СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2019 р. Справа № 922/625/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Мартюхіна Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

представників сторін:

апелянта - Лещенко Л.С. на підставі довіреності від 28.12.2018 №2-413д, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ №2090 від 03.04.2018; позивача - Шелаєва Г.Г. на підставі довіреності від 01.03.2018, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП №3419 від 14.07.2017,

2-го відповідача - не з`явився,

третіх осіб - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (вх.№972 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2019, постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Кухар Н.М., час проголошення ухвали - не зазначено, дата складання повного тексту ухвали - 07.03.2019, у справі №922/625/19

за позовом Приватного акціонерного товариства "Насінневе", м. Дніпро,

до 1 -го відповідача Акціонерного товариства "Укргазвидобування", м. Київ, 2-го відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанське-Агро", смт. Слобожанське, Кегичівський район, Харківська обл.,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів 1. ОСОБА_1 , Харківська АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , Харківська АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 , м. Харків,

про визнання недійсним правочину та повернення земельних ділянок

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/625/19 за позовом Приватного акціонерного товариства "Насінневе" до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанське-Агро" про визнання недійсним договору №87/1, укладеного 04.07.2018 між відповідачами; усунення перешкод у користуванні Приватному акціонерному товариству "Насінневе" земельними ділянками шляхом зобов`язання Акціонерного товариства "Укргазвидобування" звільнити земельні ділянки площею 5, 085га з кадастровим номером НОМЕР_1 07:000:0575, площею 5, 0755га з кадастровим номером НОМЕР_1 :07:000:0559, площею 4, 9899га з кадастровим номером :07:000:0560, розташовані на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області від транспортних засобів, тракторів, бульдозерів, бурового інструменту, іншої техніки, інвентаря, іншого майна Акціонерного товариства "Укргазвидобування"; зобов`язання АТ "Укргазвидобування" повернути Приватному акціонерному товариству "Насінневе" земельні ділянки площею 5, 085га з кадастровим номером :07:000:0575, площею 5, 0755га з кадастровим номером :07:000:0559, площею 4, 9899га з кадастровим номером :07:000:0560, розташованих на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області в стані, придатному для сільськогосподарського використання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "Насінневе" є законним землекористувачем зазначених вище земельних ділянок і на початку березня 2019 року було заплановано проведення на них весняно-польових робіт. Однак, як вказує позивач, йому стало відомо, що 04.07.2018 між АТ "Укргазвидобування" і ТОВ "Слобожанське-Агро" укладено договір №87/1, на підставі якого АТ "Укргазвидобування" на цих земельних ділянках проводить розвідувальні роботи по бурінню свердловини №87 Східно-Медведівського родовища без дозволу ПрАТ "Насінневе" як законного землекористувача цими земельними ділянками.

Як вказує позивач, зазначені обставини позбавили права позивача на користування земельними ділянками, які він використовує на підставі укладених договорів оренди.

05.03.2019 позивач звернувся до місцевого господарського суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити Акціонерному товариству "Укргазвидобування" та будь-яким іншим особам, які діють в інтересах та/або на підставі договірних відносин з AT "Укргазвидобування" проводити будь-які роботи, в тому числі по облаштуванню бурового майданчика та проведення розвідувальних робіт по бурінню свердловини № 87 Східно-Медведівського родовища, на зазначених вище земельних ділянках, які перебувають у користуванні позивача.

Заява обґрунтована тим, що вчинення AT "Укргазвидобування" розвідувальних робіт призведе до того, що стан земельних ділянок стане непридатним для сільськогосподарського використання; заявник звернувся до суду за захистом свого порушеного права на мирне володіння та користування земельними ділянками, які зайняло AT "Укргазвидобування".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.03.2019 було задоволено заяву Приватного акціонерного товариства "Насінневе" про забезпечення позову про вжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Укргазвидобування" та будь-яким іншим особам, які діють в інтересах та/або на підставі договірних відносин з AT "Укргазвидобування" проводити будь-які роботи, в тому числі по облаштуванню бурового майданчика та проведення розвідувальних робіт по бурінню свердловини №87 Східно-Медведівського родовища, на земельних ділянках площею 5, 085га з кадастровим номером НОМЕР_1 :07:000:0575, площею 5, 0755га з кадастровим номером :07:000:0559, площею 4, 9899га з кадастровим номером :07:000:0560, розташованих на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що виконати рішення суду про повернення земельних ділянок у стані, придатному для сільськогосподарського використання без застосування заходів забезпечення позову, буде неможливо, адже проведення розвідувальних робіт по бурінню свердловини №87 Східно-Медведівського родовища призведе до незворотних наслідків, а саме того, що земельні ділянки будуть непридатними для їх використання за цільовим призначенням у визначений строк оренди.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати; судові витрати просить стягнути з позивача.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що власники земельних ділянок погодили проведення АТ "Укргазвидобування" розвідувальних робіт по бурінню свердловини №87 Східно-Медведівського родовища, договір про погодження проведення розвідувальних робіт вважає документом, що посвідчує право користування апелянтом земельною ділянкою. Також АТ "Укргазвидобування" уклало з ТОВ "Слобожанське-Агро", якого апелянт вважає фактичним землекористувачем, договір №87/1, на підставі якого АТ "Укргазвидобування" на цих земельних ділянках проводить розвідувальні роботи по бурінню свердловини №87 Східно-Медведівського родовища. На думку апелянта, ПрАТ "Насінневе" не є належним (фактичним) користувачем зазначених вище земельних ділянок, його права не порушуються і не можуть бути порушені АТ "Укргазвидобування"; у разі невжиття заходу щодо забезпечення позову не буде істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, оскільки на час дії заходу забезпечення позову (до набрання рішенням законної сили) ПрАТ "Насінневе" не зможе реалізувати право користування земельними ділянками.

