Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/251/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКС.КАПІТАЛ"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька"

про стягнення страхового відшкодування у розмірі 7851 грн 06 к.

представники сторін не з`явилися

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 7851 грн 06 к.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

22.03.2019 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі, розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначити розгляд справи по суті на 16.04.2019 (ухвала від 22.03.2019).

16.04.2019 суд відклав розгляд справи на 16.05.2019 (ухвала суду від 16.04.2019).

16.05.2019 представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надіслав клопотання (від 13.05.2019 вх.№8046/19) про розгляд справи без участі представника у зв`язку з неможливістю забезпечити його явку в судове засідання. В поданому клопотанні зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 16.04.2019 через канцелярію господарського суду подав відзив на позовну заяву вх.№6602/19.

Відповідно до ч.2 ст.42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 202 ГПК України.

У судовому засіданні 16.05.2019 суд ухвалив вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПрАТ "СК "Саламандра- Україна" на підставі договору комплексного страхування "Автоцивілка+" №04-2.0046551.0001 від 29.08.2018 та страхового акта від 18.01.2019 № 0020366.10.18/1, який складено внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 30.10.2018 за участю застрахованого транспортного засобу "BMW X 5" (державний номер НОМЕР_1 ) здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику та, як наслідок, відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримав право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, а саме до водія транспортного засобу "Renault Sandero" (державний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 2977678). 25.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" та ПрАТ "СК "Саламандра- Україна" уклали договір про надання фінансових послуг факторингу №01-25.01.2019 відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення страхового відшкодування з відповідача.

Заперечення відповідача.

У відзиві на позов від 16.04.2019 вх.№6602/19 представник відповідача просить задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 7851 грн 06 к. - частково, зокрема задовольнити позовну заяву на суму 6851 грн 06 к. Щодо вимог про стягнення страхового відшкодування в розмірі 1000 грн заперечив та вказав, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 2977678, яким застраховано цивільно-правову відповідальність Старуна В.А. 1000 грн становить франшиза, яку позивач не врахував у позовних вимогах.

Обставини справи, дослідження доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

29.08.2018 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра - Україна" та ОСОБА_2 уклали договір комплексного страхування "Автоцивілка+" №04-2.0046551.0001, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника з володіння, користування, розпорядження транспортними засобом "BMW X 5" (державний номер НОМЕР_1 ) рік випуску 2008. Строк дії договору з 16.09.2018 до 15.09.2019.

30.10.2018 о 10:20 год в м. Київ на вул. Табірна,36 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Renault Sandero" (державний номер НОМЕР_2 ), яким керував ОСОБА_1 та автомобіля "BMW X 5" (державний номер НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_2 .

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.12.2018 встановлено, що зазначена вище дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля "Renault Sandero" (державний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 .

Згідно приписів ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищенаведену норму закону, суд приймає постанову Шевченківського районного суду м. Києва як доказ, що саме внаслідок порушення ПДР України, водієм ОСОБА_1 , який керував автомобілем "Renault Sandero" (державний номер НОМЕР_2 автомобіль ""BMW X 5" (державний номер НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_2 .

На виконання умов договору комплексного страхування "Автоцивілка+" №04-2.0046551.0001 від 29.08.2018 ПрАТ "СК "Саламандра- Україна", відповідно до розрахунку страхового відшкодування, на підставі страхового акта від 18.01.2019 № 0020366.10.18/1, Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 09.11.2018 №15564, виплатило страхове відшкодування в розмірі 7851 грн 06 к, що підтверджується платіжним дорученням від 23 січня 2019 року №2292.

24.01.2018 позивач направив на адресу відповідача вимогу про виплату страхового відшкодування на суму 7851 грн 06 к. вих. №05226.

25.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" та ПрАТ "СК "Саламандра- Україна" уклали договір про надання фінансових послуг факторингу №01-25.01.2019.

07.07.2011 відповідно до розпорядження №421 Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг ТОВ "Маркс.Капітал" зареєстровано як фінансову установу та видано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №296.

