306,8 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі природного газу (а.с.30-32).

Відповідно до п. 6.1. договору постачання природного газу оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п. 8.2. договору у разі невиконання споживачем умов пункту 6.1. цього договору постачальник має право не здійснювати поставку газу Споживчу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання споживачем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Однак ПП "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім" в порушення прийнятих на себе зобов`язань за отриманий природний газ розрахувалося не в повному обсязі.

19.12.2016р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Кредитор), Приватним підприємством "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім" (Первісний боржник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Цегляний" (новий боржник) було укладено договір про переведення боргу №3999/16-23/ТЕ (а.с.33-35), за умовами якого за згодою кредитора первісний боржник переводить на Нового боржника свій борг, який виник у Первісного боржника перед Кредитором за договором постачання природного газу від 21.12.2015р. №3104/16-ТЕ-23, укладеним між Первісним боржником та кредитором, а Новий боржник приймає на себе борг Первісного боржника у цьому зобов`язанні та замінює Первісного боржника у зобов`язанні.

Сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на нового боржника, станом на момент укладання даного договору дорівнює 127 175,56 грн, в тому числі по місяцях, у яких використовувався природний газ: березень 2016 р. 94 256,80 грн, квітень 2016р. 32 918,76 грн (п.2.1. договору про переведення боргу).

За умовами п.3.1. договору про переведення боргу за цим договором до нового боржника переходять обов`язки Первісного боржника щодо сплати суми боргу, що встановлена у пункті 2.1. статті 2 цього договору, а також штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням Первісним боржником своїх зобов`язань за договором постачання природного газу від 21.12.2015р. №3104/16-ТЕ-23.

У відповідності до п.3.2. договору про переведення боргу новий боржник зобов`язався перераховувати грошові кошти у сумі, зазначеній у п.2.1. статті 2 цього договору, в порядку та на умовах, визначених договором постачання природного газу.

Згідно п. 4.1. договору про переведення боргу новій боржник несе відповідальність за прострочення виконання зобов`язань у розмірах, передбачених договором постачання природного газу від 21.12.2015р. №3104/16-ТЕ-23.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками сторін, договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.6.1. договору про переведення боргу).

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вказує позивач, оскільки первісним боржником Приватним підприємством "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім" зобов`язання щодо оплати поставленого природного газу за основним договором не було виконано у передбачений договором строк, ОСББ "Цегляний", у відповідності до умов договору про переведення боргу, було нараховано штрафні санкції у вигляді пені у сумі 18 592,62 грн, а також 3% річних у сумі 2 034,66 грн та інфляційні втрати у сумі 5 657,26 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи встановлення судом факту прийняття відповідачем зобов`язань за договором про переведення боргу щодо оплати як суми основної заборгованості, так і нарахованих штрафних санкцій за невиконання зобов`язання первісним боржником, суд, перевіривши розрахунок пені, сума якої становить 18 592,62 грн. (а.с.28-29), вважає його вірним, а вимоги в цій частині цілком обґрунтованими.

Водночас, вирішуючи питання щодо зменшення розміру пені, з урахуванням відповідного клопотання ОСББ, суд вказує наступне.

Так, норми матеріального права, а саме ст.233 ГК України, яка цілком кореспондується із ч.3 ст. 551 ЦК України, встановлюють, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

Вирішуючи питання щодо можливості зменшення за клопотанням відповідача суми штрафу до 1 000 грн, суд, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, зазначає про необхідність застосування індивідуального порядку стягнення штрафних санкцій в даному випадку, з огляду на наступне.

Розглядаючи питання про зменшення штрафних санкцій, суд враховує перш за все направленість неустойки, яка має стимулювати боржника своєчасно виконувати взяті на себе, зокрема, грошові зобов`язання. При цьому суд зауважує, що в даному випадку стягнення штрафних санкцій застосовується не за порушення Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Цегляний" прийнятих на себе зобов`язань за договором, а фактично за порушення Приватним підприємством "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім" зобов`язання щодо оплати отриманого природного газу за договором постачання природного газу №3104/16-ТЕ-23 від 21.12.2015р. За таких обставин, твердження позивача про те, що зменшення неустойки „дозволить відповідачу і у подальшому безкарно порушувати договірні умови не може бути прийнято судом до уваги.

Незважаючи на те, що обов`язок сплати штрафних санкцій відповідачем було прийнято за договором про переведення боргу №3999/16-23/ТЕ в повному обсязі, суд враховує той факт, що в договорі про переведення боргу було визначено лише точну суму основного боргу, що переводився, при цьому, не було зазначено суми штрафних санкцій, а лише погоджено обов`язок щодо сплати штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних.

Оцінюючи можливість зменшення суми пені, суд враховує також, що створене власниками квартир та нежитлових приміщень, відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Цегляний" є неприбутковою організацією та згідно наявної у матеріалах справи довідки про рахунок та залишок коштів (а.с.70) має незадовільний матеріальний стан, про що свідчить залишок коштів на рахунку загальним розміром 562,30 грн.

При цьому, джерелом надходження коштів на рахунок ОСББ, з яких фактично і проводиться сплата штрафних санкцій є здійснення внесків співвласниками багатоквартирного будинку, здебільшого фізичними особами, за надані їм послуги.

Більш того, як встановлено судом з матеріалів справи (а.с.67-69), внаслідок створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Цегляний" до останнього перейшли передуючі моменту створення ОСББ борги, погашення яких створює додатковий тягар для відповідача.

При цьому, доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків в результаті дій відповідача, матеріали справи не містять, вимоги про стягнення збитків позивачем не заявлялись. Позивачем також не надано жодних доказів в підтвердження залучення комерційних кредитів, про які йде мова у відповіді на відзив.

Водночас, матеріали справи не містять також і відповідних обґрунтувань відповідача щодо наявності обставин, що зумовлюють необхідність зменшення пені саме до 1000 грн.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд, враховуючи дискреційність наданих йому повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру пені до 5000 грн.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат у сумі 5 657,26 грн. та 3% річних у сумі 2 034,66 грн., доданий позивачем до позовної заяви (а.с.28-29), суд вважає його вірним, а вимоги в цій частині цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України", у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Приймаючи до уваги вищезазначене, з огляду на положення ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Цегляний" (65044, м. Одеса, провулок Цегляний, буд. 3/1, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) пеню у сумі 5 000 /п`ять тисяч/ грн, 3% річних у сумі 2 034 /дві тисячі тридцять чотири/ грн. 66 коп., інфляційні втрати у сумі 5 657 /п`ять тисяч шістсот п`ятдесят сім/ грн 26 коп., а також судовий збір у сумі 1 921 /одна тисяча дев`ятсот двадцять одна/ грн.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20 травня 2019 р.

Суддя Ю.М. Щавинська