ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/772/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК", місто Суми
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД", місто Харків
про стягнення 35 000,00 грн.
за участю представників:

позивача - Касьяненко Д.С. довіреність б/н від 29.03.2019;

відповідача - ОСОБА_1 С. довіреність б/н від 30.11.2018;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПМК" (позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" (відповідача) попередню оплату за поставку насосного агрегату в загальному розмірі 35 000,00 грн. Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.03.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК" прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/772/19, постановлено розгляд справи здійснювати з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 08 квітня 2018 року.

05 квітня 2019 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" на позовну заяву (вх. № 8452), який було прийнято судом до розгляду, як такий, що подано у строк та відповідає вимогам статті 165 ГПК України.

В судовому засіданні 08.04.2019 позивачу встановлено строк для надання відповіді на відзив - до 18.04.2019; у справі № 922/779/19 оголошено перерву до 22 квітня 2019 року о 12:00 годині, на підставі статті 216 Господарського процесуального кодексу України. Про перерву в судовому засіданні постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу від 08 квітня 2019 року.

17 квітня 2019 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшла відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК" на відзив (вх. № 9524), яку було прийнято судом до розгляду.

Крім того, 22 квітня 2019 року до суду надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" на відповідь позивача на відзив (вх. № 10008), які також були прийняті судом до розгляду.

В судовому засіданні 22.04.2019 у справі № 922/779/19 оголошено перерву до 20 травня 2019 року о 15:00 годині, на підставі статті 216 Господарського процесуального кодексу України. Про перерву в судовому засіданні постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу від 22 квітня 2019 року

До загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшли письмові пояснення учасників справи щодо листування між ТОВ "СПМК" і ТОВ "Насос Україна ЛТД" (від відповідача - 11.05.2019 за вх. № 11373; від позивача - 20.05.2019 за вх. № 12242), які були прийняті та долучені судом до матеріалів справи в порядку частини четвертої статті 161 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 20.05.2019, позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.05.2019 проти позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити. У відзиві на позовну заяву відповідач підтвердив, що між ТОВ "СПМК" і ТОВ "Насос Україна ЛТД" укладено усний договір поставки Насосного агрегату КМ 80-65-140 Е. Істотні умови усного договору зафіксовано в Рахунку 1212-625 від 12 грудня 2018 року, згідно якого базис поставки - ЕХW м. Харків. Однак, позивачем прострочено виконання обов`язку з отримання Товару, оскільки позивач не прибув у встановлене місце для отримання Товару та не вчинив будь-яких інших дій для його отримання, а в подальшому безпідставно відмовився отримати Насосний агрегат, який було направлено ТОВ "Насос Україна ЛТД" перевізником "Нова пошта".

Заслухавши представників сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів позивача та заперечень відповідача фактичним обставинам справи, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПМК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" було досягнуто усної домовленості стосовно поставки насосного агрегату КМ 80-65- 140-Е (далі за текстом - Товар). Істотні умови усного договору зафіксовано в Рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" за номером 1212-625 від 12 грудня 2018 року (далі - рахунок), а саме: предмет - насосний агрегат КМ 80-65-140-Е; кількість - 1 шт.; ціна - 35 000,00 грн. (з ПДВ); умови поставки - ЕХW м. Харків.

На підставі рахунку 1212-625 Товариством з обмеженою відповідальністю "СПМК" 13 грудня 2018 року було сплачено на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" грошові кошти в розмірі 35 000,00 грн. Вказані обставини підтверджуються копією платіжного доручення № 580 від 13.12.2018 із призначенням платежу: "оплата за насосний агрегат сг.сч.от 12/12/18" (том 1, арк.с. 11).

Позивач зазначає, що повідомлення про можливість отримати товар та відвантаження насосного агрегату КМ 80-65- 140-Е мало бути здійснене Товариством з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" ще у грудні 2018 року. Інформація, щодо строків відвантаження міститься також на веб-сторінці відповідача: www.nasos-ukraina.com.ua (дана адреса зазначається відповідачем у його листах доданих разом з відзивом). У розділі де розміщена інформація про насосний агрегат КМ 80-65-140 Е за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 .ua/p29458438- ІНФОРМАЦІЯ_1 -140- ІНФОРМАЦІЯ_4 .html. зазначено, що поставка здійснюється у строк 3-14 днів. Однак, за твердженням позивача, відповідач зобов`язання щодо відвантаження насосного агрегату КМ 80-65- 140-Е не виконав.

З матеріалів справи вбачається, що 04 лютого 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "СПМК" було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" лист-вимогу від 30.01.2019, відповідно якого позивач просив відповідача повідомити про час та місце відвантаження/поставки насосного агрегату КМ 80-65-140-Е, у строк не пізніше семиденного строку від дня отримання відповідного листа. Відповідача також було повідомлено про те, що у випадку невиконання вимоги щодо відвантаження оплаченого товару в семиденний строк з моменту отримання листа, у позивача буде втрачений інтерес у поставці товару у майбутньому у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "СПМК" відмовляється від подальшого прийняття виконання зобов`язання з поставки з порушенням такого строку. У листі також зазначено, що позивач не має заінтересованості у поставці товару у більші строки, ніж 7 денний строк з моменту отримання листа, і у випадку не виконання обов`язку необхідно буде повернути грошові кошти сплачені в рахунок майбутньої поставки в сумі 35 000,00 грн. (том 1, арк.с. 12-15 - із доказами направлення).

