ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2019 р. Справа№ 910/8635/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Пантелієнка В.О.

За участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.

та представників сторін:

від ПП "Компанія Енерджи": Бісик Я.В. довіреність №б/н від 27.07.18;

від АТ "ОТП Банк": Ігнатенко М.В. довіреність №б/н від 07.12.18.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "Компанія Енерджи" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2019

у справі № 910/8635/18 (суддя Чеберяк П.П.)

за позовом Приватного підприємства "Компанія Енерджи"

до Акціонерного товариства "ОТП Банк"

приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика Володимира Вікторовича

про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації права власності

в межах справи № 910/8635/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінкстон"

до Приватного підприємства "Компанія Енерджи"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/8635/18 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінкстон" до Приватного підприємства "Компанія Енерджи" про банкрутство.

18.10.2018 до Господарського суду міста Києва звернулось Приватне підприємство "Компанія Енерджи" з позовом до Акціонерного товариства "ОТП Банк" та приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика Володимира Вікторовича про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2019 у справі №910/8635/18 у позові Приватного підприємства "Компанія Енерджи" до Акціонерного товариства "ОТП Банк" та приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика Володимира Вікторовича про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації права власності, заявлений в межах справи № 910/8635/18 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Приватне підприємство "Компанія Енерджи" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 21.02.2019, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2018 у справі №910/8635/18 та ухвалити нове рішення, яким:

- визнати недійсним правочин із набуття Акціонерним товариством "ОТП Банк" права власності на предмет іпотеки від 16.07.2018, а саме: на нежитлові приміщення, загальною площею 3 959,2 кв.м., що складаються з будівлі офісно-складських приміщень А, площею 1 691,5 кв.м., та складського приміщення Б, площею 2 267,7 кв.м., що знаходяться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, смт. Калинівка, вул. Залізнична, 172 на підставі Договору застави (іпотеки) №PL 17-125/28-2 від 16.05.2017;

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №42068138 від 16.07.2018, прийняте приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. за заявою від 12.07.2018, відповідно до якого було зареєстровано право власності за АТ "ОТП Банк" на нежитлові приміщення, загальною площею 3959,2 кв.м., що складаються з будівлі офісно-складських приміщень А, площею 1 691,5 кв.м., та складського приміщення Б, площею 2 267,7 кв.м., що знаходяться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, смт. Калинівка, вул. Залізнична, 172.

- зобов'язати приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика В.В. вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон запис про право власності №27049884, внесений на підставі рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №42068138 від 16.07.2018.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена при неповному з'ясуванні обставин справи, за неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт стверджує, що односторонній правочин АТ ОТП «Банк» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та набуття відповідно права власності на спірний об'єкт нерухомого майна, вчинено всупереч ухвали Господарського суду Київської області від 30.03.2018 у справі №911/467/18 (встановлено заборону вчиняти суб'єктам державної реєстрації будь-які дії, спрямовані на внесення змін до відомостей про нерухоме майно та накладено арешт) та всупереч постанови приватного виконавця Солонька М.М. в межах ВП №56070165 від 28.03.2018 про арешт майна, що є підставою для визнання правочину недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Згідно Витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 04.03.2019 апеляційна скарга Приватного підприємства "Компанія Енерджи" у справі №910/8635/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Верховця А.А., суддів: Пономаренка Є.Ю., Грека Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Компанія Енерджи" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2019 у справі №910/8635/18; апеляційну скаргу призначено до розгляду на 02.04.2019.

28.03.2019 до суду апеляційної інстанції від Акціонерного товариства "ОТП Банк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого відповідач 1 просить суд оскаржувану ухвалу залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного підприємства "Компанія Енерджи" без задоволення.

