ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.05.2019 м.Харків Справа № 905/620/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерпідшипник, м.Київ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Старокраматорський машинобудівний завод, м.Краматорськ, Донецька область

про стягнення 182643,20 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Крилов А.В., договір про надання правової допомоги №4 від 24.04.19р., ордер серія КС №610953 від 24.04.19р.

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерпідшипник, м.Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Старокраматорський машинобудівний завод, м.Краматорськ, Донецька область, про стягнення 182643,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором поставки №48/6-60 від 23.04.2018р.

В якості правових підстав подання позову позивач зазначив положення статей 525, 530 Цивільного кодексу України.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/620/19.

Ухвалою господарського суду від 08.04.19р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/620/19; дану справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та судове засідання призначено на 07.05.19р.

Ухвалою суду від 07.05.2019р. відкладено судове засідання на 21.05.19р.

17.05.2019р. через канцелярію суду від відповідача отримано супровідний лист №08/1208 від 14.05.2019р. із клопотанням №08/1207 від 14.05.2019р. про розгляд справи без присутності його представника, відзивом №08/1206 від 14.05.2019р. на позовну заяву, за змістом якого останнім визнано суму заборгованості за договором поставки №48/6-60 від 23.04.2018р. у розмірі 182643,20 грн.

У судове засідання 21.05.19р. представник позивача з`явився та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання 21.05.19р. не з`явився.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи викладене, беручи до уваги клопотання відповідача №08/1207 від 14.05.2019р. про розгляд справи без присутності його представника, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

23.04.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерпідшипник (постачальник) та Приватним акціонерним товариством Старокраматорський машинобудівний завод (покупець) (у редакції додаткової угоди №б/н від 14.05.2018р. до договору) укладено договір поставки №48/6-60, згідно п.п.1.1 якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором поставити підшипники, надалі продукція, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити продукцію.

Найменування (асортимент), ціна, кількість, строк поставки, загальна вартість, походження цієї продукції вказуються в специфікаціях, які додаються до договору і є його невід`ємною частиною (п.1.2 договору).

Згідно п.2.1 договору постачальник постачає продукцію на адресу покупця за договірними цінами, які вказуються в специфікаціях і є невід`ємною частиною договору.

Оплата вартості продукції здійснюється наступним чином: 50% - протягом 10-ти банківських днів після підписання договору, специфікації №1 та всіх наступних специфікацій до цього договору та виставлення рахунку; 50% - протягом 10-ти банківських днів від дати отримання продукції покупцем (п.2.5 договору).

Поставка продукції здійснюється на умовах СРТ склад покупця згідно з «Інкотермс-2010». Постачання продукції здійснюється протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання передплати 50% Постачальником. В інших випадках строк постачання вказується в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору (п.3.1, п.3.2 договору).

Датою поставки вважається дата фактичної передачі продукції (п.3.4 договору).

Разом з продукцією постачальник зобов`язаний надати покупцю: рахунок-фактури, видаткову накладну, товарно-транспортну накладну, паспорт (сертифікат якості). У видатковій накладній має бути присутнім напис кому належить вантаж, а також посилання на номер цього договору (п.3.5 договору).

Відповідно до п.3.6 договору право власності на продукцію, що поставляється переходить до покупця в момент отримання продукції від постачальника, з наданням зазначених у п.3.5 документів.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2019р. (п.9.11 договору).

29.05.2018р. сторонами укладено специфікацію №1 до договору №48/6-60 від 23.04.2018р., відповідно до якої Постачальник зобов`язався поставити Покупцю: підшипник 971/710ХМ ГОСТ 520-2002, у кількості 1 шт., на суму 470952,00 грн. з ПДВ.

Термін постачання: 25-30 днів з моменту отримання передплати 40%.

Умови постачання: СРТ склад покупця згідно з «Інкотермс-2010».

Умови оплати: 40% - згідно гарантійного листа, вих. №48/6-228 від 31.05.2018р.; 60% - протягом 10-ти банківських днів від дати отримання продукції покупцем.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підставі договору поставки №48/6-60 від 23.04.2018р. виставлено відповідачу рахунок-фактури №ДРП00000816 від 08.06.2018р. на суму 470952,00 грн.

Відповідно до банківської виписки від 14.03.2019р. відповідачем 11.06.2018р. здійснено передоплату товару за договором поставки №48/6-60 від 23.04.2018р. у розмірі 188308,80 грн. з призначенням платежу: «п/о дог. 48/6-60 от 23.04.18 по сч. ДРП00000816 от 8.06.18 за підшипники в т.ч. ПДВ 31384,80 грн.».

Позивач на виконання умов договору №48/6-60 від 23.04.2018р. та специфікації №1 від 29.05.2018р. до договору №48/6-60 від 23.04.2018р. поставив відповідачу товар за видатковою накладною №ДКП00002331 від 03.07.2018р. на суму 470952,00 грн., що підписана та скріплена печаткою з боку підприємства позивача та підписана представником відповідача.