Апелянт також зазначає, що в результаті виконання всіх заходів передбачених Робочим проектом рекультивована земельна ділянка повертається до сільськогосподарського використання як рілля.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2019 у справі №922/625/19; встановлено учасникам справи строк до 15.04.2019 для подання до суду відзивів на апеляційну скаргу з доказами надсилання відзиву апелянту; призначено справу до розгляду на 02.05.2019 об 11:30год.

19.04.2019 (15.04.2019 подано до підприємства поштового зв`язку) від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№4030), зазначає, що законним користувачем - ПрАТ "Насінневе" не було надано погодження на проведення розвідувальних робіт на орендованих ним земельних ділянках; строк дії договорів оренди не закінчився, договори не розірвані і не визнані судом недійсними. Позивач також зазначає, що наявність договору про спільну діяльність, укладеного між позивачем і 2-им відповідачем, не уповноважує останнього на надання погодження на проведення АТ "Укргазвидобування" розвідувальних робіт, так як ТОВ "Слобожанське-Агро" не є землекористувачем зазначених вище земельних ділянок. На думку позивача, у разі задоволення позову вжиття заходів забезпечення позову дозволить виконати рішення суду про повернення земельних ділянок у стані придатному для сільськогосподарського виробництва.

Позивач також зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову гарантує ПрАТ "Насінневе" ефективний захист та поновлення порушеного права товариства на мирне володіння та користування земельними ділянками, адже проведення розвідувальних робіт по бурінню свердловини перешкоджає позивачу вчасно провести весняно-польові роботи на земельних ділянках.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2019, у зв`язку з відпусткою судді Лакізи В.В., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Мартюхіна Н.О.

02.05.2019 від позивача надійшло клопотання (вх.№4346), в якому заявник просить суд зобов`язати апелянта направити на адресу ОСОБА_4 М.Є., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 копії апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2019 у даній справі; надіслати на адресу вказаних осіб ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду; встановити вказаним особам строк для подання відзивів на апеляційну скаргу; відкласти розгляд апеляційної скарги на інший день.

Як вказує позивач, ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.04.2019 залучено до участі у справі №922/625/19 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; вказані фізичні особи є власниками зазначених земельних ділянок: площею 5, 085га з кадастровим номером :07:000:0575, площею 5, 0755га з кадастровим номером :07:000:0559, площею 4, 9899га з кадастровим номером НОМЕР_1 :07:000:0560, розташованих на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області. За твердженням апелянта, власники земельних ділянок погодили проведення АТ "Укргазвидобування" розвідувальних робіт по бурінню свердловини №87 Східно-Медведівського родовища шляхом укладення відповідних угод.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду від 02.05.2019 представники апелянта оголосили доводи апеляційної скарги.

Представник позивача зазначила, що не має можливості висловити правову позицію щодо доводів апеляційної скарги, оскільки їй необхідний час для ознайомлення з матеріалами справи і підготовки своєї позиції.

Представник 2-го відповідача в судове засідання не з`явився.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.05.2019 зобов`язано Акціонерне товариство "Укргазвидобування" направити на адресу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 копії апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2019 у даній справі та додані до неї документи; встановлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строк для подання відзивів на апеляційну скаргу - до 15.05.2019; постановлено апелянту надати належним чином засвідчені читаємі копії: договорів (угод) від 07.06.2019 та від 12.06.2019, укладених з власниками земельних ділянок на проведення АТ "Укргазвидобування" розвідувальних робіт по бурінню свердловини №87 Східно-Медведівського родовища, а також відповідних погоджень власників земельних ділянок; договору №87/1 від 04.07.2018, укладеного між АТ "Укргазвидобування" і ТОВ "Слобожанське-Агро", про погодження проведення в межах землекористування ТОВ "Слобожанське-Агро" розвідувальних робіт по бурінню свердловини №87 Східно-Медведівського родовища; дозволу на зайняття бурового майданчика та проведення робіт структурному підрозділу філії АТ "Укргазвидобування" Шебелинському відділенню бурових робіт БУ "Укрбургаз" для буріння свердловини згідно з затвердженим планом-графіком бурових робіт на 2018-2019 роки; постановлено позивачу надати належним чином засвідчену читаєму копію договору №01/02-18/НАС про спільну діяльність від 01.02.2018, укладеного між ПрАТ "Насінневе" і ТОВ "Слобожанське-Агро"; розгляд апеляційної скарги відкладено на 16.05.2019 о 10:00год.