29.03.2019 до суду апеляційної інстанції від Приватного підприємства "Компанія Енерджи" в особі ліквідатора Пісної Д.В. надійшли пояснення щодо апеляційної скарги.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2019, здійсненого у зв'язку із участю судді Грека Б.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у засіданні в Національній школі суддів України, у справі №910/8635/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Верховця А.А., суддів Пантелієнка В.О., Пономаренка Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Компанія Енерджи" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2019 у справі №910/8635/18 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 відкладено розгляд справи №910/8635/18 за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Компанія Енерджи" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2019 на 14.05.2019.

В судовому засіданні 14.05.2019 представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Представник Акціонерного товариства "ОТП Банк" заперечував проти вимог викладених в апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін.

Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відтак враховуючи, що явка сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторін, суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача-2 за наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні 14.05.2019, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги Приватного підприємства "Компанія Енерджи" не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 18.10.2018 до Господарського суду міста Києва звернулось Приватне підприємство "Компанія Енерджи" з позовом до Акціонерного товариства "ОТП Банк" та приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика Володимира Вікторовича, згідно якого просило суд визнати недійсним правочин із набуття Акціонерним товариством "ОТП Банк" права власності на предмет іпотеки від 16.07.2018, а саме: на нежитлові приміщення, загальною площею 3 959,2 кв.м., що складаються з будівлі офісно-складських приміщень А, площею 1 691,5 кв.м., та складського приміщення Б, площею 2 267,7 кв.м. та знаходяться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, смт. Калинівка, вул. Залізнична, 172, на підставі Договору застави (іпотеки) №PL 17-125/28-2 від 16.05.2017; визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №42068138 від 16.07.2018, прийняте приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. відповідно до якого було зареєстровано право власності за Акціонерним товариством "ОТП Банк" на нежитлові приміщення, загальною площею 3 959,2 кв.м. та зобов'язати приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика В.В. вилучити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон запис про право власності №27049884.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у Акціонерного товариства "ОТП Банк" на момент проведення реєстраційних дій було відсутнє суб'єктивне право, як іпотекодержателя щодо вчинення 16.07.2018 односторонніх дій із набуття права власності на предмет іпотеки, проведення приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. відповідних реєстраційних дій щодо такого майна, у зв'язку з:

- накладенням арешту на нерухоме майно на підставі постанови приватного виконавця Солонька М.М. в межах ВП № 56070165 від 28.03.2018;

- арештом всього нерухомого майна, внесеним державним реєстратором Ковіною І.В. на підставі ухвали Господарського суду Київської області від 30.03.2018 у справі №911/467/18.

Акціонерне товариство "ОТП Банк" як в місцевому господарському суді, так і в суді апеляційної інстанції заперечує проти позовних вимог зазначаючи, що чинне цивільне законодавство гарантує іпотекодержателю майна право на задоволення за рахунок предмету іпотеки виключно його вимоги, а не вимоги інших кредиторів іпотекодавця. За таких обставин Банк, посилаючись зокрема, на положення Закону України «Про іпотеку» та положення Договору іпотеки, стверджує, що дії приватного нотаріуса та Банку стосовно державної реєстрації прав на спірне нерухоме майно є законними, а тому відсутні підстави для визнання їх недійсними та протиправними.

Дослідивши позовну заяву Приватного підприємства "Компанія Енерджи" та матеріали справи в їх сукупності суд апеляційної інстанції встановив наступне.

16.05.2017 між Приватним підприємством "Компанія Енерджи" (позивач) та Акціонерним товариством "ОТП Банк" (відповідач 1) був укладений Договір про надання банківських послуг №CR 17-099/28-2, у відповідності до умов якого Банк надав Клієнту банківську послугу - кредитну лінію та овердрафт (п.п.28.1., 28.2 Кредитного договору). Пунктом 34 Кредитного договору був встановлений Генеральний ліміт у розмірі 13 000 000,00 грн. зі строком виконання зобов'язань, - до 31.05.2020.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між позивачем та відповідачем 1 було укладено Договір застави (іпотеки) № РL 17-125/28-2 від 16.05.2017, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рвач Ж.В., зареєстрований в реєстрі за №613, заборона зареєстрована в реєстрі за №614.