Звертаючись до суду із даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "СПМК" наголошує на тому, що відповідач зобов`язання щодо поставки товару не виконав, а отже має повернути попередню оплату в загальному розмірі 35 000,00 грн.

Відповідач, в свою чергу посилається на те, що згідно умов поставки А.4 ЕХW Інкотермс - Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати, продавець зобов`язаний надати товар у розпорядження покупця в названому місці поставки, без завантаження на будь-який приймаючий транспортний засіб, в узгоджений день чи в межах погодженого періоду або, якщо такого часу не обумовлено, у строк, звичайний для поставки аналогічних товарів. Якщо сторони не узгодили конкретної точки в межах названого місця поставки, і наявні декілька придатних для цього точок, продавець може вибрати таку точку в межах місця поставки, яка найбільш відповідає його цілям.

Відповідно умов А.7 ОСОБА_2 продавець зобов`язаний дати покупцю достатнє повідомлення про відправлення товару, а також будь-яке інше повідомлення, якого потребує покупець для отримання можливості вжити заходів, звичайно необхідних для одержання поставки товару.

Так, 14 лютого 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" надіслано на адресу позивача лист № 27, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю "СПМК" було повідомлено про те, що ТОВ "Насос Україна ЛТД" готове здійснити завантаження насосного агрегату з 13.02.2019 з 08:30 до 17:00 в робочі дні. Відповідач також просив прибути за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Сириківська, будинок 1 для завантаження насосного агрегату КМ 80-65- 140-Е з 13.02.2019 протягом двох робочих днів з моменту отримання даного листа (том 1, арк.с. 46-47). Отже, на думку відповідача, шляхом направлення листа № 27 від 14.02.2019 він дав позивачу достатнє повідомлення про час та місце здійснення поставки товару.

Крім того, відповідач зазначає, що 21 лютого 2019 року представник позивача ОСОБА_3 прибув для отримання товару (довіреність б/н від 19.02.2019), однак, насосний агрегат забирати відмовився, оскільки у видатковій накладній та у технічному паспорті на товар був відсутній відбиток печатки ТОВ "Насос Україна ЛТД", а був лише підпис уповноваженої особи - Ніколаєвої Н.О., яка діяла на підставі довіреності. За фактом безпідставної відмови представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК" отримати товар та підписати видаткову накладну відповідачем було складено Акт про відмову від отримання товару б/н від 21 лютого 2019 року, що підписаний особами, які брали участь у передачі товару (том 1, арк.с. 52).

Оскільки позивач відмовився отримати товар, насосний агрегат 19.03.2019 було відправлено Товариством з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" на найближче до позивача відділення Нової Пошти. Після прибуття товар Товариством з обмеженою відповідальністю "СПМК" не отримано, а повідомлення та претензії позивачем проігноровано. Одностороння відмова Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК" від отримання товару, за твердженням відповідача, є безпідставною.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 202, статті 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України).

Згідно приписів статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України) допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З матеріалів справи вбачається та визнається сторонами у справі, що будь яких договорів у формі єдиного документу сторонами не складалося.

Визначаючи правову природу відносин, що склалися між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПМК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД", виходячи з аналізу положень статей 174, 181 ГК України та статей 202, 205, 626, 627, 638, 639 ЦК України, суд приходить до висновку, що між сторонами у спрощений спосіб було укладено договір поставки.

Згідно приписів статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу приписів статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Частиною другою статті 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права можна зробити висновок, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Як вже було встановлено судом, Товариством з обмеженою відповідальністю "СПМК" 13 грудня 2018 року було перераховано на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" грошові кошти в загальному розмірі 35 000,00 грн. При цьому суд визначає правову природу сплаченої суми коштів, як передоплату, тобто кошти, які попередньо оплачені стороною договору на користь іншої сторони з метою виконання нею своїх зобов`язань.

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що перерахувавши у грудні 2018 року на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" 35 000,00 грн. попередньої оплати за товар, позивач розраховував на отримання замовленого насосного агрегату і добросовісну поведінку відповідача, яка полягала б, зокрема, у повідомленні Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК" про час та місце відвантаження/поставки товару (виконання відповідачем, як продавцем, обов`язку з передачі товару покупцеві, у будь-якому разі).

Не отримавши відповідного повідомлення про час та місце відвантаження насосного агрегату КМ 80-65-140-Е, Товариством з обмеженою відповідальністю "СПМК" 04 лютого 2019 року було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" лист-вимогу, відповідно якого відповідача було повідомлено про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "СПМК" не має заінтересованості у поставці товару у більші строки, ніж 7 денний строк з моменту отримання листа, і у випадку не виконання обов`язку необхідно буде повернути грошові кошти сплачені в рахунок майбутньої поставки в сумі 35 000,00 грн.