14.05.2019 від позивача до Східного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення (вх.№4765), зазначає, що твердження апелянта про тотожність позовних вимог та заходів забезпечення позову є припущеннями, які не відповідають обставинам справи; право оренди ПрАТ "Насінневе" на спірні земельні ділянки є дійсним та підтверджується відміткою про реєстрацію на останній сторінці договорів оренди землі; в Державному реєстрі прав і в Державному земельному кадастрі право користування земельними ділянками зареєстроване за ПрАТ "Насінневе". Позивач просить суд критично оцінити твердження АТ "Укргазвидобування" про збитки, які спричинені вжиттям заходів забезпечення позову з огляду на те, що предметом оспорюваного договору, укладеного між АТ "Укргазвидобування" та ТОВ "Слобожанське-Агро" є проведення розвідувальних робіт по бурінню свердловини, тому що про наявність покладів газу АТ "Укргазвидобування" стане відомо лише після буріння свердловини.

14.05.2019 від власників земельних ділянок ОСОБА_4 М.Є., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . надійшли відзиви на апеляційну скаргу (вх.№4777, 4778, 4779), вважають вимоги ПрАТ "Насінневе" про забезпечення позову безпідставними, оскільки фактично земельні ділянки обробляло ТОВ "Слобожанське-Агро"; власники підтверджують, що надали згоду АТ "Укргазвидобування" на проведення розвідувальних робіт по бурінню свердловини, а також зазначають, що передали свої земельні ділянки в оренду ТОВ "Агролатінвест". Як зазначають треті особи, площа усіх трьох земельних ділянок орієнтовно становить 15га, у той час як площа бурового майданчика становить, як правило 3, 5га. Власники також зазначають, що укладені з ПрАТ "Насінневе" договори оренди земельних ділянок діють лише до липня 2019 року, відтак, позивач усе одно не встиг би виростити сількогосподарські культури.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважають апеляційну скаргу обґрунтованою, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 07.03.2019 - незаконною, а апеляційний розгляд справи просять проводити без їх участі.

До початку судового засідання 16.05.2019 від апелянта надійшли пояснення (вх.№4820), зазначає, що судом першої інстанції фактично вжито заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог; шляхом заборони апелянту проводити будь-які роботи на спірних земельних ділянках зупинена господарська діяльність апелянта по облаштуванню бурового майданчика та проведення розвідувальних робіт по бурінню свердловини №87 Східно-Медведівського родовища, на земельних ділянках площею 3, 47га; оскаржувана ухвала місцевого господарського суду мотивована припущеннями.

Також від апелянта на виконання ухвали суду надійшли витребувані судом документи (вх.№4821).

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 16.05.2019 представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги; просить її задовольнити.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник 2-го відповідача в судове засідання знову не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином завчасно повідомлений про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги (а.с.136).

Розглянувши клопотання третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, про розгляд скарги без їх участі, судова колегія вважає їх такими, що не суперечать положенням Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи, що наявних матеріалів оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 07.03.2019, достатньо для розгляду апеляційної скарги, учасники судового процесу висловили свої доводи і вимоги щодо апеляційної скарги, а неявка у судове засідання представників 2-го відповідача і третіх осіб не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, з огляду на передбачені статтею 273 Господарського процесуального кодексу України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі і письмових поясненнях доводи апелянта, заперечення позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, розглянувши відзиви третіх осіб, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, 01.07.2008 між ОСОБА_5 (спадкоємиця ОСОБА_3 ) та ВАТ "Насіннєве" (згодом перейменовано у ПрАТ "Насіннєве") був укладений договір оренди земельної ділянки площею 5, 085га з кадастровим номером :07:000:0575, розташованої на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, який був зареєстрований в Нововодолазькому районному відділі Харківської регіональної філії державного підприємства "Центр ДЗК" при Держкомземі України, що підтверджується записом від 17.07.2009 за № 97 на останній сторінці договору з підписом посадової особи і печаткою органу державної реєстрації.

01.07.2008 між ОСОБА_1 та ВАТ "Насіннєве" (згодом перейменовано у ПрАТ "Насіннєве") був укладений договір оренди земельної ділянки площею 5, 08га з кадастровим номером :07:000:0559, розташованої на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, який був зареєстрований в Нововодолазькому районному відділі Харківської регіональної філії державного підприємства "Центр ДЗК" при Держкомземі України, що підтверджується записом від 17.07.2009 за № 13 на останній сторінці договору з підписом посадової особи і печаткою органу державної реєстрації.

01.07.2008 між ОСОБА_6 Любов ОСОБА_7 та ВАТ "Насіннєве" (згодом перейменовано у ПрАТ "Насіннєве") був укладений договір оренди земельної ділянки площею 4, 99га з кадастровим номером :07:000:0560, розташованої на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, який був зареєстрований в Нововодолазькому районному відділі Харківської регіональної філії державного підприємства "Центр ДЗК" при Держкомземі України, що підтверджується записом від 17.07.2009 за № 15 на останній сторінці договору з підписом посадової особи і печаткою органу державної реєстрації.

Відтак, ПрАТ "Насіннєве" є законним користувачем земельних ділянок з кадастровим номером НОМЕР_1 07:000:0575, з кадастровим номером НОМЕР_1 07: НОМЕР_2 : НОМЕР_3 , з кадастровим номером НОМЕР_2 , розташованих на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області.

