ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року Справа № 903/383/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Миханюк М.В. , суддя Дужич С.П.

при секретарі судового засідання Кужель Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу (вх.№310/19 від 31.01.2019р.) ТзОВ "Приватофис" на ухвалу господарського суду Волинської області від 21.01.2019р. у справі №903/383/18 (суддя Дем`як В.М.)

за позовом Національного банку України (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" (м.Дніпро)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю представників сторін:

від позивача: Голєв Ю.В. довіреність №18-0014/33230 від 15.06.18

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: Фурманчук О.І. посвідчення №1057 від 14.07.14

В С Т А Н О В И В:

Національний банк України звернувся до господарського суду Волинської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 11.06.2018р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження у закритому судовому засіданні, розгляд справи в підготовчому судовому засіданні призначено на 02.07.2018р., залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк", запропоновано відповідачу, в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надати суду до 02.07.2018р. (але не менше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття) відзив на позовну заяву.

12.12.2018р. (вх.№01-48/954/18) Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" звернулося до господарського суду Волинської області із зустрічною позовною заявою, в котрій товариство просить суд, звільнити ТзОВ "Приватофис" від сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви, прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду, визнати відсутнім у національного банку України право вимагати повернення ТзОВ "Приватофис" усієї суми заборгованості за кредитним договором №19 від 03.03.2009р., укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк".

Ухвалою господарського суду Волинської області від 21.01.2019р. зустрічну позовну заяву №10/12-12 від 10.12.2018р. з додатками на 7 аркушах, повернуто заявнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Приватофис".

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 29.01.2019р.

Зокрема, в апеляційній скарзі, позивач звертає увагу суду на те, що вказане судове рішення (ухвала) не відповідає засадам законності та обґрунтованості, оскільки постановлено судом з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, викладено в ухвалі висновки, що не відповідають обставинам справи, що відповідно до ст. 280 ГПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Відповідно до практики ЄСПЛ, принцип змагальності передбачає, що кожна сторона має бути поінформована про докази та аргументи іншої сторони. Це в принципі означає право на ознайомлення з матеріалами справи, яке може включати право робити фотокопії для ретельного ознайомлення з матеріалами і доказами. У справі «Шулер-Цграгген проти Швейцарії» (Schuler-Zgraggen v. Switzerland), заява № 14518/89, рішення від 28 травня 1993 року, заявниця оскаржила у суді рішення про зменшення їй пенсії. Під час провадження вона попросила, щоб їй дали матеріали справи для виготовлення копій. їй відмовили, запропонувавши знайомитися з матеріалами справи в приміщенні суду. Проте на стадії апеляційного провадження у Федеральному суді з питань страхування заявниці дозволили скопіювати всі матеріали справи. ЄСПЛ зазначив, що позбавлення можливості зробити копії дорівнювало порушенню статті 6, проте Суд вказав, що це процедурне порушення права заявниці було виправлене, коли їй надали можливість зробити копії матеріалів справи на подальшому етапі провадження. Суд доходить висновку, що провадження в комісії з розгляду скарг не надало пані Шулєр-Цґраґґен можливості отримати повне і докладне уявлення про передані до комісії матеріали.

Якщо правила прийнятності та допустимості доказів встановлюються національним законом, національні суди мають обов`язок оцінювати ці докази та їхню природу у спосіб, що відповідає вимогам статті 6 Конвенції 34 (рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія А № 140).

У будь-якому випадку має бути гарантований доступ до матеріалів, що є «життєво важливими» для результатів справи (рішення у справі «Мак Майкл проти Сполученого Королівства» (Me Michael v. The United Kingdom), пп. 78- 82), доступ до менш важливих доказів може бути обмеженим. Утім, попри особливий характер постановлюваного рішення, право на справедливий - і змагальний - судовий розгляд в принципі «означає можливість знайомитися з поданнями і доказами, зробленими і представленими іншою стороною» (див. рішення у справі «Руїз-Матеоз» проти Іспанії (Ruiz-Mateos v. Spain) від 23 червня 1993 р., серія А № 262, с. 25, п. 63).

3 огляду на зазначене Відповідач за первісним позовом та Позивач за зустрічним позовом вважає, що зустрічний позов мав бути прийнятий судом першої інстанції та розглядались разом з первісним позовом.

25.03.2019р. на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору АК КБ «Приватбанк» в якій зокрема останній зазначає, що ухвалами господарського суду Волинської області від 11.06.2018 та 02.07.2018 у справі № 903/383/18 було зобов`язано ТзОВ "Приватофис" надати відзив на позовну заяву у строк до 02.07.2018 та 16.07.2018 відповідно. При цьому зустрічний позов було подано Відповідачем лише 12.12.2018, тобто майже через 5 місяців після спливу строку на його подання, що є порушенням приписів ч. 1 ст. 180 ГПК України.

