ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"22" травня 2019 р. м. Ужгород Справа № 907/156/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Петрова Ю.А.

розглянувши справу за позовом керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Ужгородської міської ради, м. Ужгород, Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород та Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород до товариства з обмеженою відповідальністю Майдан-Ужгород, м. Ужгород про зобов`язання повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі

За участю представників:

Прокурор Роман М.С., прокурор відділу (посвідчення від 07.09.2015 року №035556), ОСОБА_1 , прокурор Ужгородської місцевої прокуратури (посвідчення від 23.05.2016 №043282)

від позивача (Ужгородської міської ради) Баняс В.Ю. представник за довіреністю

від позивача (Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради) Баняс В.Ю. представник за довіреністю

від позивача (Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області) Сатмарі Н.М. начальник відділу представництва в судах та інших органах юридичного управління (дов.№31-7-0.72-1/62-19 від) 02.01.209 року

від відповідача не з`явився

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом в інтересах держави в особі Ужгородської міської ради, м. Ужгород, Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород та Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород до товариства з обмеженою відповідальністю Майдан-Ужгород, м. Ужгород про зобов`язання повернути за актом приймання-передачі земельну ділянку площею 0,9 га, розташовану на пл. Б.Хмельницького в місті Ужгород, сформовану за кадастровим номером НОМЕР_1 , вартістю 26531460 грн. територіальній громаді міста Ужгород в особі Ужгородської міської ради, від імені якої діє Департамент міського господарства у відповідності з п. 20 договору оренди земельної ділянки, укладеного 29 листопада 2007 року та зареєстрованого у Закарпатській регіональній філії ДІІ Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України за №-190 від 05.12.2007, посилаючись на порушення вимог ст.ст. 14, 1 3 1 - 1 Конституції України, ст. 152 Земельного кодексу України, ст. 34 Закону України Про оренду землі та ст.ст. 23, 24 Закону України Про прокуратуру.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 28.03.2019 відкрито загальне позовне провадження у розгляді справи №907/156/19 та призначено підготовче засідання на 22.04.2019.

На день судового засідання від відповідача на адресу суду надійшов лист, яким повідомлено суд про повернення земельної ділянки орендарем на користь орендодавця за актом приймання-передачі від 05.01.2018. . У підтвердження чого подано копію акту приймання-передачі земельної ділянки від 05.01.2018 року, однак вказана копія належним чином не засвідчена, що не може прийматись судом як належний та допустимий доказ, поданий у відповідності до ст.ст.76-77 ГПК України.

Ухвалою суду від 22.04.2019 підготовче засідання відкладено на 13.05.2019.

На день судового засідання позивачем 2 подано суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. В обґрунтування такого клопотання вказує на те, що на адресу Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради 01.04.2019 від відповідача надійшов акт приймання-передачі земельної ділянки від 05.01.2018.

Прокурорами заперечується обґрунтованість позиції відповідача та клопотання позивача 2 щодо повернення спірної земельної ділянки 05.01.2018, оскільки на момент звернення до суду наявними у справі матеріалами підтверджено перебування землі у користуванні відповідача. Також прокурором поставлено під сумнів дату підписання акту приймання-передачі спірної земельної ділянки 05.01.2018, оскільки така не відповідає фактичним обставинам справи.

Ухвалою суду від 13.05.2019 підготовче засідання відкладено на 22.05.2019.

Прокурор позовні вимоги підтримує з підстав наведених в позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами. Разом з тим, з огляду на подане відповідачем та позивачем 2 клопотання про закриття провадження у справі та наведені ними підстави для застосування таких процесуальних наслідків, просить відмовити у задоволенні такого клопотання. Вважає, що повернення із користування спірної земельної ділянки за одностороннім актом від 20.03.2019 на виконання розпорядження міського голови є сумнівним, оскільки повернення предмету оренди з користування повинно відбуватись за двостороннім актом приймання-передачі. Відтак, прокурор стверджує про те, що з фактичних матеріалів справи вбачається повернення відповідачем об`єкту оренди 01.04.2019 за актом приймання-передачі від 05.01.2018.

Представник позивача 2 у поданому суду клопотанні про закриття провадження у справі, яке надійшло до суду 21.05.2019, вказує на те, що відповідний акт про повернення спірної земельної ділянки надійшов до міської ради та департаменту тільки 01.04.2019, у підтвердження чого подав суду належним чином засвідчені докази. Разом з тим підтверджує, що спірну земельну ділянку, повернення якої є предметом даного спору, повернуто з орендного користування орендодавцю за одностороннім рішенням відповідача 1. У підтвердження наведеного позивачем 2 подано суду відомості про те, що Розпорядженням міського голови від 14.03.2019 №125 була створена робоча група для здійснення заходів спрямованих на повернення ділянки площею 0,9000 га на пл. Богдана Хмельницького у м. Ужгород (кадастровий номер НОМЕР_1 ). Відповідно до розпорядження міського голови 20.03.2019р. робочою групою було проведено обстеження земельної ділянки площею 0,9000 га пл. Богдана Хмельницького у м. Ужгород (кадастровий номер НОМЕР_1 ) та складено акт підтвердження повернення (прийняття) вищевказаної земельної ділянки. В подальшому на підставі акту прийняття земельної ділянки 20.03.2019р. була проведена державна реєстрація припинення права оренди земельної ділянки площею 0,9000 га на пл. Богдана Хмельницького у м АДРЕСА_1 Ужгород (кадастровий номер НОМЕР_1 ), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 25.03.2019р. № 160891105. Відтак, представник позивачів стверджує, що на сьогоднішній день відсутній предмет спору у справі №907/156/19.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 93 Земельного кодексу України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Так, відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця (ст. 34 Закону України «Про оренду землі).

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на земельну ділянку, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Таким чином, з наведеного вбачається, що строк дії договору оренди закінчився 05.12.2017, в установленому законом порядку його дія не продовжувалася, водночас відповідачем спірна земельна ділянка всупереч вимогам самого договору та норм чинного законодавства відповідачу повернута не була.

21.05.2019 року через відділ діловодства суду від позивача 2 надійшла заява про закриття провадження у справі № 907/156/19 у зв`язку з відсутнім предметом спору.

Як вбачається з поданого суду 21.05.2019 позивачем 2 клопотання, спір між сторонами врегульовано, спірна земельна ділянка повернута з користування відповідача за актом підтвердження повернення (прийняття) від 20.03.2019, який підписано повноважною робочою групою позивача 1, про що у свою чергу внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію припинення іншого речового права 25.03.2019, що свідчить про відсутність спору.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір.

В даному випадку предметом спору є повернення з тимчасового користування відповідача земельної ділянки.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, спір в даній справі припинив своє існування під час розгляду справи в зв`язку з складанням акту приймання земельної ділянки від 20.03.2019 та реєстрації права припинення речового права відповідача на спірну земельну ділянку 25.03.2019, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 25.03.2019р. № 160891105.

У свою чергу, твердження прокурора про те, що спірну земельну ділянку повернуто з тимчасового користування відповідачем 01.04.2019 не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки отримання позивачем 2 від відповідача акту приймання-передачі земельної ділянки від 05.01.2018 датою 01.04.2019 ще не є достатнім доказом стверджувати про беззаперечні обставини повернення з користування об`єкту оренди датою отримання листа, до якого приєднано відповідний акт приймання-передачі, який у свою чергу датовано за рік до його надіслання на адресу орендодавця.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (п. 2 ч. 2 ст. 185 ГПК України).

Отже, між сторонами відсутній предмет спору, а тому провадження у справі № 907/156/19 підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Суд роз`яснює сторонам, що у відповідності до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено, що при поданні позову у справі №907/156/19 прокуратурою було сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №209 від 26.03.2019 року.

Відтак, судовий збір у розмірі 1921,00 грн, сплачений прокуратурою за розгляд позовної заяви до відповідача, підлягає поверненню з державного бюджету за умови подання клопотання особою, яка його сплатила відповідно до вимог ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 46, 130, 185, 231-235 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

заяву Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі № 907/156/19 за позовом керівника Ужгородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Ужгородської міської ради, м. Ужгород, Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород та Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород до товариства з обмеженою відповідальністю Майдан-Ужгород, м. Ужгород про зобов`язання повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі закрити.

Направити копію ухвали сторонам у справі.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.05.2019.

Суддя Ремецькі О.Ф.