19.02.2019 на адресу ПрАТ "Насіннєве" від AT "Укргазвидобування" надійшла пропозиція укласти договір, в якій AT "Укргазвидобування" зазначило, що планує проводити розвідувальні роботи по бурінню свердловини №87 на земельних ділянках в межах землекористування ПрАТ "Насіннєве"; роботи з буріння заплановано розпочати на початку березня 2019 року.

До пропозиції AT "Укргазвидобування" було додано проект договору та схему, на якій зазначено місце розташування бурового майданчика.

Пропозиція ПрАТ "Насіннєве" прийнята не була.

Як вказує позивач, прибувши 01.03.2019 на місце розташування орендованих земельних ділянок для проведення весняно-польових робіт, ним було виявлено, що на земельних ділянках майже повністю знятий поверхневий (ґрунтовий) шар, АТ "Укргазвидобування" проводяться роботи із розчищення бульдозерами та тракторами земельних ділянок до глиняного шару земної поверхні, також встановлено тимчасову споруду для перебування людей та зберігання робочого інвентарю, на підтвердження чого заявником до позовної заяви додано копію акту обстеження земельних ділянок.

Тобто, АТ "Укргазвидобування", за відсутності погодження позивача як законного землекористувача, на земельних ділянках площею 5, 085га з кадастровим номером НОМЕР_1 :07:000:0575, площею 5, 0755га з кадастровим номером :07:000:0559, площею 4, 9899га з кадастровим номером :07:000:0560, проводяться розвідувальні роботи по бурінню свердловини №87 Східно- Медведівського родовища.

Апеляційним господарським судом встановлено, що предметом договорів оренди від 01.07.2008, укладених власниками землі із позивачем, є строкове платне користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, які знаходяться на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області.

Згідно пункту 8 договорів, договори укладені на 10 років.

Земельні ділянки передаються в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення (пункти 15, 16 договорів).

За умовами пункту 21 договорів, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Договори набирають чинності після підписання їх сторонами та державної реєстрації (пункт 43 договору).

Як вбачається зі змісту договорів, вони підписані сторонами, а зі сторони ВАТ "Насіннєве" підпис представника також скріплено печаткою.

Договори оренди земельної ділянки зареєстровані у Нововодолазькому районному відділі Харківської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" при Держкомземі, про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи 17.07.2009.

На договорах оренди є підпис, прізвище та ініціали посадової особи, яка провела державну реєстрацію; підпис скріплено печаткою Харківської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" при Держкомземі.

Відтак, з урахуванням положень пунктів 8 і 43 договорів, договори оренди від 01.07.2008 діють по 17.07.2019 року.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що за змістом статті 792 Цивільного кодексу України (у редакції, що діяла на момент укладення договорів), за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Частиною 2 статті 125 Земельного кодексу України (у редакції, що діяла на момент укладення договорів) визначено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

А згідно зі статтею 126 Земельного кодексу України (у редакції, що діяла на момент укладення договорів), право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Статтею 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, що діяла на момент укладення договорів) визначено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 3 статті 3 цього Закону визначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

В пункті 4 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 №2073 "Про затвердження порядку державної реєстрації договорів оренди землі" (у редакції, що діяла на момент укладення договорів) зазначено, що забезпечення реєстрації договорів оренди покладається на відповідні державні органи земельних ресурсів: районні відділи земельних ресурсів; управління (відділи) земельних ресурсів у містах обласного і районного підпорядкування; Київське і Севастопольське міське управління земельних ресурсів.

Відповідно до пункту 12 вказаного Порядку, факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, Київської, Севастопольської міської державної адміністрації або уповноваженої ними посадової особи.

Таким чином, державна реєстрація договорів оренди відповідно до законодавства, що діяло у 2009 році, здійснювалася відповідними державними органами земельних ресурсів шляхом проставлення відповідної відмітки на останній сторінці всіх примірників договору оренди землі.

Договори оренди землі від 01.07.2009, укладені з ПрАТ "Насінневе", були зареєстровані у передбаченому законом порядку, що підтверджується відповідними записами від 17.07.2009 року на останніх сторінках договорів з підписом посадової особи і печаткою органу державної реєстрації.

В силу частини 3 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у чинній редакції), речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов, зокрема, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Таким чином, право оренди ПрАТ "Насінневе" на зазначені вище земельні ділянки є дійсним, оскільки договори зареєстровані у передбаченому законом станом на 2009 рік порядку; матеріали справи не містять доказів визнання недійсними договорів оренди або їх розірвання.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивач є законним користувачем спірних земельних ділянок.

Крім того, згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 163378770, 163384357, 163382088, наданих апелянтом суду апеляційної інстанції, 09.04.2019 здійснено державну реєстрацію права оренди ПрАТ "Насіневе" зазначених вище земельних ділянок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно витягів з Державного реєстру, строк дії речового права: 17.07.2019.

Суд апеляційної інстанції відповідно до положень статті 269 Господарського процесуального кодексу України приймає надані апелянтом додаткові докази щодо здійснення державної реєстрації речового права, оскільки, по-перше, такі докази об`єктивно не могли бути подані суду першої інстанції, так як виникли після постановлення судом оскаржуваної ухвали; по-друге, здійснення позивачем державної реєстрації права оренди в цілому не впливає на кваліфікацію спірних правовідносин, оскільки у будь-якому випадку договори оренди від 01.07.2009 були зареєстровані у передбаченому законом станом на 2009 рік порядку і право оренди позивача за договорами від 01.07.2009 є дійсним; і по-третє, дані докази лише додатково підтверджують обґрунтований висновок суду першої інстанції, що позивач є законним користувачем спірних земельних ділянок.