Звертає також увагу на те, що ТзОВ "Приватофис" у своєму зустрічному позові не наводить обґрунтованих поважних причин пропуску строку для подання цього позову, що підтверджує свідоме порушення Відповідачем чинного процесуального законодавства при зверненні з вказаним позовом та штучний характер такого позову, що не має на меті захист прав та законних інтересів ТзОВ "Приватофис", а поданий лише з метою затягування розгляду первинного позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналогічний штучний характер має і апеляційна скарга ТзОВ "Приватофис", у якій всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 258 ГПК України взагалі не зазначено у чому саме полягає незаконність і необґрунтованість ухвали Господарського суду Волинської області від 21.01.2019 у справі № 903/383/18.

Таким чином, на думку третьої особи, ТзОВ "Приватофис", зловживаючи своїми процесуальними правами, звернулося до господарського суду Волинської області із зустрічною позовною заявою із свідомим порушенням строків, визначених ч. 1 ст. 180 ГПК України, тому суд першої інстанції своєю ухвалою від 21.01.2019 правомірно залишив без розгляду зазначений позов.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2018 у справі №916/2122/16, від 26.06.2018 у справі №910/774/18, від 25.10.2018 у справі № 922/1162/18.

Ухвалою суду від 26.04.2019р. у справі №903/383/18 поновлено провадження у справі за апеляційною скаргою (вх.310/19 від 31.01.2019р.) та призначено розгляд даної апеляційної скарги на 10.00 год. 23.05.2019р.

Крім цього, 23.05.2019р. на адресу суду надійшло клопотання Позивача про визнання дій зловживанням процесуальним правами та стягнення штрафу, яке було розглянуте апеляційним судом і ухвалою від 23.05.2019р. задоволено частково.

Представник апелянта не забезпечив явку свого представника в призначене на 23.05.2019р. судове засідання, хоч про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме на адресу вказану самим скаржником в апеляційній скарзі: 49044, АДРЕСА_1 Дніпро АДРЕСА_2 .

Однак ухвала суду про призначення розгляду апеляційної скарги була повернута на адресу суду з відміткою «за даною адресою ТОВ «Приватофис» не розташовано. Телефон не відповідає. Здійснити вручення неможливо».

Згідно п.4 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Колегія суддів зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції або повернуті органами зв`язку з позначками "адресат відсутній", "закінчення терміну зберігання" тощо з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Відсутність сторони за адресою чи незабезпечення одержання за такою адресою кореспонденції створює саме для учасника справи негативні наслідки, які він зобов`язаний передбачити та самостійно вжити заходи щодо їх ненастання.

Сам лише факт не отримання учасником провадження кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

При цьому, ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому представники сторін мали можливість ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Отже, сторони не були позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про рух справи №903/383/18, користуючись засобами поштового зв`язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, однак наданими їй процесуальними правами не скористалися.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, те, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів, а явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 23.05.2019р. представники Позивача та Третьої особи заперечили проти вимог апеляційної скарги, просили суд залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

Національний банк України звернувся до господарського суду Волинської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Приватофис про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки.

У даній позовній заяві позивач просить суд:

1) в рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк перед Національним банком України в сумі ,00грн. звернути стягнення на майно ТзОВ Приватофис, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором № 32 від 06.03.2009р., посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В. М. та зареєстрованим в реєстрі №365, а саме:

- відділення банку ЗАТ КБ "Приватбанк" загальною площею 260,1кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 ;

- частина приміщення /А-2/, загальною площею 408,5кв.м. (приміщення 1-го поверху з № 3-1 по № 3-3 та ІІ-го з № 3-4 по № 3-13 в 2х поверховій будівлі /А-2/, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 Рожищенський район АДРЕСА_4 м. Рожище, вул. Незалежності АДРЕСА_5 ;

- нежиле вбудоване приміщення, загальною площею 63,1кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_6 ;

- приміщення відділення "Приватбанку" літера /а2/, загальною площею 204,7кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_7 ;

- приміщення /А-2/, загальною площею 387,2кв.м. (приміщення 1-го поверху з № 3-1 по № 3-3 та ІІ - го з № 3-4 по № 3-13 в 2х поверховій будівлі /А-2/, що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 ;

- нежитлове приміщення, загальною площею 63,9кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , приміщення 3;

- будівля банку, загальною площею 120,70кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_9 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов кредитного договору №19 від 03.03.2009р.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 11.06.2018р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження у закритому судовому засіданні, розгляд справи в підготовчому судовому засіданні призначено на 02.07.2018р., залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк", запропоновано відповідачу, в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надати суду до 02.07.2018р. (але не менше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття) відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 02.07.2018р. розгляд справи в підготовчому закритому судовому засіданні було відкладено на 23.07.2018р. та повторно запропоновано відповідачу, в порядку ст. ст. 165, 178 Господарського процесуального кодексу України, надати суду до 16.07.2018р. відзив на позовну заяву із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання відзиву і доданих до нього доказів сторонам.