Відповідно до п. 25 Договору іпотеки предметом іпотеки є: нежитлові приміщення - літера А: будівля офісно-складського приміщення, загальною площею 1 691,5 кв.м.; літера Б: складське приміщення, загальною площею 2 267,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, смт. Калинівка, вул. Залізнична, 172, заставною вартістю - 14 417 917,00 грн. та предмет застави - обладнання (основні засоби), а саме: автомобільні ваги вантажопід'ємністю 90 тон; резервуар для води; трансформаторна підстанція ПВ - 10 та В відгалуження в сторону ТП-589 ТП10/0 ИИВ-100 № 589; стрілочний перевод Р55 №73 під'їзної залізничної колії 15 м.п., під'їзна залізнична колія - 160 м.п., розвантажувально-навантажувальна підвищена естакада -124 м.п., що знаходиться за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, смт. Калинівка, вул. Залізнична, 172. Заставна вартість - 737 083,00 грн.

Заставна вартість предмету іпотеки станом на 16.05.2017 була письмово погоджена сторонами та складала 14 417 917,00 грн.

Боржником було порушено умови Кредитного договору та не сплачено належні до сплати суми Кредиту та відсотки ні по Кредиту, ні по Овердрафту, внаслідок чого станом на 21.02.2018 за ним утворилась заборгованість по тілу кредиту в розмірі 12 407 035,99 грн, заборгованість за процентами в розмірі 972 972,76 грн та заборгованість по пені у сумі 769 049,40 грн.

Враховуючи відсутність результату по проведеній Банком позасудовій роботі, 07.03.2018 Банк звернувся до суду із позовом до Боржника про стягнення заборгованості по Кредитному договору (станом на 21.02.2018) у розмірі 14 149 058,15 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.07.2018 у справі №910/2723/18 задоволено позов Акціонерного товариства "ОТП Банк" та стягнуто з Приватного підприємства "Компанія Енерджи" на користь Банку 12 407 035,99 грн заборгованості по кредиту, 972 972,76 грн заборгованості по відсоткам, 769 049,40 грн пені, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 212 235,87 грн.

З матеріалів справи слідує, що під час розгляду судової справи №910/2723/18, а саме 19.07.2018, Банк реалізував своє право та задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Відтак відбулося часткове погашення заборгованості за рахунок предмету іпотеки, переданого позивачем за договором застави, у розмірі 13 825 000,00 грн. Правовою підставою для реєстрації права власності на предмет іпотеки за АТ "ОТП Банк" стало відповідне застереження в Договорі іпотеки.

Так, відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке міститься в п. 15 Договору застави (іпотеки) №РL 17-125/28-2 від 16.05.2017, сторони встановили, що звернення стягнення на Комплекс можливе шляхом позасудового врегулювання на підставі Договору Застави. Позасудове врегулювання здійснюється згідно з цим застереженням про задоволення вимог Банку, що є окремим правочином (договором) та не потребує укладення Сторонами окремого договору чи будь-якого іншого додаткового підтвердження чи погодження.

Сторони домовились, що здійснення Банком права позасудового врегулювання можливе лише за обставини, що Банком було надано/направлено Повідомлення про порушення, проте Клієнтом/Іпотекодавцем не було виконано/задоволено протягом 30 (тридцяти) календарних днів Боргових зобов'язань в повному обсязі.

Банк може задовольнити забезпечені заставою (іпотекою) за Договором застави боргові зобов'язання шляхом набуття права власності на комплекс.

В силу зазначеного в цьому пункті, Іпотекодавець здійснює передачу Банку під відкладальною обставиною (умовою), а Банк набуває право власності щодо Комплексу за вартістю Комплексу, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки Предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, якщо Сторони письмово не домовляться про іншу вартість.