Зазначене спростовує доводи апелянта, що ПрАТ "Насінневе" не є належним користувачем зазначених вище земельних ділянок; така позиція апелянта в цілому видається безпідставною і необґрунтованою з огляду ще й на те, що сам апелянт - АТ "Укргазвидобування" звертався до ПрАТ "Насінневе" як землекористувача спірних земельних ділянок із пропозицією укласти договір про погодження AT "Укргазвидобування" проводити розвідувальні роботи по бурінню свердловини №87 на земельних ділянках в межах землекористування ПрАТ "Насіннєве".

Зазначене апелянт не спростовує.

Колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи апелянта, що за відсутності запису в державному реєстрі ПрАТ "Насіннєве" не можна вважати користувачем спірних земельних ділянок, оскільки, як зазначено вище, договори оренди від 01.07.2009 були зареєстровані у передбаченому законом станом на 2009 рік порядку і право оренди позивача за договорами від 01.07.2009 є дійсним.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що орендарем спірних земельних ділянок є ТОВ "Агролатінвест", оскільки апеляційним господарським судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 06.03.2019, право оренди на спірні земельні ділянки зареєстровано за ТОВ "Агролатінвест" з 18.07.2019 строком на 7 років з правом пролонгації.

Так, статтею 15 Закону України "Про оренду землі" встановлені істотні умови договору оренди землі, зокрема, строк дії договору оренди.

У чинній редакції статті 125 Земельного кодексу України зазначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За таких підстав, право оренди ТОВ "Агролатінвест" на спірні земельні ділянки виникне у останнього з 18.07.2019, відтак доводи апелянта що орендарем спірних земельних ділянок є ТОВ "Агролатінвест" є передчасними і такими, що не відповідають обставинам справи.

Апеляційним господарським судом також встановлено, що 04.07.2018 між АТ "Укргазвидобування" та ТОВ "Слобожанське-Агро" був укладений договір № 87/1, згідно з яким ТОВ "Слобожанське-Агро" погоджує АТ "Укргазвидобування" проведення в межах землекористування ТОВ "Слобожанське-Агро", на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району, розвідувальних робіт по бурінню свердловини №87 Східно-Медведівського родовища, на майданчику площею 3, 47га.

Апелянт вважає ТОВ "Слобожанське-Агро" фактичним землекористувачем спірних земельних ділянок.

Згідно матеріалів оскарження ухвали суду, 01.02.2018 між ПрАТ "Насінневе" та ТОВ "Слобожанське-Агро" був укладений договір №01/02-18/НАС про спільну діяльність, відповідно до умов якого сторони зобов`язались шляхом об`єднання своїх зусиль і майна спільно діяти для досягнення спільної господарської мети; метою договору є отримання прибутку від виробництва (вирощування) зерна сільськогосподарських культур, реалізації (продажу) сільськогосподарської продукції.

Досліджуючи умови договору №01/02-18/НАС про спільну діяльність від 01.02.2018 судом апеляційної інстанції встановлено, що договором не передбачено передачу позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю "Слобожанське-Агро" права користування спірними земельними ділянками; сторони вирішили лише шляхом об`єдання зусиль вести спільну справу - здійснювати роботи з посіву, захисту, здобрення, поливу зерна сільськогосподарських культур, а також роботи по збору, зберіганню й реалізації вирощеної сільськогосподарської продукції, метою якої є отримання прибутку.

Відповідно до пункту 3.1. цього договору, позивач лише зобов`язався надати доступ ТОВ "Слобожанське-Агро" до земельних ділянок для досягнення мети за договором, але не надав при цьому прав щодо вирішення питань користування ними.

Тим паче, що відповідно до пункту 5.1. договору №01/02-18/НАС, ведення спільних справ за договором здійснюється сторонами за їх спільною згодою, яка з боку ПрАТ "Насінневе" щодо проведення АТ "Укргазвидобування" розвідувальних робіт по бурінню свердловини №87 Східно-Медведівського родовища на спірних земельних ділянках відсутня.

А сама по собі наявність договору про спільну діяльність не робить ТОВ "Слобожанське-Агро" законним землекористувачем земельних ділянок у розумінні земельного законодавства, та не уповноважує останнього на надання погодження на проведення розвідувальних робіт.

Матеріали справи не містять і доказів іншого апелянтом не надано, що ТОВ "Слобожанське-Агро" є законним землекористувачем спірних земельних ділянок.

Юридично неспроможною є позиція апелянта, що ТОВ "Слобожанське-Агро" є фактичним землекористувачем спірних земельних ділянок, оскільки чинне законодавство не надає такого поняття, як фактичний землекористувач із наданням йому особливих прав, і апелянт, посилаючись на такі доводи в їх обґрунтування не посилається на відповідну норму закону.

