СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. Справа № 917/1584/18

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: Стойка О.В. Попков Д.О., Пушай В.І. Склярук С.І. Кураскіна О.І. за довіреністю (адвокат); не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк м.Київ

на ухвалу господарського суду Полтавської області
від13.03.2019р.
у справі № 917/1584/18 (суддя Семчук О.С.)
за позовом: до відповідача: Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк м.Київ Товариства з обмеженою відповідальністю Люкс Інвестмент м.Кременчук, Полтавська область
простягнення 12075305, 80 грн.
ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Полтавської області знаходиться справа №917/1584/18 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк м.Київ (далі Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Люкс Інвестмент м.Кременчук, Полтавська область (далі Відповідач) про стягнення 12075305, 80 грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 13.03.2019 у справі №917/1584/18 призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі №917/1584/18 зупинено на час проведення експертизи.

Позивачем на зазначену ухвалу суду подано апеляційну скаргу, за змістом якої апелянт зазначив, що суд першої інстанції не обґрунтував необхідність призначення у справі судової експертизи та не вказав, які саме спеціальні знання необхідні для перевірки поставлених питань, зокрема, щодо розрахунку заборгованості та виписок по рахунках і чому таку перевірку не може здійснити суд. Поставлені питання не вимагають спеціальних досліджень, їх вирішення віднесено до компетенції суду. Також, зазначив, що судом першої інстанції не враховано та не досліджено письмові заперечення Позивача на клопотання Відповідача про призначення експертизи, а також не враховано, що відсутність контррозрахунку та функції нарахування відсотків річних у калькуляторі Ліга не може бути підставою для призначення експертизи.

Позивач у судовому засіданні 13.05.2019 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надіслав клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з перебуванням представника у відпустці.

Позивач вважав за можливе розглядати справу у відсутності представника Відповідача, який був належно повідомленим про час та місце розгляду справи.

Судовою колегією зазначене клопотання відхилено з мотивів його необґрунтованості, причини неявки визнані судом неповажними, оскільки Відповідач є юридичною особою та мав можливість направити іншого представника, явка сторін не була визнана обов`язковою.

Відзиву на апеляційну скаргу від Відповідача не надходило.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду скасуванню, виходячи із наступного.

Частиною 1 ст. 99 ГПК України передбачено призначення господарським судом експертизи за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Згідно з ч. 2 ст. 98 ГПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених ч. 1 ст. 234 ГПК України, зазначаються, згідно ст. 100 ГПК України, зокрема, підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 234 ГПК України ухвала господарського суду має містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

Згідно пункту 1.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (далі Інструкція) одним з основних видів (підвидів) експертиз є економічна експертиза, яка включає дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності; дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій, дослідження документів фінансово-кредитних операцій.

При цьому основним завданням призначення цієї експертизи є визначення документальної обґрунтованості, зокрема, оформлення відповідних господарських операцій та відображення їх в бухгалтерському обліку.

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції, призначаючи судову експертизу, на вирішення експерту поставив наступні питання:

1) чи відповідає розрахунок позивача щодо суми заборгованості відповідача з простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за період з 16.09.2016 по 31.10.2018 за договором фінансового лізингу № 4Л16084ЛИ від 16.09.2016 умовам договору фінансового лізингу № 4Л16084ЛИ від 16.09.2016, в тому числі додатку № 2 до договору "Графік лізингових платежів" та бухгалтерському обліку позивача? Якщо розрахунок позивача не відповідає умовам договору та бухгалтерському обліку, то навести правильний розрахунок простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за період з 16.09.2016 по 31.10.2018 за договором фінансового лізингу № 4Л16084ЛИ від 16.09.2016.

2) чи відповідає розрахунок позивача щодо суми заборгованості відсоткової винагороди за користування лізинговим майном за період з 16.09.2016 по 31.10.2018 за договором фінансового лізингу № 4Л16084ЛИ від 16.09.2016 умовам договору фінансового лізингу № 4Л16084ЛИ від 16.09.2016 та бухгалтерському обліку позивача? Якщо розрахунок позивача не відповідає умовам договору та бухгалтерському обліку, то навести правильний розрахунок заборгованості відсоткової винагороди за користування лізинговим майном за період з 16.09.2016 по 31.10.2018 за договором фінансового лізингу № 4Л16084ЛИ від 16.09.2016.

3) чи відповідає розрахунок позивача щодо суми пені нарахованої за порушення строків розрахунків за договором фінансового лізингу № 4Л16084ЛИ від 16.09.2016, здійснений за період з 16.09.2016 по 31.10.2018, умовам договору фінансового лізингу № 4Л16084ЛИ від 16.09.2016, зокрема, п. 7.1. договору? Якщо розрахунок позивача не відповідає умовам договору, то навести правильний розрахунок пені за порушення строків розрахунків за договором фінансового лізингу № 4Л16084ЛИ від 16.09.2016 за період з 16.09.2016 по 31.10.2018.

Отже за змістом всіх трьох питань, суд першої інстанції вимагає від експерта не проведення дослідження обставин документальної обґрунтованості відповідних розрахунків для чого потрібні спеціальні знання, а вимагає надання висновку щодо відповідності кількісної складової позовних вимог (розрахунку) умовам Договору, які мають виключно правовий характер. Частина цих питань щодо відповідності цього розрахунку бухгалтерському обліку, взагалі не має відношення до обставин, що мають значення для справи.

Тобто, у даному випадку мало місце порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме щодо призначення судової експертизи з питань, які в принципі не можуть ставитися судом на вирішення судової експертизи у розумінні наведених приписів чинного законодавства. У зв`язку з викладеним оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що винесена з дотриманням норм процесуального права.

В цій частині доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Щодо посилання суду на неможливість використання судом програми "Ліга", то вони також є безпідставними та протирічать вимогам ст. 3 ГПК України, оскільки програма "Ліга " не є офіційною та не може бути підставою до визначення обґрунтованості розміру позовних вимог.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі у зв`язку з призначенням експертизи, господарський суд зобов`язаний навести мотиви необхідності вчинення такої процесуальної дії з викладенням обставин, які входять до предмету доказування у справі та не можуть бути встановлені судом, оскільки потребують спеціальних знань, а тому можуть бути встановлені виключно судовими експертами.

Оскільки судова колегія встановила, що поставлені господарським судом перед експертами питання не вимагають спеціальних досліджень, а їх вирішення віднесено до компетенції суду, то необґрунтоване призначення господарським судом судової експертизи призвело також до прийняття судом неправильного рішення (ухвали) про зупинення провадження у справі.

Щодо доводів Позивача про достатність, належність та допустимість наданих ним доказів для розгляду зазначеної справи та відповідності необхідності у спеціальних знаннях, то судова колегія позбавлена можливості, в силу ст. 86 ГПК України, оцінити зазначені доводи, оскільки справа ще не вирішена по суті судом першої інстанції, а втручання у розгляд справи судом заборонено, згідно вимог ст. 129 Конституції України.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч.3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням вищевикладених обставин справи у їх сукупності, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк м.Київ підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Полтавської області від 13.03.2019р. у справі №917/1584/18 - скасуванню, а матеріали оскарження ухвали - передачі до господарського суду Полтавської області для продовження розгляду справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у ч.3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк м.Київ на ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.03.2019р. у справі №917/1584/18 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 13.03.2019р. у справі № 917/1584/18 скасувати.

Матеріали оскарження ухвали господарського суду Полтавської області від 13.03.2019р. у справі № 917/1584/18 повернути до суду першої інстанції.

Господарському суду Полтавської області продовжити розгляд справи згідно вимог Господарського процесуального кодексу України.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 20.05.2019

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай