ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"22" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1368/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінов С.В., розглянувши матеріали вх.№ 1434 за позовом Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси"; (вул.Варненська,27,Одеса,Одеська область,65101) до відповідача: Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційне об`єднання Суворовського району міста Одеси" (вул.Семена Палія, 118,Одеса,Одеська область,65111) про видачу судового наказу про стягнення 7920,62 грн.;

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційне об`єднання Суворовського району міста Одеси", в якому просить господарський суд: про видачу судового наказу про стягнення 7920,62 грн., з яких 3662,47грн. - заборгованість по оредній платі, 3124,50грн. - заборгованість по електроенергії, 659,64грн. - пеня, 239,72грн. - індекс інфляції, 55,13грн. - 3% річних та компенсацію земельного податку у зв`язку з послугою оренди у розмірі 179,16грн.

Заяву Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси" обґрунтовано неналежним виконанням з боку боржника - Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційне об`єднання Суворовського району міста Одеси" прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору оренди №3 від 29.12.2006р.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.3 та п.4 ч.3 ст.150 ГПК України унормовано, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з матеріалів поданої до суду заяви, в якості існування грошової заборгованості КП "Житлово-експлуатаційне об`єднання Суворовського району міста Одеси" перед КП «Теплопостачання міста Одеси» заявником надано до суду: копію договору оренди оренди №3 від 29.12.2006р. індивідуально визначеного нерухомого майна, додаткові угоди до договору від 01.04.2007р., від 01.09.2009р., від 14.03.2019р., акти приймання-передачі до договору оренди, розрахунок заборгованості по орендній платі та розрахунок заборгованості по електроенергії

Посилаючись на виникнення у КП «Теплопостачання міста Одеси» права вимоги до боржника по договору оренди №3 від 29.12.2006р. індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності, заявник залишив поза увагою, що згідно п.7.3. зазначеного договору, орендодавець зобов`язується до 10 числа місяця, що слідує за розрахунковим виставляти рахунки на сплату орендної плати.

До заяви КП «Теплопостачання міста Одеси» не подано доказів виставлення КП "Житлово-експлуатаційне об`єднання Суворовського району міста Одеси" рахунків на оплату орендної плати та за послуги енергозабезпечення. Отже, заявник не надав суду доказів, підтверджуючих виникнення у нього право вимоги до боржника у спірний період за договором оренди №3 від 29.12.2006р. індивідуально визначеного нерухомого майна.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (п.п.1, 8 ч.1, ч.2 ст.152 ГПК України).

Крім того, відповідно до п. 3 ч.1 ст.152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Заявником - Комунальним підприємством "Теплопостачання міста Одеси" крім суми грошової заборгованості за договором, яка складається із заборгованості по оредній платі в розмірі 3662,47грн., заборгованості по електроенергії в розмірі 3124,50грн., було також заявлено вимоги про стягнення 659,64грн. - пені, 239,72грн. - індексу інфляції, 55,13грн. - 3% річних та компенсацію земельного податку у зв`язку з послугою оренди у розмірі 179,16грн.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нормами ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно до ч. 3 статті 152 ГПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою пов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, пеня за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а є видом штрафних санкцій, яку сторона зобов`язання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання зобов`язань та у випадку, якщо відповідальність у вигляді пені була передбачена договором. Відтак, пеня є штрафною санкцією, а вимоги про сплату пені у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення договірних зобов`язань.

Також не є основним зобов`язанням заборогованость з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Вимоги в частині стягнення компенсації земельного податку у зв`язку з послугою оренди не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, оскільки ці вимоги не ґрунтуються на договорі.

Приймаючи до уваги вищевикладене та необхідність розгляду вимог про стягнення пені, індексу інфляції, 3 -х процентів та компенсації земельного податку у зв`язку з послугою оренди окремо у позовному провадженні, з дослідженням та перевіркою судом нарахованих сум, підстав таких нарахувань, періодів, тощо, суд вважає, що заява Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" про видачу судового наказу до боржника Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об`єднання Суворовського району міста Одеси" в частині стягнення 659,64грн. - пені, 239,72грн. - індексу інфляції, 55,13грн. - 3% річних та компенсації земельного податку у зв`язку з послугою оренди у розмірі 179,16грн. задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч.1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заяврю. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Керуючись ст.ст. 150, п.3 ч.1, ч.2 ст.152, ч. 1 ст. 148, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Комунальному підприємству "Теплопостачання міста Одеси" у видачі судового наказу про стягнення 7920,62грн. з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об`єднання Суворовського району міста Одеси"

Ухвала набрала чинності 22.05.2019 року та може бути оскаржена відповідно до положень ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Суддя С.В. Літвінов