Більше того, обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, що апелянт отримав згоду на проведення розвідувальних робіт від фактичного землекористувача, право користування якого в державному реєстрі не зареєстровано, при цьому ж, апелянт вважає, що ПрАТ "Насінневе" не є законним землекористувачем з тієї підстави, що його право користування в державному реєстрі не зареєстровано.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 16.05.2019 на запитання головуючого судді щодо надання пояснення стосовно такої позиції, представник апелянта зазначила, що це є два окремих доводи апеляційної скарги, які не мають відношення одне до одного.

Така правова позиція апелянта видається суду апеляційної інстанції не логічною і невиправданою; такі доводи апелянта суд розцінює виключно як вільне тлумачення норм чинного законодавства на власну користь.

Апеляційним господарським судом також встановлено, що 12.06.2018 між AT "Укргазвидобування" та ОСОБА_3 було укладено договір, згідно з яким ОСОБА_3 в межах свого землеволодіння (земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0575) погодила проведення AT "Укргазвидобування" розвідувальних робіт по бурінню свердловини № 87 Східно-Медведівського родовища та надала дозвіл на укладання угоди на зайняття земель для проведення розвідувальних робіт між AT "Укргазвидобування" та ТОВ "Слобожанське Агро", так як земельну ділянку, що належить ОСОБА_3 , передано у користування даному господарству.

07.06.2018 між AT "Укргазвидобування" та ОСОБА_1 було укладено договір, згідно з яким ОСОБА_1 в межах свого землеволодіння (земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0559) погодив проведення AT "Укргазвидобування" розвідувальних робіт по бурінню свердловини № 87 Східно-Медведівського родовища та надав дозвіл на укладання угоди на зайняття земель для проведення розвідувальних робіт між AT "Укргазвидобування" та ТОВ "Слобожанське Агро", так як земельну ділянку, що належить ОСОБА_1 .. передано у користування даному господарству.

07.06.2018 між АТ "Укргазвидобування" та ОСОБА_2 було укладено договір, згідно з яким ОСОБА_2 в межах свого землеволодіння земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0560) погодила проведення АТ "Укргазвидобування" розвідувальних робіт по бурінню свердловини № 87 Східно-Медведівського родовища та надала дозвіл на укладання угоди на зайняття земель для проведення розвідувальних робіт між АТ "Укргазвидобування" та ТОВ "Слобожанське Агро", так як земельну ділянку, що належить ОСОБА_2 , передано у користування даному господарству.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, що власники земельних ділянок погодили проведення АТ "Укгазвидобування" розвідувальних робіт по бурінню свердловини № 87 Східно-Медведівського родовища підтверджуються матеріалами справи.

Тим більше, що й самі власники у відзивах на апеляційну скаргу підтвердили суду, що надали згоду на проведення АТ "Укгазвидобування" розвідувальних робіт.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що згідно з частиною 1 статті 27 Закону України "Про оренду землі", орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 97 Земельного кодексу України встановлено, що підприємства, установи та організації можуть здійснювати геологознімальні, пошукові, геодезичні та інші розвідувальні роботи, можуть проводити такі роботи на підставі угоди з власником землі або за погодженням із землекористувачем.

Положеннями Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" визначено наступні види права користування земельними ділянками: 1) право постійного користування земельною ділянкою (стаття 92 Земельного кодексу України); 2) право оренди земельною ділянкою (стаття 93 Земельного кодексу України); 3) право суборенди земельною ділянкою (стаття 8 Закону України "Про оренду землі").

Таким чином, з аналізу цих норм вбачається, що надати погодження на проведення розвідувальних робіт має право власник земельної ділянки, а у разі наявності оформленого у встановленому законом порядку права користування земельною ділянкою - землекористувач, тобто, особа, яка діє на праві постійного користування земельною ділянкою, орендар чи суборендар.

У даному випадку землекористувачем (орендарем) спірних земельних ділянок є ПрАТ "Насінневе", погодження якого на проведення АТ "Укргазвидобування" розвідувальних робіт в силу частини 1 статті 97 Земельного кодексу України є обов`язковим.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що ним було дотримано вимог закону та отримано дозвіл саме власників спірних земельних ділянок, оскільки таке розуміння апелянтом норм статті 97 Земельного кодексу України є вільним тлумаченням норм чинного законодавства України на свою користь.

Дійсно, дана норма передбачає необхідність для проведення розвідувальних робіт укладення угоди з власником земельної ділянки або отримання погодження землекористувача, яка земельна ділянка передана власником, наприклад, за договором оренди.

Проте, отримання лише згоди власника земельної ділянки за наявності оформленого у встановленому законом порядку права користування земельною ділянкою, повністю нівелює законне право землекористувача на користування земельною ділянкою за договорами оренди, у той час, як законом орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що у спірних правовідносинах саме ПрАТ "Насінневе" як законний землекористувач має погодити АТ "Укргазвидобування" проведення розвідувальних робіт по бурінню свердловини №87 Східно-Медведівського родовища на спірних земельних ділянках, у тому числі, з підстав, викладених нижче.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина 2 статті 136 цього Кодексу).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих дій з боку 1-го відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення, а також, якщо невжиття таких заходів може ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Як встановлено місцевим та апеляційним господарським судом, ПрАТ "Насіннєве" є законним користувачем спірних земельних ділянок.

За умовами укладених договорів оренди від 01.07.2009, позивач прийняв у строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як зазначено вище, право оренди ПрАТ "Насіннєве" є дійсним по 17.07.2019.

