ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019м. ДніпроСправа № 904/1015/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Сироти М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробнича компанія "ПРОТЕХМАШ", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 46278,00 грн., з яких: заборгованість у сумі 44 160,00 грн., пеня у сумі 794,00 грн., штраф у сумі 1324,00 грн. (за договором поставки № 17096т від 18.10.2017)

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробнича компанія "ПРОТЕХМАШ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 46278,00 грн., з яких: заборгованість у сумі 44 160,00 грн., пеня у сумі 794,00 грн., штраф у сумі 1324,00 грн. (за договором поставки № 17096т від 18.10.2017).

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення доводів позовної заяви.

18.10.2017 між сторонами укладено договір поставки №17096т.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 44 160,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-000200 від 06.11.2017.

Взяті на себе зобов`язання з оплати товару відповідач не виконав.

Заборгованість відповідача перед позивачем становить 44 160,00 грн.

05.02.2018 позивачем на адресу відповідача надіслано претензію №9 від 05.02.2018 про повернення боргу у розмірі 44 160,00 грн., яка останнім залишена без відповіді та задоволення.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивач, відповідно до пункту 10.3 договору нарахував відповідачу:

- пеню у розмірі 794,00 грн.

- штраф у розмірі 1324,00 грн.

За витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2019 справу № 904/1015/19 передано судді Петренко Наталії Едуардівні.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.03.2019 відкрито провадження по справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 16.04.2019.

10.04.2019 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Короткий зміст відзиву відповідача та узагальнення його доводів.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що додана до матеріалів справи видаткова накладна №РН-000200 від 06.11.2017р., має посилання на номер довіреності отримувача товару, але до матеріалів справи така довіреність не додана позивачем. Також відповідач вказав, що обов`язковою умовою оплати поставленого товару є отриманий від постачальника рахунок на оплату поставленого товару. Разом з тим, відповідач зазначив, що не отримував від позивача рахунок на оплату поставленого товару, а тому позовні вимоги є безпідставними та заявлені без належного врахування всіх вимог як законодавства України, так і умов договору поставки.

16.04.2019 від повноважного представника відповідача до суду електронною поштою надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із звільненням адвоката. У своєму клопотанні представник відповідача зауважує, що інших представників, які мають прибути на засідання, підприємство не має, також, у зв`язку із скрутним фінансовим становищем, відсутня можливість швидко укласти угоду з іншим адвокатом.

16.04.2019 від повноважного представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності свого представника.

У судове засідання 16.04.2019 повноважні представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2019 відкладено розгляд справи на 20.05.2019.

17.04.2019 від повноважного представника позивача до суду надійшли пояснення розрахунку штрафних санкцій, в якому позивач зазначив, що пеня розраховувалась останнім починаючи з 31.01.2018 по 29.07.2018 (180 днів) на суму боргу 44 160,00 грн., за розрахунком позивача пеня становить 794,00 грн. Також, до своїх пояснень позивачем долучено копію претензії №9 від 05.02.2018 вих. №05-02/9 та копію довіреності №1912 від 02.11.2017.

20.05.2019 представники сторін в призначене судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Судовий процес, враховуючи неявку представників сторін та на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 20.05.2019, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу який міститься у справі, окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробнича компанія "ПРОТЕХМАШ" (далі позивач, постачальник) та Приватноим акціонерним товариством "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (далі - відповідач, замовник) укладено договір поставки №17096т від 18.10.2017 (далі - договір).

Предметом договору визначено, що у відповідності з цим договором постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника товар, вказаний у специфікації (додаток №1), що є невід`ємною частиною цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити поставлений товар на умовах даного договору. Найменування товару: запчастини до дизеля 1А-9ДГ. Умови поставки: поставка товару, здійснюється на умовах СРТ відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс-2010" за адресою Замовника (м. Дніпро вул. Академіка Белелюбського,7) за рахунок та транспортом постачальника. Право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або ушкодження товару переходить від постачальника до замовника у момент, коли товар поставлений відповідно до умов договору (пункти 1.1.,1.2, 1.3, 1.4 договору).

Строк. Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2017 року в частині поставок товару, а в частині оплати - до її повного виконання (пункт 14.1. договору).