Згідно з додатком до свідоцтва ФК №296 про реєстрацію фінансової установи, видами фінансових послуг, які має право здійснювати товариство без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства є зокрема факторинг.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов`язується оплатити клієнтові всі права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що перейшли до клієнта як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування (регресні вимоги), перелік яких визначено в додатку №1 до цього договору.

Згідно з п.1.2 цього договору фактор займає місце клієнта по всіх регресних вимогах клієнта згідно додатку №1 до договору, у тому числі права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі. Права за регресними вимогами переходять до клієнта від фактора з моменту набрання чинності цим договором (набуває чинності з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань).

Пунктом 1.4.1. договору передбачає, що особи визнанні винними у заподіяні шкоди (особи, зобов`язані відшкодовувати заподіяну шкоду) згідно додатку до договору.

У додатку №1 до договору про надання фінансових послуг факторингу №01-25.01.2019 наведено перелік вимог, що передаються за договором, а саме розмір страхового відшкодування (розмір вимоги) 7851 грн 06 к. до страхового акта №0020366.10.18/1 від 30.10.2018 відповідно до договору страхування №04-2.0046551.0001 від 09.02.2018 (боржник СК "Галицька").

Станом на 18.03.2019 відповідач страхове відшкодування не виплатив, у зв`язку із чим позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб"єктів господарювання (страховиків), пов"язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів. Страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов`язкове страхування) - ч. 2 ст. 352 Господарського кодексу України.

Частиною 1 ст. 355 Господарського кодексу України передбачено, що об`єкти страхування, види обов"язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

За приписами статті 979 Цивільного кодексу України та статті 16 Закону України "Про страхування", за договором страхування одна сторона (страховик) зобов"язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов"язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В силу положень частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 990 вказаного кодексу, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно приписів ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно приписів статті 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У цьому випадку існує основне зобов`язання між страхувальником або вигодонабувачем, з одного боку, і особою, відповідальною за збитки , - з іншого. Однак, тут відбувається зміна осіб у зобов`язанні шляхом переходу прав кредитора до іншої особи на підставі закону: страховик заміняє собою страхувальника в його вимогах до особи, відповідальної за збитки. Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Перехід прав страхувальника до страховика після виплати страхового відшкодування здійснюється на підставі договору, за яким страхувальник передає свої права страховику і приймає на себе зобов`язання сприяти останньому в здійсненні його суброгаційних прав. Страхувальник передає свої права на добровільній основі. При цьому, права вимоги передаються в тому ж обсязі, в якому вони могли б бути здійснені самим страхувальником.

Право вимоги переходить до страховика в межах виплаченої суми страхового відшкодування. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

У зв`язку із настанням страхового випадку, на виконання умов договору комплексного страхування "Автоцивілка+" №04-2.0046551.0001 від 29.08.2018, ПрАТ "СК "Саламандра - Україна" виплатило страхове відшкодування в розмірі 7851 грн 06 к та передала Товариству з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" право вимоги до відповідача згідно договору про надання фінансових послуг факторингу №01-25.01.2019.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Renault Sandero" (державний номер НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 , на момент скоєння ДТП була застрахована "ПрАТ "СК "Галицька" згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/21977678. Полісом передбачено ліміт відповідальності за шкоду майну, що становить 100 000,00 грн, розмір франшизи 1000 (одна тисяча гривень).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи.

Суд встановив, що при розрахунку заявленої до стягнення суми позивачем помилково враховано розмір франшизи в сумі 1000,00 грн., оскільки як визначено ст.12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

В полісі обов`язкового страхування №АМ/2977678, за яким застрахована цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП власника транспортного засобу, франшиза визначена у розмірі 1000,00 грн.

Як зазначено в п. 1.8. ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. А тому при визначенні розміру страхового відшкодування слід використовувати дані, які узгоджені сторонами в страховому полісі.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона, згідно ст.74 ГПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд дослідивши подані позивачем докази, визнав їх належними та достатніми в розумінні статей 76, 79 Господарського процесуального кодексу України.