Відтак, ПрАТ "Насіннєве" має цілком законне сподівання на користування орендованими ним земельними ділянками у власній господарській діяльності, сплачуючи при цьому, орендну плату власникам земельних ділянок.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997 № 475/97-ВР ратифіковано Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд апеляційної інстанції вважає можливим застосувати у спірних правовідносинах положення статті 1 Першого протоколу Конвенції, оскільки як зазначено вище, згідно з частиною 1 статті 27 Закону України "Про оренду землі", орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982, "Новоселецький проти України" від 11.03.2003, "Федоренко проти України" від 01.06.2006).

Поняття майно має автономне значення, яке, звичайно, не обмежується правом власності на речі матеріального світу: у розумінні цього положення певні інші права та інтереси, які є активами, можуть також розглядатися як майнові права, а також законні сподівання щодо прибутку, що може вважатися правом власності відповідно до положення статті 1 Протоколу (п.53 рішення від 23.02.1995 у справі "Гасус Дозір унд Фьордертехнік Гмбг проти Нідерландів", п.24 рішення від 01.06.2006 у справі "Федоренко проти України").

Виходячи зі змісту пунктів 32 - 35 рішення Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 "Стретч проти Сполученого Королівства" майном у значенні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за відповідним договором.

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 у справі "Федоренко проти України" зазначено, що мають бути витримані розумні пропорції між використаними засобами і досягнутими цілями. Більш того, в інших сферах соціальної, фінансової та економічної політики національні органи користуються певною свободою самостійного оцінювання під час імплементації законів, що регулюють власність та договірні відносини (див. mutatis mutandis, AGOSI v. The United Kingdom, рішення від 24.10.1986р., серія А, N 108, п. 52).

Зазначене спростовує доводи апелянта, що оскаржувана ухвала не забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до пунктів 2, 4 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з частиною 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Однією із позовних вимог є зобов`язання АТ "Укргазвидобування" повернути Приватному акціонерному товариству "Насінневе" земельні ділянки площею 5, 085га з кадастровим номером НОМЕР_1 :07:000:0575, площею 5, 0755га з кадастровим номером :07:000:0559, площею 4, 9899га з кадастровим номером :07:000:0560, розташованих на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області в стані, придатному для сільськогосподарського використання.

Відповідно до умов договорів оренди від 01.07.2008, а саме пункту 21, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельні ділянки у стані не гіршому, порівняно з тим, у якому він одержав їх в оренду. Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаної із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами.

Згідно матеріалів справи, строк оренди за договорами оренди від 01.07.2008 спливає 18.07.2019, відтак позивач у відповідності до умов договорів оренди має повернути орендовані земельні ділянки у стані, не гіршому, порівняно з тим, у якому він одержав їх в оренду.

У той час, як апелянт не спростовує, що для проведення розвідувальних робіт по бурінню свердловини №87 Східно-Медведівського родовища на спірних земельних ділянках, необхідно зняти поверхневий (ґрунтовий) шар, що унеможливлює використання спірних земельних ділянок для сільськогосподарського використання, відповідно, у разі задоволення позовних вимог, виконання вимоги про зобов`язання АТ "Укргазвидобування" повернути Приватному акціонерному товариству "Насінневе" земельні ділянки в стані, придатному для сільськогосподарського використання може бути ускладнено.

Поза увагою апеляційного господарського суду не можуть залишитись обставини, що буріння свердловини супроводжується вчиненням ряду дій, пов`язаних із її облаштуванням, а саме на земельній ділянці встановлюються споруди, бурове устаткування, проводяться роботи із цементування, електрофікації, що неодмінно викликає погіршення стану земельних ділянок.

І доводи апелянта, що ним після проведення розвідувальних робіт родючий шар гранту повертається і компенсуються збитки, за їх наявності, зазначеного не спростовують.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що невжиття заходу щодо забезпечення позову не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що враховуючи підстави, викладені в заяві про забезпечення позову, та додані до справи докази, приймаючи до уваги, що між предметом позову та запропонованими позивачем заходами до його забезпечення вбачається зв`язок, а вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивними вимогами, наявні підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що 30.01.2019 філія АТ "Укргазвидобування" ГУ "Шебелинкагазвидобування" на підставі укладених з власниками землі договорів про погодження останніми проведення розвідувальних робіт, надала дозвіл на зайняття бурового майданчика та проведення робіт структурному підрозділу філії АТ "Укргазвидобування" Шееблинському відділенню бурових робіт БУ "Укрбургаз" для буріння свердловини, оскільки суд апеляційної інстанції встановив, що надання лише власниками земельних ділянок погодження АТ "Укргазвидобування" проводити розвідувальні роботи на земельних ділянках, які на законних підставах передані ними у користування ПрАТ "Насіннєве" і яке, окрім власників спірних земельних ділянок, є законним землекористувачем, є недостатніми для проведення розвідувальних робіт на спірних земельних ділянках у розумінні статі 97 Земельного кодексу України.

Колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи апелянта, що забезпечення позову перешкоджає господарській діяльності АТ "Укргазвидобування" з проведення розвідувальних робіт по бурінню свердловини №87 Східно-Медведівського родовища на спірних земельних ділянках, на підтвердження чого надано план-графік бурових робіт на 2018-2019 роки, виходячи з такого.