Передача Іпотекодавцем Банку прав власності на Предмет іпотеки вважається такою, що відбулася, і Банк вважається таким, що став власником Предмета іпотеки, з дати надання/направлення Банком письмового повідомлення Іпотекодавцю про набуття Банком права власності на Предмет іпотеки, суттєво за формою, що наведена в пункті 21 Договору Іпотеки.

Сторони встановили, що Договір Іпотеки є достатньою правовою підставою для здійснення будь-якої реєстрації, у випадку необхідності, прав Банку щодо Предмету іпотеки. З моменту набуття права власності Банку на Предмет іпотеки сума Боргових зобов'язань зменшується на вартість Предмета іпотеки, що визначена в Повідомленні про набуття.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Таким чином відповідне застереження в Договорі іпотеки (п. 15 Договору іпотеки), що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на спірне нерухоме майно.

Вчиняючи дії стосовно реєстрації права власності на предмет іпотеки Банком було виконано всі вимоги передбачені п. 15 Договору іпотеки, зокрема, направлено боржнику повідомлення про порушення (вих. № 06-73-3-3/654 від 15.02.2018), здійснено оцінку майна (Звіт про оцінку майна №158-04-18 від 24.04.2018 оцінювач - ПП «Тасадор», величина ринкової вартості оцінки майна становить 13 825 000,00 грн), направлено боржнику повідомлення про набуття Банком майна (вих. №73-3-73-3-1/2957 від 19.07.2018).

Господарський суд міста Києва в результаті розгляду даної справи дійшов висновку про правомірне набуття АТ "ОТП Банк" права власності на спірний предмет іпотеки. Суд апеляційної інстанції погоджується з даними доводами суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. ч. 6, 7 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Частинами 1, 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Можливість реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки передбачена у ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно якої загальними засадами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) є: 1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації

Статтею 18 вказаного Закону передбачений порядок проведення державної реєстрації прав.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та процедура державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державні реєстратори зобов'язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Згідно з пунктами 6, 9, 12, 18, 19, 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.15 №1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Пунктом 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Як вбачається з матеріалів справи, іпотека Банку була зареєстрована належним чином ще 16.05.2017, що підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень від 16.05.2017 №87183183, тобто раніше за накладення арешту на нерухоме майно на підставі постанови приватного виконавця Солонька М.М. в межах ВП №56070165 від 28.03.2018.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наявність арешту приватного виконавця Солонька М.М., накладеного на все майно Боржника, в межах виконавчого провадження №56070165 від 28.03.2018 про примусове виконання наказу Господарського суду м. Києва, виданого 21.03.2018 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.18 у справі №10/23071/17, яким стягнуто з ПП "Компанія Енерджи" на користь ТОВ "Гінкстон" заборгованість у розмірі 1 214 670,00 грн, не могло бути підставою для відмови приватного нотаріуса в одержанні Іпотекодержателем задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Стосовно проведення приватним нотаріусом відповідних реєстраційних дій щодо майна, на яке було накладено арешт, внесений державним реєстратором Ковіною І.В. на підставі ухвали Господарського суду Київської області від 30.03.2018 у справі №911/467/18 колегією суддів встановлено наступне.

30.03.2018 Господарський суд Київської області у справі №911/467/18 постановив ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - Предмет іпотеки, що належало на праві приватної власності позивачу.

В подальшому, ухвалою суду апеляційної інстанції від 24.04.2018 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ОТП Банк" та зупинено дію ухвали Господарського суду Київської області від 30.03.2018 на час здійснення апеляційного провадження.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2018 дану ухвалу суду першої інстанції було скасовано. Вказана постанова суду апеляційної інстанції залишена без змін постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.11.2018.

Місцевий господарський суд приймаючи рішення у даній справі зазначив, що станом на дату реалізації Банком свого права та задоволення забезпеченої іпотекою вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, дія ухвали Господарського суду Київської області від 30.03.2018 про арешт нерухомого майна та заборони проведення реєстраційних дій щодо такого майна, була зупинена, а отже, відповідачем правомірно набуто право власності на предмет іпотеки.