Ціни товару. Замовник сплачує за товар за цінами, вказаними у специфікації. Загальна Сума за цим договором складає - 4 166 319,00 грн., крім того ПДВ-20% - 833 263,80 грн. Всього: 4 999 582,80 грн. (пункти 6.1., 6.2. договору).

Умови оплати. Розрахунки за договором провадяться у безготівковому порядку на рахунок постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України - гривні. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 60-ти банківських днів з дня поставки та на підставі отриманого від постачальника рахунку. Допускається попередня оплата очікуваної поставки товару (пункт 7.1. договору).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір купівлі-продажу №10782/002553 від 28.05.2015 є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 265 Господарського кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно частини 6 статті 265 Господарського кодексу України та частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями і, згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 656 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Статтею 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 44 160,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-000200 від 06.11.2017 на суму 44 160,00 грн. та товарно-транспортною накладною №06/11/1 від 06.11.2017.

Дослідивши вказані видаткову та товарно-транспортну накладні господарський суд констатує, що останні підписані представниками сторін, підписи, яких засвідчено печатками підприємств позивача та відповідача. Відтак, зазначені накладні є належними доказами поставки товару позивачем відповідачу.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку постачальника за договором поставити товар відповідає обов`язок замовника оплатити його вартість.

Враховуючи, що докази повної оплати отриманого від позивача товару матеріали справи не містять, господарський суд застосовує положення статті 692 Цивільного кодексу України та констатує, що строк оплати товару за видатковою накладною № РН-000200 від 06.11.2017 настав 30.01.2018.

Доказів оплати товару в сумі 42 809,69 грн. відповідач не надав.

Доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, належними доказами не спростував.

Доказів повернення вказаного товару позивачу відповідачем не надано.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 44 160,00 грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 10.3. договору визначено, що у випадку порушення замовником строків розрахунків за договором замовник сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі три відсотки від несплаченої суми.

Позивач нарахував пеню у розмірі 0,01 % від суми прострочення за період з 31.01.2018 по 29.07.2018 (180 днів прострочення), що становить 794,00 грн.

Окрім цього, позивач нарахував штраф у розмірі 3% у розмірі 1324,00 грн.

Відповідач контррозрахунку не надав.

Господарський суд перевірив розрахунки штрафу та пені та визнав їх арифметично та методологічно правильними, а вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача щодо ненадання рахунку, з чим відповідач пов`язує відсутність прострочення виконання грошового зобов`язання з його боку, суд вважає необґрунтованими, з наступних підстав.

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 11 статті 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Положення ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України (постанова Вищого господарського суду України від 21.04.2011 N 9/252-10).

Відсутність рахунків не спростовує наявності у замовника обов`язку з оплати отриманого товару, який у розумінні статті 692 Цивільного кодексу України виникає на підставі самого факту його прийняття.

Вказана правова позиція викладена також в Постанові Вищого господарського суду України від 18.06.2013 по справі № 923/38/13-г.

При цьому, проаналізувавши умови договору та належно оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, а ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а, отже, наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку оплатити отриманий товар (Постанова Верховного Суду України від 29.09.2009 по справі № 37/405).

Таким чином, суд вважає заперечення відповідача необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищенаведеного, аналізуючи зміст заявлених позивачем вимог, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у розмірі 1921,00грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 233, 236-238, 240-241, 247-252, 254-259, п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробнича компанія "ПРОТЕХМАШ" до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 46278,00 грн., з яких: заборгованість у сумі 44 160,00 грн., пеня у сумі 794,00 грн., штраф у сумі 1324,00 грн. (за договором поставки № 17096т від 18.10.2017) задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробнича компанія "ПРОТЕХМАШ" (49005, м. Дніпро, вул. Героїв Крут, 15, оф. 104, ) заборгованість у сумі 44 160,00 грн. (сорок чотири тисячі сто шістдесят грн. 00 коп.), пеню у сумі 794,00 грн. (сімсот дев`яносто чотири грн. 00 коп.), штраф у сумі 1 324,00 грн. (одна тисяча триста двадцять чотири грн. 00 коп.) та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробнича компанія "ПРОТЕХМАШ" (49005, м. Дніпро, вул. Героїв Крут, 15, оф. 104, )

Боржник: Приватне акціонерне товариство "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7, )

Повний текст рішення складено - 20.05.2019.

Суддя Н.Е. Петренко