Висновок суду.

Оцінивши надане суду обґрунтування позовних вимог, перевіривши матеріали справи та взявши до уваги заперечення відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в розмірі 6851 грн 06 к.; в частині позовних вимог про стягнення страхового відшкодування в розмірі 1000,00 грн суд відмовляє, оскільки ця сума є франшизою, яка не повинна враховуватися при розрахунку страхового відшкодування.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За поданий позов позивач сплатив судовий збір у розмірі 1921 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, судовий збір в розмірі 244 грн 68 к. суд покладає на позивача.

За приписами ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог та визнання відповідачем позову в цій частині, позивачу відповідно до ст.7 Закону України "Про судовий збір" належить повернути з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору, а саме 838 грн 16 к. Судовий збір в розмірі 838 грн 16 к. суд покладає на відповідача.

До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв"язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв"язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

05.02.2019 між позивачем (клієнт) та Адвокатським об"єднанням "Дефендерс" укладений договір про надання правової допомоги № 1 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору клієнт доручає, а адвокатське об"єднання зобов"язане надати клієнту правову допомогу спрямовану на захист, забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також їх відновлення у разі порушення.

Наявним в матеріалах свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 5461/10 від 08.10.2018 підтверджується, що ОСОБА_3 є адвокатом.

Відповідно до Акта №1 приймання-передачі матеріалів справ, клієнт передав, а адвокат прийняв 20 справ, в тому числі за страховим випадком у цій справі.

Згідно Акта приймання -передачі наданої правової допомоги №15/2019 від 14.02.2019 Адвокатське об"єднання надало, а клієнт прийняв правову допомогу (послуги), щодо підготовки позовної заяви та досудової вимоги, вартість яких становить 3000 грн.

Позивач на виконання умов договору перерахував Адвокатському об"єднанню "Дефендерс"" кошти в сумі 3000 грн, що підтверджується приєднаним до матеріалів справи платіжними дорученнями №152 від 12 березня 2019 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Відповідач у відзиві на позов вх.№6602/19 від 16.04.2019 просив суд відмовити в задоволенні вимог позивача щодо стягнення 3000 грн судових витрат, пов"язаних із сплатою професійної правничої допомоги адвоката; вказав що позивач не подав доказів на підтвердження надання правничої допомоги, а саме доказів сплати гонорару відповідно до умов договору №1 від 05.02.2019. Звернув увагу суду на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути доведений та документально обґрунтований, виходячи з розумної необхідності судових витрат для даної справи.

Суд дослідивши подані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, не може погодитись з твердженням відповідача про те що позивач не подав доказів сплати гонорару, оскільки до матеріалів справи приєднано оригінал платіжного доручення №152 від 12 березня 2019 року з призначенням платежу : оплата за надану правову допомогу згідно договору №1 від 05.02.2019 та Акта № 15/2019 від 14.02.2019.

Зважаючи на належну підготовку адвокатом документів для подання до суду, виклад правової позиції, а також підтвердження розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката платіжними документами, суд дійшов висновку про те, що розмір таких витрат є обґрунтованим та співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, а тому належить до задоволення в повному обсязі.

Таким чином, судові витрати які поніс позивач у зв"язку із оплатою професійної правничої допомоги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, ст. 2, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКС.КАПІТАЛ" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення страхового відшкодування в сумі 7851 грн 06 к. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька", вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ, 76018 (код 22186790) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРКС.КАПІТАЛ", вул.1100-річчя Полтави, 14-А/22, м.Полтава,36020 (код 37686922) - 6851 (шість тисяч вісімсот п"ятдесят одну гривню) 06 к. страхового відшкодування в порядку регресу, 838 (вісімсот тридцять вісім гривень) 16 к. судового збору та 3000 (три тисячі) витрат на правову допомогу.

Судовий збір в розмірі 244 (двісті сорок чотири гривні) 68 к. покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки, визначених розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.05.2019

Суддя Т.В. Максимів