СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. Справа №917/1655/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Дучал Н.М., суддя Россолов В.В.,

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача Геньбач Н.О., посвідчення №21/1606 від 22.08.2018 року, довіреність №3 від 03.01.2019 року;

відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм», с.Розсошенці, Полтавська область, (вх.№1107П/1-40) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 14.03.2019 року по справі №917/1655/18,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіто-Лек», м.Харків,

до Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм», с.Розсошенці, Полтавська область,

про стягнення 9803974,20 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.03.2019 року у справі №917/1655/18 (суддя Киричук О.А.) затверджено мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фіто-Лек» та Полтавським обласним комунальним підприємством «Полтавафарм» у редакції, яка викладена в резолютивній частині ухвали.

Провадження у справі №917/1655/18 закрито та повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Фіто-Лек» з Державного бюджету України 73529,80 грн. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням №43933 від 26.12.2018 року.

Відповідач з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 14.03.2019 року та направити справу для продовження розгляду до місцевого господарського суду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що підписання мирової угоди відбулось в.о. директора ОСОБА_1 . всупереч і в порушення п. 7.3 Статуту ПОКП «Полтавафарм». Звідси можливо стверджувати, що пп. 10, 11 мирової угоди від 12.02.2019 року, якими передбачено, що «сторони підтверджують, що всі умови, викладені у цій мировій угоді, відповідають інтересам сторін та їх реальним домовленостям, та спрямовані на реальне настання наслідків, передбачених цією мировою угодою. Сторони підтверджують, що волевиявлення сторін на укладення цієї мирової угоди є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі, всі умови даної мирової угоди сторонам зрозумілі» насправді не відповідають дійсності.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 року відкрито апеляційне провадження за скаргою відповідача на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 14.03.2019 року по справі №905/1885/18; встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду відзиви, клопотання та документи в обґрунтування своєї позиції по справі та призначено справу до розгляду в судове засідання.

25.04.2019 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№4287), в якому зазначає, що згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною, прийнятою без порушення норм права, у зв`язку з чим просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою суду від 06.05.2019 року з метою дотримання принципів судочинства в господарському процесі, а також забезпечення повного та всебічного розгляду справи по суті, задоволено клопотання відповідача та відкладено розгляд справи на іншу дату.

До початку судового засідання 13.05.2019 року від відповідача на електронну пошту надійшли письмові пояснення з додатками (вх.№4670), які колегією суддів досліджено та долучено до матеріалів справи.

Ухвала суду від 06.05.2019 року була направлена відповідачу рекомендованим листом 014) 07.05.2019 року за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі і отримана ним 11.05.2019 року, що підтверджується відомостями з офіційного сайту «Укрпошта» - «Пошук поштових відправлень». Однак, відповідач у судове засідання не з`явився, про причини не з`явлення суд не повідомив.

Відповідно до ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Частина 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фіто-Лек» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» про стягнення 9803974,20 грн., з яких: 8169978,50 грн. основний борг за договором на поставку товарів №211 від 01.01.2006 року; 1633995,70 грн. штраф.

Ухвалою від 15.01.2019 року суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі, справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання у справі, викликати учасників справи у підготовче засідання, зобов`язати відповідача надати докази сплати заборгованості за договором на поставку товарів №211 від 01.01.2006 року, запропоновано відповідачу протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали суду надати суду відзив на позов, позивачу - подати суду відповідь на відзив.

08.01.2019 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача 8879803,70 грн., з яких: 7399836,42 грн. основний борг за договором на поставку товарів №211 від 01.01.2006 року; 1479967,28 грн. штраф.

06.02.2019 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача 7168775,83 грн., з яких: 5973979,86 грн. основний борг за договором на поставку товарів №211 від 01.01.2006 року; 1194795,97 грн. штраф.

Заяви про зменшення позовних вимог прийняті судом, про що зазначено в ухвалі від 12.02.2019 року. Таким чином, предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача 7168775,83 грн., з яких: 5973979,86 грн. основний борг за договором на поставку товарів №211 від 01.01.2006 року; 1194795,97 грн. штраф.

В підготовчому засіданні 12.02.2019 року представник позивача надав спільну заяву сторін про затвердження мирової угоди (вх.№1383).

Суд першої інстанції, враховуючи, що подана сторонами заява про затвердження мирової угоди не суперечить законодавству та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, дійшов висновку про її затвердження і закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 7 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, апелянт фактично зазначає, що законний представник в.о. ОСОБА_1 , який підписував мирову угоду діяв всупереч інтересів підприємства.

Так, мирова угода. укладена між ПОКП «Полтавафарм» та ТОВ «Фіто-Лек» від 12.02.2019 року підписана попереднім виконуючим обов`язки директора ОСОБА_2 А.В. всупереч інтересам підприємства та п. 7.3 Статуту.

Матеріали справи свідчать, що після відкриття провадження у справі №917/1655/18, Господарський суд Полтавської області затвердив мирову угоду на етапі підготовчого провадження, не розпочинаючи розгляду справи по суті.

На думку ПОКП «Полтавафарм», швидкий процес ініціювання та підписання мирової угоди попереднім в.о. директора ОСОБА_3 .В. свідчить про його особисту заінтересованість в штучному збільшенні заборгованості ПОКП «Полтавафарм» перед постачальниками товару з метою подальшого погіршення фінансового становища підприємства.

Оскаржвана ухвала не містить відомостей, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали досліджувались обставини правомірності дій представника відповідача, який підписав мирову угоду, а також того, що його дії відповідають інтересам підприємства. Так, матеріали справи свідчать, що станом на момент винесення оскаржуваної ухвали ОСОБА_1 вже не виконував обов`язки директора, а замість нього була призначена інша особа, яка заперечує проти мирової угоди. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що погашення заборгованості згідно графіку визначеного у мировій угоді було проведено, ще до її затвердження судом та під час повноважень ОСОБА_1 . Після звільнення ОСОБА_1 з посади вимоги мирової угоди не виконувались, що опосередковано свідчить про відсутність такого інтересу сторони і її волевиявлення.

Колегія суддів вважає, що наразі затвердження мирової угоди судом першої інстанції відбулося передчасно, без дослідження всіх обставин справи, зокрема реального інтересу сторін і їх волевиявлення, зокрема - відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд неповно з`ясував обставини справи, а тому прийнята ним ухвала про затвердження мирової угоди і закриття провадження у справі підлягає скасуванню, а справа з урахуванням положень ч.3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України підлягає переданню на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 240, 269, 270, п.6, ч.1 ст.275, п. 1, 3 ст. 277, п.1 ст. 280, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального підприємства «Полтавафарм» задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 14.03.2019 року по справі №917/1655/18 скасувати.

Справу №917/1655/18 направити до місцевого господарського суду для продовження розгляду.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 17 травня 2019 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Н.М. Дучал

Суддя В.В. Россолов