Північний апеляційний господарський суд вважає зазначені твердження місцевого господарського суду помилковими, оскільки частиною 8 статті 140 ГПК України передбачено, що ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Таким чином станом на час здійснення приватним нотаріусом реєстраційних дій щодо спірного майна був чинний арешт, внесений державним реєстратором Ковіною І.В. на підставі ухвали Господарського суду Київської області від 30.03.2018 у справі №911/467/18. При цьому пунктом 6 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно є підставою для відмови в державній реєстрації прав. Отже, арешт накладений у порядку забезпечення позову на передане в іпотеку майно є підставою для відмови в державній реєстрації за іпотекодержателем права власності на таке майно.

Слід зауважити, що Верховний Суд дійшов висновку, що в подібній ситуації не порушено пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог щодо вимог інших осіб. І пропонує іпотекодержателям реалізовувати свої права з дотриманням вимог чинного законодавства - шляхом продажу предмета іпотеки відповідно до умов іпотечного договору, після вирішення в установленому законом порядку питання про звільнення спірного нерухомого майна з-під арешту (постанова у справі № 644/2494/16-ц).

Виходячи з положень Закону України "Про іпотеку", у разі, коли належно зареєстрована іпотека виникла раніше, ніж було накладено арешт, суд повинен звільнити з-під арешту іпотечне майно, навіть якщо реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання не сталося. Факт такого порушення є тільки умовою реалізації гарантованих іпотекою прав (постанова Верховного Суду у справі № 910/4772/17).

З наведеного слідує, що оскільки станом на 16.07.2018 (проведення реєстраційних дій щодо предмету іпотеки) існувала не скасована заборона на вчинення реєстраційних дій відносно спірного нерухомого майна (на підставі ухвали суду у справі №911/467/18), приватний нотаріус Колейчик В.В. повинен був відмовити в державній реєстрації за іпотекодержателем права власності на таке майно.

Разом з тим, не зважаючи на порушення приватним нотаріусом Колейчиком В.В. порядку здійснення реєстраційних дій, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Приватного підприємства "Компанія Енерджи" не підлягає задоволенню, оскільки станом на час розгляду справи судом апеляційної інстанції частину 4 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" доповнено пунктом 7 (згідно Закону № 2478-VIII від 03.07.2018) у відповідності до якого відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України "Про іпотеку". Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Тобто, відбулася зміна законодавста, яка лібералізує дані правовідносини і встановлює чіткий пріоритет позиції іпотекодержателя по відношенню до всіх інших кредиторів. А отже, не може бути скасований судовий акт, який на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції фактично є вірним.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень п.2.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.13 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

За наведеного, враховуючи, що чинне цивільне законодавство гарантує іпотекодержателю майна право на задоволення за рахунок предмету іпотеки виключно його вимог, а не вимог інших кредиторів іпотекодавця, а отже, реєстрація права власності на спірне майно за іпотекодержателем не впливає на майновий стан боржника та не порушує права інших кредиторів у справі про банкрутство, зважаючи на те, що набуття права власності на предмет іпотеки за АТ «ОТП Банк» в позасудовому порядку передбачено відповідним застереженням в Договорі іпотеки (п. 15 Договору іпотеки), з чого слідує відсутність порушеного права позивача в результаті вчиненого правочину, та беручи до уваги принцип процесуальної економії господарського судочинства, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про відсутність підстав для визнання спірного правочину недійсним та скасування державної реєстрації права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 30.01.2019.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують зазначеного в постанові, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Приватного підприємства "Компанія Енерджи" судом не вбачається.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Компанія Енерджи" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2019 у справі №910/8635/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2019 у справі №910/8635/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/8635/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Cторони мають право оскаржити постанову до Верховного суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 17.05.2019.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді Є.Ю. Пономаренко

В.О. Пантелієнко