16.07.2018р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 13.07.2018р. з документами в обґрунтування останнього та доказами надіслання відзиву на адреси позивача та третьої особи, в якому відповідач стосовно задоволення позовних вимог заперечує.

Ухвалою суду від 23.07.2018р. розгляд справи в підготовчому закритому судовому засіданні було відкладено на 09.08.2018р.

Ухвалою суду від 09.08.2018р. продовжено строк проведення підготовчого провадження до 11.09.2018р., оголошено в судовому засіданні перерву до 27.08.2018р.

Ухвалою суду від 27.08.2018р. провадження у справі №903/383/18 зупинено на час проведення Волинським відділенням Львівського наукового-дослідного інституту судових експертиз міністерства юстиції України судової оціночно-будівельної експертизи та отримання висновку експерта.

Зазначена ухвала була предметом апеляційного оскарження та скасована постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.11.2018 року із направленням справи до господарського суду для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 18.12.2018р. було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТзОВ "Приватофис" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.11.2018р. по справі № 903/383/18.

12.12.2018 року відділом документального забезпечення та контролю господарського суду Волинської області за вх.№01-48/954/18 була зареєстрована зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис", в котрій товариство просить суд, звільнити ТзОВ "Приватофис" від сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви, прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду, визнати відсутнім у Національного банку України право вимагати повернення ТзОВ "Приватофис" усієї суми заборгованості за кредитним договором № 19 від 03.03.2009р., укладеним між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк".

Ухвалою господарського від 13.12.2018р. відкладено вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" вх.№01-48/954/18 від 12.12.2018р. про визнання відсутнім у Національного банку України права вимоги повернення ТзОВ "Приватофис" усієї суми заборгованості за кредитним договором № 19 від 03.03.2009р., укладеним між Національним банком України та ПАТ КБ "Приватбанк" до повернення матеріалів справи №903/380/18 господарському суду Волинської області.

Матеріали справи №903/383/18 надійшли до господарського суду Волинської області 18.01.2019 року.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 21.01.2019р. зустрічну позовну заяву №10/12-12 від 10.12.2018р. з додатками документів на 7 аркушах, повернуто заявнику ТзОВ «Приватофис».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи матеріалами справи ухвалою господарського суду Волинської області від 11.06.2018р. та повторно ухвалою від 02.07.2018р. було запропоновано відповідачу, в порядку ст. ст. 165, 178 Господарського процесуального кодексу України, надати суду (але не менше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття) відзив на позовну.

16.07.2018р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 06.07.2018р. з документами в обґрунтування останнього та доказами надіслання відзиву на адреси позивача та третьої особи. За таких обставин та з огляду на положення ст. 180 ГПК України судом засвідчується, що строк (термін) для подання ТзОВ "Приватофис" зустрічного позову на момент його фактичного подання до суду (12.12.2018р.) збіг.

Згідно ч. 6 ст. 180 ГПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що зустрічна позовна заява подана з порушенням положень ч.1 ст.180 ГПК України у господарського суду виникають обставини для постановлення відповідної ухвали про повернення зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис".

Колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що в порушення вимог п.п.1, 2 ч.1 ст.164 ГПК України до зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" не додано доказів, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії заяви і доданих до неї документів та доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Щодо посилання Скаржника на практику ЄСПЛ, то колегія суддів зауважує, що в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини доступ до правосуддя не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України. (рішення від 18.11.2010р. у справі Мушта проти України)

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі Пелевін проти України та від 30.05.2013р. у справі Наталія Михайленко проти України зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, доводи Скаржника, зокрема, щодо обов`язку суду надати Відповідачу можливість усунути недоліки зустрічної позовної заяви та постановити ухвалу про залишення зустрічної позовної заяви без руху є надуманими, позаяк не знайшли свого підтвердження матеріалами та обставинами справи.

Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо безпідставності повернення зустрічної позовної заяви, а тому ухвалу господарського суду Волинської області від 21.01.2019р. у справі №903/383/18 належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, не визнаються апеляційним судом такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст.277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.34, 86, 129, 226, 233, 240, 255, 271, 275, 276, 282, 284, 339, 340 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Приватофис на ухвалу господарського суду Волинської області від 21.01.2019р. у справі №903/383/18 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №903/383/18 повернути до господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складено 24 травня 2019 р.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Дужич С.П.