В силу положень Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, в Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Основного Закону).

В силу статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А принцип рівності усіх перед законом є однією з фундаментальних конституційних вимог, важлива умова існування правової держави. Принцип рівності є логічним продовженням принципу справедливості.

Як наголосила у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 16.05.2019 представник апелянта, АТ "Укргазвидобування" є державним органом, до повноважень якого відноситься виконання державної програми по видобутку газу для потреб населення.

Поряд з цим, судова колегія зазначає, що діяльність будь-якої особи, у тому числі і апелянта, може здійснюватись виключно в межах закону, не допускаючи порушення прав інших осіб.

І в цьому ракурсі суд апеляційної інстанції знову ж таки повертається до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 7 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року), відповідно до якої напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни у повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави у право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися "значною свободою (полем) розсуду". Втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальних принципів міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи права власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

У спірних правовідносинах здійснення апелянтом своєї діяльності на спірних земельних ділянках за відсутності згоди законного землекористувача, обов`язковість отримання якої передбачена законом, може розцінюватись як порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції.

І в даному випадку невиправданими видаються доводи апелянта, що загальна площа спірних земельних ділянок становить 15га, у той час, як площа, яку потребує апелянт,становить лише до 4га, оскільки позивач має право на користування спірними земельними ділянками повністю у межах визначених договорами оренди площі.

Тим більше, що згідно наданої апелянтом схеми місця розташування бурового майданчика, необхідного для проведення розвідувальних робіт по бурінню свердловини №87 Східно-Медведівського родовища, буровий майданчик знаходиться всередині і на частинах усіх трьох спірних земельних ділянках. Очевидно, що до бурового майданчика, тобто, по спірним земельним ділянкам, необхідним є підвезення техніки, транспортних засобів, інвентарю тощо.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що на час дії заходу забезпечення позову (до набрання рішенням законної сили) ПрАТ "Насінневе" все рівно не зможе реалізувати право користування земельними ділянками, оскільки право користування земельними ділянками припиняється 18.07.2019, виходячи з такого.

Як вже зазначалось судом, 17.07.2009 договори оренди спірних земельних ділянок були зареєстровані у передбаченому законом порядку, діючого станом на 2009 рік, відтак з 17.07.2009 року право користування ПрАТ "Насінневе" спірними земельними ділянками є дійсним; відтак, з урахуванням строку дії договору, по 17.07.2019 позивач має право користуватись спірними земельними ділянками.

Право користування земельними ділянками врегульовано нормами чинного законодавства України, і незалежно від того, чи спливає строк дії договорів оренди спірними земельними у позивача, він має законне право ними користуватись по 17.07.2019 року відповідно до умов договорів оренди.

І в такому випадку безпідставними є твердження апелянта і третіх осіб щодо неможливості позивачу провести весняно-польові роботи на спірних земельних ділянках у зв`язку зі спливом дії договорів оренди, оскільки згідно матеріалів справи, 01.03.2019 представники позивача прибули на спірні земельні ділянки для проведення весняно-польових робіт, однак не змогли їх здійснити у зв`язку із перебуванням на спірних земельних ділянках техніки АТ "Украгазвидобування", а також зняттям поверхневого (ґрунтового) шару.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що даний акт є неналежним доказом наміру здійснення позивачем весняно-польових робіт, оскільки апелянт не спростовує обставин наявності його техніки на спірних земельних ділянках і зняття поверхневого (ґрунтового) шару, у тому числі і станом на 01.03.2019, а позивач вільний у користуванні орендованими ним земельними ділянками протягом усього строку дії договорів оренди.

Твердження апелянта щодо неможливості позивачу з 01.03.2019 провести весняно-польові роботи на спірних земельних ділянках навіть якщо б АТ "Украгазвидобування" не здійснювало там розвідувальні роботи є виключно припущеннями апелянта.

Відповідно до частини 1 статті 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

А за приписами частини 1 статті 95 Земельного кодексу України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі.

У той час, як відмова судом у забезпеченні позову лише з тих міркувань, що позивач усе одно не встигне реалізувати право користування спірними земельними ділянками по 17.07.2019 було б розцінено як нехтування законного права позивача користування спірними земельними ділянками, що є неприпустимим.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що судом першої інстанції фактично вжито заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, виходячи з такого.

Відповідно до частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У даному випадку заява про забезпечення позову була подана позивачем за захистом свого порушеного права на користування земельними ділянками, які зайняло AT "Укргазвидобування", у той час, як однією із позовних вимог є зобов`язання АТ "Укргазвидобування" повернути Приватному акціонерному товариству "Насінневе" спірні земельні ділянки в стані, придатному для сільськогосподарського використання.

Відтак, немає жодної тотожності між заявленими позовними вимогами із вимогами заяви про забезпечення позову, натомість, між предметом позову та запропонованими позивачем заходами до його забезпечення вбачається зв`язок, а вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивними вимогами, отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що наявні підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову судом першої інстанції не було вирішено питання щодо жодної з позовних вимог.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2019 у справі №922/625/19 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із тим, що колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 255-256, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.03.2019 у справі №922/625/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття; порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 17.05.2019.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Н.О. Мартюхіна