ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2019 р. Справа №914/596/17

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дубник О.П.

суддів Зварич О.В.

Кравчук Н.М.

за участю секретаря судового засідання Мокрої А.В.

розглянув матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства (далі -ПрАТ) Ірокс № 95 від 14.03.2019 (вх.№01-05/972/19 від 14.03.2019)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.02.2019 (суддя Бортник О.Ю., повний текст складено 25.02.2019)

за скаргою: ПрАТ Ірокс, м. Львів на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - Сихівський ВДВС ЛМУЮ)

у справі № 914/596/17

за позовом: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі ЛОТВ АМКУ), м. Львів

до відповідача: ПрАТ Ірокс, м. Львів

про стягнення штрафу, пені та зобов`язання виконати рішення адміністративної колегії від 22.07.2016р. № 28 р/к

за участю представників:

від стягувача: Сигляк І.Я. - представник (довіреність в матеріалах справи).

від боржника: Кутянський А.Г.- заступник генерального директора (довіреність в матеріалах справи);

від Сихівського ВДВС ЛМУЮ: не з`явився (належно повідомлено).

1.Розгляд справи.

Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України не заявлялось.

У судовому засіданні 14.05.2019 здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів звукозапису, згідно з ст. 222 ГПК України.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2019 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді доповідача) Дубник О.П., суддів Желік М.Б. та Скрипчук О.С.

У зв`язку з перебуванням у відрядженнях суддів членів колегії Желіка М.Б. та Скрипчук О.С. розпорядженням керівника апарату суду №288 від 15.04.2019 призначено проведення автоматизованої заміни складу колегії суддів для розгляду апеляційної скарги. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2019 до складу колегії входять: головуючий суддя (суддя-доповідач) Дубник О.П., судді: Зварич О.В., Кравчук Н.М.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Сихівський ВДВС ЛМУЮ участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується наявним у матеріалах справи списком згрупованих рекомендованих відправлень від 19.04.2019 року та інформацією з сайту ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження поштового відправлення №740.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3. Короткий зміст заяви.

3.1 ПрАТ Ірокс звернулось до Господарського суду Львівської області із скаргою на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області у справі № 914/596/17 за позовом ЛОТВ АМКУ до ПрАТ Ірокс про стягнення штрафу, пені та зобов`язання виконати рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2016р. № 28 р/к (а.с. 10-12, т.2).

3.2 Заявник просить суд: 1) визнати дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бурія Володимира Ярославовича щодо відмови у задоволенні заяви ПрАТ Ірокс від 14.12.2018р. № 734 про закриття виконавчого провадження ВП № 54184133 згідно п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» протиправними; 2) визнати ПрАТ Ірокс таким, що виконало рішення Господарського суду Львівської області від 15.05.2017р. № 914/596/17 та наказ Господарського суду Львівської області від 30.05.2017р. № 914/596/17 в повному обсязі; 3) зобов`язати державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бурія Володимира Ярославовича закрити виконавче провадження ВП № 54184133 у відповідності до п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

3.3 Заява мотивована посиланням на те, що боржник повністю виконав рішення Господарського суду Львівської області від 15.05.2017р. та наказ Господарського суду Львівської області від 30.05.2017р., із урахуванням ухвали Господарського суду Львівської області від 04.01.2018 р. про роз`яснення рішення. За таких обставин, скаржник вважає, що у державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області є всі законні підстави закрити виконавче провадження у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Стверджує, що враховуючи ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.01.2018 р., ПрАТ «Ірокс» повідомило мешканців житлового будинку № 418 по вул. Шевченка у м.Львові про необхідність укладення прямих договорів між мешканцями та електропостачальною компанією ПАТ «Львівобленерго». Зазначає, що про зазначені дії ПрАТ «Ірокс» повідомляло Сихівський відділ державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області листом від 15.01.2018р. № 36, який зареєстровано в канцелярії адресата 15.01.2018р. та неодноразово повідомляв про вчинення заходів, спрямованих на виконання судового рішення, листами від 02.01.2018 р. № 2, від 03.01.2018р. № 15. Скаржник вказує на те, що 14.12.2018р. він звернувся до державного виконавця Бурія В.Я. із заявою про закриття виконавчого провадження № 54184133 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку із повним виконанням ПрАТ «Ірокс» рішення Господарського суду Львівської області від 15.05.2017р. та наказу Господарського суду Львівської області від 30.05.2017р. Однак, 19.12.2018р. в задоволенні заяви ПрАТ «Ірокс» від 14.12.2018р. про закриття виконавчого провадження державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області відмовлено з тих підстав, що немає даних щодо виконання зі сторони ПрАТ «Ірокс» рішення суду та наказу суду в повному обсязі. На думку скаржника, дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бурія В.Я., щодо відмови у закритті виконавчого провадження № 54184133, є необґрунтованими та протиправними.

4.Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

4.1. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.02.2019 у задоволенні скарги ПрАТ «Ірокс» на дії державного виконавця Сихівського ВДВС ЛМУЮ у справі № 914/596/17 за позовом: ЛОТВ АМКУ до відповідача: ПрАТ «Ірокс» про стягнення штрафу, пені та зобов`язання виконати рішення адміністративної колегії від 22.07.2016 № 28 р/к відмовлено повністю. (а.с. 9-16, т.3).

4.2 В оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд зазначив з посиланням на ст.ст. 326, 339, 340, 343 ГПК України, п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII (надалі Закон № 1404-VIII), що відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що боржником станом на день звернення з скаргою до суду, вчинено усі необхідні та достатні дії, спрямовані на фактичне виконання в повному обсязі рішення суду у справі №914/596/17, а саме: на розпуск загальнобудинкового обліку електричної енергії та переведення мешканців будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418, на прямі розрахунки з енергопостачальною організацією, за відсутності яких, суд не може дійти обгрунтованого висновку, що власники квартир цього будинку, за наявності у них бажання, можуть укласти відповідні договори з енергопостачальною організацією на постачання електричної енергії до їхніх квартир цією та здійснювати оплату спожитої електричної енергії за показами квартирного, а не загальнобудинкового лічильника ПрАТ «Ірокс». Таким чином відсутні й підстави для висновку про повне виконання боржником станом на день розгляду скарги судом рішення стягувача № 28 р/к від 22 липня 2016 р. у повному обсязі.

Місцевим господарським судом зроблено висновок, що боржником вчиняються боржником вчиняються дії, спрямовані на виконання рішення суду у справі № 914/596/17. Однак, доучені скаржником до матеріалів справи Додаткова угода від 13.07.2017 р. з додатками до Договору про постачання електричної енергії № 62000 мають відношення до приміщень для загальнобудинкових потреб та магазинів (том справи ІІ, а.с. 113-120). Додаткова угода від 30.01.2019 р. про внесення змін до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 6200 з додатками (том справи ІІ, а.с. 175-192) укладена після звернення скаржника із скаргою на дії органу державної виконавчої служби до суду. Подані скаржником докази (у сукупності) не стосуються усього будинку № 418 загалом. Відомості про доповнення умов Договору № 62000 умовами, які б мали відношення до розпуску загальнобудинкового обліку у секціях 3 та 4 відсутні взагалі.

5. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

5.1. ПрАТ Ірокс не погоджується з постановленою ухвалою суду, вважає, що судом першої інстанції при її прийнятті неповністю з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального та процесуального права. У поданій апеляційній скарзі стверджує, що враховуючи ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.01.2018 р., ПрАТ Ірокс повідомило мешканців житлового будинку № 418 по вул. Шевченка у м.Львові про необхідність укладення прямих договорів між мешканцями та електропостачальною компанією ПАТ «Львівобленерго». Зазначає, що доказом вчинення всіх необхідних дій щодо розпуску загальнобудинкового обліку електричної енергії є пояснення ПрАТ «Львівобленерго» від 11.02.2019 року, де вказано що ПрАТ Ірокс згідно акту №56/ВТА від 30.01.2019 року про проведення технічного огляду змонтованих електроустановок від межі балансової належності до об`єкту (ВРП) замовника, технічні умови згідно договору про приєднання до електричних мереж №131-2477/2 від 20.07.2016 року реалізовані в повному обсязі, на підставі цього акту між ПрАТ Ірокс та ПрАТ «Львівобленерго» було укладено додаткову угоду від 30.01.2019 року про внесення змін до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №62000 від 01.01.2019 року, згідно якої здійснюється електропостачання мешканців будинку АДРЕСА_1 .Львові та переведення мешканців будинку на прямі розрахунки (секції 9,10,11,12). Зазначає, що електропостачання мешканців будинку АДРЕСА_1 . Шевченка у м.Львові (секції 1,2,5,6,7,8) здійснюється згідно Додаткової угоди від 13.07.2017р. до Договору про постачання електричної енергії № 62000 від 27.07.2009р. між ПрАТ «Львівобленерго» та ПрАТ «Ірокс». Щодо твердження суду першої інстанції про відсутність належних доказів постачання електричної енергії мешканцям будинку АДРЕСА_1 м.Львові (секції 3,4) зазначає, що в даних секціях об єкти нерухомості не відчужувалися, а тому в даних секціях ніхто не проживав та не проживає. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким скаргу ПрАТ Ірокс задоволити.

5.2. ЛОТВ АМКУ у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. Зазначає, що невиконання боржником рішення Господарського суду Львівської області від 15.05.2017р. підтверджується листом ПрАТ «Львівобленерго» від 16.02.2018 року №145-1046, а також доказами, які здобуті після проголошення оскаржуваної ухвали, а саме: листи фізичної особи В. Коломійця від 18.02.2019 року та від 25.03.2019 року і лист ПрАТ «Львівобленерго» від 14.03.2019 року №145-1333, які просить прийняти суд апеляційної інстанції згідно ч. 3 ст. 269 ГПК України. Суд не приймає до розгляду вказані докази, оскільки вони є новими доказами, поданими всупереч вимог ч.ч.3, 4, 8, 9 ст.80, ч.3 ст.269 ГПК України.

6. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.05.2017р. у справі № 914/596/17 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з ПрАТ Ірокс в доход Державного бюджету 60000 грн. пені з розстрочкою виконання рішення суду в цій частині на п`ять місяців шляхом стягнення по 12000 грн. пені щомісячно. Зобов`язано ПрАТ Ірокс виконати рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2016 р. № 28 р/к: припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане у пункті ІІ резолютивної частини рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2016 р. № 28 р/к шляхом проведення в установленому порядку розпуску загальнобудинкового обліку електричної енергії та переведення мешканців будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418 на прямі розрахунки з енергопостачальною компанією (а.с. 84-87, т.1).

На виконання даного рішення Господарським судом Львівської області 30.05.2017 року було видано наказ №047363 (а.с. 93, т.1).

Згідно постанови державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Бурія В.Я. було відкрите виконавче провадження № 54184133 з виконання наказу №047363 від 30.05.2017 (а.с .54-55. т.2).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.01.2018р. у справі №914/596/17 заяву ПрАТ Ірокс про роз`яснення рішення Господарського суду Львівської області від 15.05.2017р. у справі № 914/596/17 задоволено. Роз`яснено, що рішення Господарського суду Львівської області від 15.05.2017 у справі № 914/596/17, яким відповідача зобов`язано виконати рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення від 22.07.2016 № 28 р/к шляхом проведення в установленому порядку розпуску загальнобудинкового обліку електричної енергії та переведення мешканців будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418 на прямі розрахунки з енергопостачальною компанією, слід розуміти в контексті, зазначеному у рішенні Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2016 № 28 р/к, зокрема у проведенні розпуску загальнобудинкового обліку електричної енергії в житловому будинку (технічний аспект) та приведенні мешканців до прямих розрахунків з енергопостачальною організацією, шляхом повідомлення боржником мешканців будинку по АДРЕСА_2 . Шевченка, 418 у м. Львові про необхідність укладення прямих договорів з електропостачальною компанією та укладення вказаних договорів між мешканцями та електропостачальною компанією (а.с. 143-150, т. 1).