Повноваження особи, яка приймала та підписувала видаткову накладну з боку покупця (відповідача), підтверджуються наявною в матеріалах справи довіреністю №6438 від 03.07.2018р.

Вищевказана видаткова накладна має посилання на договір поставки №48/6-60 від 23.04.2018р.

26.11.2018р. відповідачем сплачено 100 000,00 грн. за поставлений товар за договором №48/6-60 від 23.04.2018р.

За твердженням позивача, відповідач в порушення умов договору поставки №48/6-60 від 23.04.2018р. та специфікації до нього, поставлений товар у встановлений строк, у повному обсязі не сплатив, у зв`язку з чим, за відповідачем рахується заборгованість за вищезазначеним договором в розмірі 182643,20 грн.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Внаслідок укладення договору поставки №48/6-60 від 23.04.2018р. між сторонами згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Разом з тим, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено положеннями ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.2.5 договору №48/6-60 від 23.04.2018р. оплата вартості продукції здійснюється наступним чином: 50% - протягом 10-ти банківських днів після підписання договору, специфікації №1 та всіх наступних специфікацій до цього договору та виставлення рахунку; 50% - протягом 10-ти банківських днів від дати отримання продукції покупцем.

За змістом п.3 специфікації №1 від 29.05.2018р. до договору №48/6-60 від 23.04.2018р. умови оплати: 40% - згідно гарантійного листа, вих. №48/6-228 від 31.05.2018р.; 60% - протягом 10-ти банківських днів від дати отримання продукції покупцем.

Відтак, приймаючи до уваги викладені умови оплати товару, відповідач остаточно повинен був розрахуватись із позивачем за переданий останнім товар за видатковою накладною №ДКП00002331 від 03.07.2018р. - по 17.07.2018р. (включно).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач частково розрахувався за товар поставлений за видатковою накладною №ДКП00002331 від 03.07.2018р. у розмірі 288308,80 грн. відповідно до проведених оплат за банківськими виписками за 11.06.2018р. та 26.11.2018р. Залишок боргу за вказаною видатковою накладною становить 182643,20 грн.

Доказів, що свідчать про сплату заборгованості за поставлений за видатковою накладною №ДКП00002331 від 03.07.2018р. товар в повному обсязі у період розгляду або до початку розгляду справи суду не представлено.

Таким чином, за висновком суду відповідач свої зобов`язання за вказаним договором поставки, щодо оплати поставленого товару у строки обумовлені сторонами договору, не виконав, а отже прострочив виконання зобов`язання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України. Доказів зворотного суду не надано.

За змістом відзиву №08/1206 від 14.05.2019р. на позовну заяву, відповідач визнає суму заборгованості за договором поставки №48/6-60 від 23.04.2018р. у розмірі 182643,20 грн.

Відповідно до ст.191 Господарського процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

В контексті означених норм, суд зазначає наступне.

Визнання позову опосередковано належною письмовою формою, визначеною ч.1 ст.191 Господарського процесуального кодексу України.

Як встановлено судом, визнання позову здійснено уповноваженою на вчинення такої процесуальної дії особою генеральним директором Ждановим І.П. (керівник, підписант згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 05.04.2019р.).

Сторонами у розглядуваних правовідносинах є лише позивач та відповідач, отже, судом не вбачається підстав для порушення прав і обов`язків інших осіб внаслідок визнання відповідачем грошових вимог позивача за вказаними правовідносинами.

З огляду на викладені обставини, визнання відповідачем позовних вимог в розмірі 182643,20 грн. не порушує права і охоронювані законом інтереси останнього, а отже визнання позову приймається судом.

Відповідно до ст.13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи зазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 182643,20 грн. підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги задоволення позову, який визнано відповідачем, суд повертає позивачу 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору в сумі 1369,83 грн.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача належить судовий збір у розмірі 1369,82 грн. (як 50% від сплаченого позивачем судового збору при поданні позову).

Відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір частково покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 130, 236-238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерпідшипник, м.Київ, до Приватного акціонерного товариства Старокраматорський машинобудівний завод, м.Краматорськ, Донецька область, про стягнення 182643,20 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Старокраматорський машинобудівний завод (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Конрада Гампера, буд.2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерпідшипник (01033, м.Київ, вул.Паньківська, буд.6-А, ) основний борг в сумі 182643,20 грн., судовий збір в сумі 1369,82 грн.

Повернути платнику - Товариству з обмеженою відповідальністю Торговий дім Інтерпідшипник (01033, м.Київ, вул.Паньківська, буд.6-А, ) з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого при поданні позову, згідно платіжного доручення №124 від 14.03.2019р., судового збору в сумі 1369,83 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

В судовому засіданні 21.05.19р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21.05.2019р.

Суддя М.О. Лейба