У доданому до відзиву листі відповідача № 27 від 14.02.2019 повідомлялося про можливість прибути за адресою ТОВ "Насос України ЛТД" у місті Харкові з 13 лютого 2019 року протягом 2 робочих днів з моменту отримання даного листа.

Із зазначеного листа також вбачається, що вимогу позивача отримано ТОВ "Насос України ЛТД" 12 лютого 2019 року на адресу електронної пошти. Крім того, згідно даних офіційного сайту Укрпошти (том 1, арк.с. 45), лист-вимогу було отримано 13 лютого 2019 року.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до приписів статей 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини першої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд критично оцінює доводи відповідача стосовно того, що позивачем прострочено виконання обов`язку з отримання Товару, оскільки позивач не прибув у встановлене місце для отримання Товару та не вчинив будь-яких інших дій для його отримання, а в подальшому безпідставно відмовився отримати Насосний агрегат, який було направлено ТОВ "Насос Україна ЛТД" перевізником "Нова пошта".

Так, Акт про відмову від отримання товару б/н від 21 лютого 2019 року складений одноособово представниками відповідача, повноваження яких не підтверджені ТОВ "Насос Україна ЛТД". Вказаний Акт не може бути прийнятий судом в якості належного та допустимого доказу того факту, що 21 лютого 2019 року представник позивача - ОСОБА_3 прибув до ТОВ "Насос Україна ЛТД", а також того, що мала місце відмова від отримання товару, оскільки підпису зазначеної особи Акт не містить.

Крім того, суд враховує, що за приписами статті 664 ЦК України та згідно домовленості, зафіксованої в Рахунку за номером 1212-625 від 12 грудня 2018 року товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару, а строк (термін) виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" обов`язку з надання товару в розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК" не встановлений; обов`язок негайного виконання такого зобов`язання також не випливає із актів цивільного законодавства.

Керуючись приписами статті 663 ЦК України та відповідно до положень статті 530 цього Кодексу, враховуючи, що лист-вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК" б/н від 30.01.2019 отримано Товариством з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" 13 лютого 2019 року, суд зазначає, що строк виконання відповідачем зобов`язання сплив 20 лютого 2019 року. Отже, 19 березня 2019 року, вже після того як настали наслідки несвоєчасного виконання зобов`язання, ТОВ "Насос Україна ЛТД" самовільно та без погодження з позивачем здійснило відправку товару в місто Суми, на власний розсуд та ризики обравши кур`єрську службу "Нова Пошта".

Оцінивши в сукупності надані відповідачем докази, суд, з урахуванням вищевикладеного, дійшов до висновку, що вони не можуть бути прийняті як належні, оскільки не є беззаперечними у взаємному зв`язку та не дають змогу повно, чітко, об`єктивно та достовірно встановити ті обставини, на підтвердження яких вони надані, а саме: належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" зобов`язання з надання товару в розпорядження Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК" в строки та порядку, що передбачені статтею 530 ЦК України.

Разом з тим, суд зазначає, що правова природа попередньої оплати внаслідок невиконання будь-якою стороною своїх зобов`язань за договором - не змінюється і залишається такою доти, поки сторони двосторонньо не узгодять іншої їх правової природи або не вчинять дій, які змінять правову природу перерахованої суми. Обумовлені законом підстави для зміни правової природи перерахованих покупцем (позивачем) коштів, внаслідок непоставки Товариством з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" товару, - не настали, що тягне за собою правові наслідки, обумовлені частиною другою статті 693 Цивільного кодексу України.

При цьому, суд виходить з того, що припис частини другої статті 693 Цивільного кодексу України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений законодавцем строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Отже, наведена норма наділяє покупця, як сторону правочину, саме правами, і яке з них сторона реалізує - є виключно її волевиявленням.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, враховуючи, що частина друга статті 693 Цивільного кодексу України наділяє особу правом самостійно визначити спосіб захисту свого порушеного права певним шляхом, що було реалізовано позивачем в межах даної справи шляхом подання відповідного позову (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.02.2019 у справі № 909/524/18), суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК" щодо примусового стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" 35 000,00 грн. попередньої оплати - обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, судовий збір покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" та підлягає стягненню на користь позивача у розмірі 1 921,00 грн.

Керуючись статтями 124, 129 Конституції України, статтями. 1, 13, 18, 73-80, 86, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Насос Україна ЛТД" (місцезнаходження: 61072, місто Харків, вулиця Двадцять Третього Серпня, будинок 20А, офіс 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК" (місцезнаходження: 40000, місто Суми, вулиця Антонова, будинок 2/27, ) попередню оплату за поставку насосного агрегату в розмірі 35 000,00 грн. та судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "24" травня 2019 р.

Суддя В.В. Рильова

справа № 922/772/19