15.01.2018 листом за вих. № 36 (а.с.20, т.2) боржник звернувся до державного виконавця з повідомленням, що ним вчинено всі дії по виконанню виконавчого листа суду, а саме: направлено повідомлення мешканцям будинку АДРЕСА_1 Львові щодо укладення договорів на постачання електричною енергією із енергопостачальною компанією. Отримання цього листа державним виконавцем не заперечується.

14.12.2018 листом за вих. № 734 (а.с.18, т.2) боржник звернувся до державного виконавця з проханням, враховуючи лист від 15.01.2018 за вих. № 36, про закриття виконавчого провадження у зв`язку із повним виконанням виконавчого листа на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону № 1404-VIII.

19.12.2018 листом за вих. №48211(а.с.19, т.2) Сихівський відділ державної виконавчої служби повідомив боржника про неможливість закриття виконавчого провадження із зазначених ним в листі підстав, оскільки виконавчий документ не виконано, а саме: не проведено в установленому порядку розпуску загальнобудинкового обліку електричної енергії та не переведено мешканців будинку на прямі розрахунки з енергопостачальною компанією, що і стало приводом для подання скарги боржником.

7. Норми права та мотиви, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови, висновки суду.

У відповідності до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.п. 2,3, 5 ч. 1 ст. 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, зокрема, обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" ( ч. 1 ст. 5 Закону № 1404-VIII).

Згідно ч. 1, 3 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Так, 30.05.2017 року Господарським судом Львівської області, на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 15.05.2017р. у справі № 914/596/17, було видано наказ №047363.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.05.2017р. у справі № 914/596/17, яке набрало законної сили, зокрема зобов`язано ПрАТ Ірокс виконати рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2016 р. № 28 р/к: припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане у пункті ІІ резолютивної частини рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.07.2016 р. № 28 р/к шляхом проведення в установленому порядку розпуску загальнобудинкового обліку електричної енергії та переведення мешканців будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418 на прямі розрахунки з енергопостачальною компанією.

З рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №28 р/к від 22 липня 2016 р. вбачається, що пломбування поквартирних приладів обліку в будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові не проводилось в зв`язку з відсутністю звернень боржника щодо розпуску загальнобудинкового обліку електричної енергії.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Львівобленерго» постачає електроенергію для потреб мешканців будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові на пряму ПрАТ «Ірокс», який є споживачем населеним пунктом. ПрАТ «Ірокс» розраховується за спожиту електричну енергію мешканцями будинку (споживачами населеного пункту) за показами загальнобудинкового приладу обліку за рахунок коштів, зібраних зі споживачів населеного пункту, тобто мешканців будинку № АДРЕСА_1 по вул. Шевченка у м. Львові. Тому мешканці цього будинку не сплачують за спожиту електричну енергію безпосередньо ПрАТ «Львівобленерго», а сплачують грошові кошти ПрАТ «Ірокс». Вказане підтверджено договором про постачання електричної енергії №62000 від 27.04.2009 року (а.с. 99-104, т. 2) та додатковою угодою від 13.07.2017року до вказаного договору (а.с .105, т. 1) та листом ПрАТ «Львівобленерго» №145-1046 від 16.02.2018 року (а.с. 130, т.1).

Додаткова угода від 13.07.2017 р. з додатками до Договору про постачання електричної енергії № 62000 мають відношення до приміщень для загальнобудинкових потреб та магазинів. Додаткова угода від 30.01.2019 р. про внесення змін до Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 6200 з додатками укладена після звернення скаржника із скаргою на дії органу державної виконавчої служби до суду.

Подані скаржником докази (у сукупності) не стосуються усього будинку № 418 загалом. Відомості про доповнення умов Договору № 62000 умовами, які б мали відношення до розпуску загальнобудинкового обліку у секціях 3 та 4 відсутні взагалі.

Щодо твердження суду першої інстанції про відсутність належних доказів постачання електричної енергії мешканцям будинку АДРЕСА_1 м.Львові (секції 3,4) апелянт зазначає, що в даних секціях об`єкти нерухомості не відчужувалися, а тому в даних секціях ніхто не проживав та не проживає. Однак такі доводи апелянта є необгрунтованими та не можуть бути підставою для невиконання рішення суду.

Апелянт зазначає, що доказом вчинення всіх необхідних дій щодо розпуску загальнобудинкового обліку електричної енергії є пояснення ПрАТ «Львівобленерго» від 11.02.2019 року, згідно яких здійснюється електропостачання мешканців будинку АДРЕСА_1 . АДРЕСА_1 у м.Львові та переведення мешканців будинку на прямі розрахунки з ен6ергопостачальною компанією (секції 9,10,11,12). Такі доводи апелянта є необгрунтованими, оскільки у вказаних поясненнях (а.с. 240-241, т. 2) № 112-416/2 від 11.02.2019р. ПрАТ «Львівобленерго» зазначає, що з 30.01.2019р. спожита електрична енергія в будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові (секції 9, 10, 11, 12) обліковується за показами загальнобудинкових засобів обліку. Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» звертає увагу суду на те, що для проведення розпуску загальнобудинкового обліку електричної енергії за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418, цей будинок слід приєднати до електричних мереж у встановленому порядку, а саме: потрібне виконання технічних умов приєднання до електричних мереж за цією адресою, та укладення відповідного договору. Оскільки технічні умови до 30.01.2019р. не були реалізовані, відповідно розпуск загальнобудинкового обліку електричної енергії не міг бути здійснений. Таким чином. ПрАТ «Львівобленерго» підтверджує відсутність розпуску загальнобудинкового обліку електричної енергії в житловому будинку № 418 по вул. Шевченка у м. Львові.

З наявних матеріалів справи не можна дійти обгрунтованого висновку, що власники квартир цього будинку можуть укласти відповідні договори з енергопостачальною організацією на постачання електричної енергії до їхніх квартир цією організацією (боржник не має відповідної ліцензії на такі дії, що підтверджується рішенням стягувача, а.с. 11, т.1, на звороті) та здійснювати оплату спожитої електричної енергії за показами квартирного, а не загальнобудинкового лічильника ПрАТ «Ірокс».

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів того, що боржником станом на день звернення з скаргою до суду, вчинено усі необхідні та достатні дії, спрямовані на фактичне виконання в повному обсязі рішення суду у справі №914/596/17, а саме:на розпуск загальнобудинкового обліку електричної енергії та переведення мешканців будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418, на прямі розрахунки з енергопостачальною організацією.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012р. № 18-рп/2012 "У справі за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю "ДІД Конс" щодо офіційного тлумачення положень пункту 15 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" у взаємозв`язку з положеннями частини першої статті 41, частини п`ятої статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 1.3, 1.4 статті 1, частини другої статті 2, абзацу шостого пункту 3.7 статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" (справа про стягнення заборгованості з підприємств паливно-енергетичного комплексу) виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012р. у справі № 11-рп/2012 2012 "У справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення положень пункту 20 частини першої статті 106, частини першої статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України" зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

За практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Як висновок Суд визнає, що хоча можна погодитися з тим, що Договірні Сторони мають право за виняткових обставин і, як це має місце в цій справі, користуючись свободою розсуду, контролювати використання власності, втручатися у судові провадження з виконання судових рішень, таке втручання не повинне спричиняти перешкоди виконанню судового рішення, позбавляти його чинності, безпідставно його відстрочувати або, ще гірше, підривати суть цього рішення (рішення ЄСПЛ від 28.07.1999р. у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" N 22774/93, п. 74).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч.1 ст.271 України).

Доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, спростовуються вищенаведеними аналізом копій матеріалів справи та нормами процесуального права.

8. Судові витрати.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 255, 269, 271, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.02.2019 року у цій справі без змін.

2. Судові витрати покласти на ПрАТ Ірокс.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 23.05.2019р.

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддя Зварич О.В.

Суддя Кравчук Н.М.