ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2019 р. Справа№ 910/508/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

при секретарі Майданевич Г.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Кривошея Д.А. за довіреністю від 03.12.2018;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "МІК"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 (повний текст складено 14.03.2019)

у справі №910/508/19 (суддя Балац С.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МІК"

до Міністерства оборони України

про внесення змін до договору,

УСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "МІК" (далі - позивач) звернулося у Господарський суд міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач) про внесення змін до договору про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти державного бюджету України) від 08.08.2018 №286/3/18/243.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для внесення змін до укладеного між сторонами спору договору, враховуючи об`єктивні обставини для продовження строку виконання зобов`язань.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що даний позов є спробою позивача уникнути сплати штрафних санкцій, враховуючи достатність часу для виконання зобов`язань за укладеним між сторонами договором.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04 березня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "МІК" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки істотна зміна обставин, які сторони не могли передбачити при укладення договору, є підставою для внесення змін до договору.

20 травня 2019 року від представника позивача - адвоката Андрієнко П.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із її відрядженням до іншого міста. Однак будь-яких доказів щодо цього не надано.

Судом відхилено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, оскільки ухвалою суду про відкриття апеляційного провадження явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 08 серпня 2018 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як замовником, було укладено договір про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти державного бюджету України) № 286/3/18/243 (далі - договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язався у 2018 році поставити відповідачу індивідуальне обмундирування (35810000-5) (Лот 2. Військова уніформа 35811300-5 (Куртка костюму утеплювача, вид 2 та вид 3) :1) Куртка костюму утеплювача, вид 2; 2) Куртка костюму утеплювача, вид 3)) (далі - товар), а відповідач - забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у Договорі (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.2 Договору, зокрема, визначено строки постачання товару, а саме: до 30.10.2018 включно та до 15.11.2018 включно.

05 листопада 2018 року сторони уклали додаткову угоду №1 до договору, якою пункт 1.2 договору викладено у новій редакції, зокрема, змінені терміни постачання товару - до 25.11.2018 включно та до 11.12.2018 включно.

21 листопада 2018 року Київською торгово-промисловою палатою на запит позивача було складно Висновок про істотну зміну обставин, у якому зазначено про неможливість поставки контрагентом позивача тканини у встановлений строк та вказано, що позивач має право вимагати внесення змін до договору.

На підставі зазначеного висновку позивач звернувся до відповідача із листом від 21.11.2018 № 21-11/18 із повідомленням про той факт, що у зв`язку із істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, наявні підстави для зміни умов Договору в частині продовження строку постачання продукції до 15.12.2018.

У подальшому позивачем поставка була здійснена у повному обсязі, що підтверджується актами приймального контролю товару за якістю від 12.12.2018, 13.12.2018 та 14.12.2018.

Оскільки вказаний лист залишений відповідачем без виконання позивач звернувся до суду із даним позовом про укладення додаткової угоди щодо зміни строку поставки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку щодо відсутності обставин, з якими закон пов`язує необхідність зміни умов договору.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Предметом розгляду даної справи є матеріально-правова вимога про внесення змін до договору про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти державного бюджету України) від 08.08.2018 № 286/3/18/243.

Спірний договір за своєю правовою природою є договором поставки, отже, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання положеннями Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України "Про публічні закупівлі" та Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони".

Відповідно до ст. 183 ГК України, укладання сторонами договору за державним замовленням (державного контракту) здійснюється в порядку передбаченому ст. 181 цього Кодексу, з урахуванням особливостей, передбачених законодавством.

Згідно зі ст. 181 ГК України визначено загальний порядок укладання господарського договору шляхом надання однією із сторін проекту договору іншій стороні.

Особливості укладання договорів за державним замовленням (державних контрактів) визначаються Законом України "Про публічні закупівлі" та Законом України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони".

Пунктом 20 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що публічна закупівля - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 5 ст. 1 "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Згідно ч.2 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі" забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" відбір учасників для проведення переговорної процедури закупівлі (далі - відбір) - процес визначення учасника переговорів шляхом проведення електронного аукціону.

Згідно ч. 5 ст. 3 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" одночасно з розміщенням оголошення про проведення відбору замовник також оприлюднює проект договору про закупівлю.

Отже, приписи вищезазначених законів встановлюють особливості, процедури, строки та інші умови, додержання яких є необхідністю для укладання договорів за державним замовленням. Тобто, встановлюють всі обставини та дії, які передують укладанню зазначених вище договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до пункту 4 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

У пункті 8.5 договору сторони домовились, що продовження строку (терміну) виконання зобов`язань (постачання товару, виконання робіт, надання послуг) можливе у випадку істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов`язків за договором у разі, якщо вони змінились настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони б не укладали б договір, або уклали б його на інших умовах. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору, він може бути змінений або розірваний за згодою сторін.

Згідно з п.8.6 договору доказом виникнення істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов`язків за договором є відповідний документ, виданий Торгово-промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами.

Пунктом 11.5 договору встановлено, що зміни і доповнення до цього договору вносяться тільки у письмовій формі шляхом укладення відповідних додаткових угод, які будуть додаватись до тексту цього договору як невід`ємні його частини.

Як вбачається з висновку Київської торгово-промислової палати, єдиною обставиною, яка за доводами позивача свідчить про зміну істотних обставин, є неможливість поставки тканини його контрагентом.

Проте, суд апеляційної інстанції відхиляє висновок Торгово-промислової палати України, наданий позивачем суду в якості доказу підставності своїх вимог, оскільки за Законом України "Про торгово-промислові палати в Україні" відповідним документом Торгово-промислової палати є сертифікат, а не висновок.

Відповідно до підпункту 6.3.8 пункту 6.3 договору, постачальник зобов`язаний нести ризики, яких може зазнати товар до моменту належного передачі та приймання товару одержувачем замовника.

Згідно з ч.2 ст. 617 ЦК України не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на обставини неможливості поставки товару у визначений договором строки, у зв`язку з тим, що ТОВ "Олтекс" не поставило позивачу продукцію вчасно, оскільки відповідно до ст.96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Підсумовуючи викладене вище, суд зазначає, що юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, укладаючи спірний договір позивач повинен був оцінити погоджений сторонами строк виконання зобов`язання з поставки товару та відповідно об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання у вказаний договором строк.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №910/14628/17, від 13.06.2018 у справі № 910/17259/17, від 14.08.2018 у справі № 910/496/18, та від 15.08.2018 у справі № 910/21804/17.

Частина 1 статті 15 ЦК України закріплює за кожною особою право на захист свого цивільного права. Підставою для їх захисту є порушення, невизнання або оспорювання цивільного права.

Порушення цивільних прав може проявлятися, зокрема, у недодержанні сторонами при вчиненні правочину вимог закону; поширенні про особу недостовірної інформації; протиправному позбавленні права власності чи його обмеженні; безпідставному заволодінні особою майном іншої особи-власника; вчиненні власнику перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїх майном; неправомірному використанні товару без згоди автора; невиконанні чи неналежному виконанні умов зобов`язання; безпідставній односторонній відмові від договору.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Однак, як вірно встановив суд першої інстанції, задоволення позовних вимог у даній справі жодним чином не призведе до поновлення порушених прав позивача, оскільки позивач просить суд внести зміни до договору в частині термінів постачання продукції до 15.12.2018, проте, на час подання позову вказаний строк сплив, товар був фактично поставлений, отже є слушними доводи відповідача про те, що даний позов спрямований на ухилення від відповідальності за порушення строків поставки товару.

За таких обставин доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 04 березня 2019 року - без змін.

2. Справу №910/508/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27.05.2019.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук