СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р. Справа № 922/362/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О. , суддя Шевель О.В.;

за участі секретаря судового засідання Крупи О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вх.№824Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі №922/362/18 (повний текст рішення складено 15.02.2019 суддею Шатерніковим М.І. у приміщенні господарського суду Харківської області)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Лан, м.Харків,

до Головного управління Держгеркадастру у Харківській області, м.Харків,

про визнання укладеною угоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "ЛАН" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якій просило визнати укладеною між сторонами додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 26.12.2011 за № 00971, у редакції, викладеній у позовній заяві.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.05.2018 провадження у справі 922/362/18 зупинено до розгляду палатою для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №920/739/17.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі №922/362/18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Лан задоволено. Визнано укладеною між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма Лан та Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 26.12.2011 року за №00971 у редакції, викладеній в резолютивній частині рішення. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Лан 1762,00 грн судового збору за подання позовної заяви.

Господарський суд, мотивуючи прийняте рішення, урахував те, що позивачем було ініційовано механізм поновлення строку договору оренди, встановлений саме частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", внаслідок обміну листами сторони дійшли згоди щодо зміни умов договору оренди земельної ділянки у частині строку дії договору - на 5 років, та орендної плати з 2 до 8% від нормативної грошової оцінки, однак додаткову угоду укладено не було. Інших зауважень щодо умов договору не було. З огляду на зазначене, господарський суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно ухиляється від підписання додаткової угоди про поновлення договору оренди. Суд не прийняв заперечення відповідача щодо не надання позивачем витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, як посилання на підставу правомірної відмови в укладенні додаткової угоди, оскільки між сторонами наявний спір щодо розміру нормативної грошової оцінки, а не щодо орендної плати (істотна умова договору) щодо якої сторонами досягнуто згоди визначено формулу та порядок її сплати. При цьому зазначив, що важливою обставиною є те, що визнання поновленим спірного договору оренди не звільняє позивача від обов`язку отримати витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, оскільки тільки за його наявності він зможе користуватися погодженою між сторонами у пункті 9 договору формулою та порядком сплати орендної плати.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі №922/362/18 скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовані та порушені норми матеріального та процесуального права під час винесення рішення, а саме: ст.19 Конституції України, ст.33 Закону України «Про оренду землі», ст.122 Земельного кодексу України, ст.654 Цивільного кодексу України, ст.288 Податкового кодексу України. Позивач у позові не визначив, яке саме право (переважне право згідно з частинами 1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» чи право на поновлення договору на попередніх умовах за частиною 6 цієї ж статті) вважає порушеним позивач. Відповідач вважає, що позивач втратив переважне право на поновлення договору оренди на новий строк у зв`язку з тим, що сторони не досягли згоди щодо істотної умови договору, оскільки позивач не надав відповідачу витяг з технічної документації нормативної грошової оцінки станом на момент продовження строку дії договору. Крім того, на думку апелянта, укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди здійснюється сторонами, а не визнається судом укладеною. Апелянт зазначає, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області «Про припинення права оренди земельної ділянки» від 27.02.2018 №958-СГ припинено право оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, яка надана ТОВ Агрофірма «Лан» на підставі договору оренди землі від 18.11.2010, у зв`язку з закінченням строку, на який було укладено договір оренди. Одночасно даним наказом Головного управіління наказано віднести спірну земельну ділянку до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності на території Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області. Крім того, наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області «Про включення земельних ділянок до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право на які підлягає продажу на земельних торгах» від 28.02.2018 №50 включено до переліку земельних ділянок сількогосподарського призначення державної власності, право на які підлягає продажу на земельних торгах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельні ділянки, які розташовані за межами населених пунктів на території Харківської області. Включення у передбаченому законодавством порядку спірної земельної ділянки до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону, виключає можливість відчуження цієї земельної ділянки її розпорядником (відповідачем) до звершення торгів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі №922/362/18. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 22.04.2019 о 10:00 год. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами його надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 04.04.2019 для подання заяв, клопотань тощо. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги.

02.04.2019 ТОВ АФ «Лан» звернулося до суду з клопотаннями (вх.№3356, 3357) про застосування правових висновків Верховного Суду, викладених у справах №922/621/18, №922/887/17.

У судовому засіданні 22.04.2019 оголошено перерву до 20.05.2019 до 11:30 год.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2019 у зв`язку з відпусткою судді Білоусової Я.О. та судді Тарасової І.В. визначено колегію у складі: Пуль О.А. - головуючий суддя (доповідач), суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.

У судовому засіданні 20.05.2019 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає її безпідставною та необґрунтованою, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, заслухавши учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

18.11.2010 між Барвінківською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та ТОВ Агрофірма "Лан" (орендарем) укладено договір оренди землі, за умовами якого на підставі розпорядження Барвінківської районної державної адміністрації від 08.10.2010 №282 "Про поновлення договорів оренди землі, зареєстрованих Барвінківським відділом реєстрації земель 09.08.2006" орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 130,3736 га, із земель запасу для сільськогосподарського використання, яка знаходиться на території Мечебилівської сільської ради, контур №464(р).

Згідно з пунктом 5 договору оренди землі від 18.11.2010 нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2010 становить 1524766,18 грн.

Відповідно до пункту 8 договору оренди землі від 18.11.2010 договір укладено на 5 років (у разі укладання договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити чи припинити його дію

У пункті 9 договору сторони встановили, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: в грошовому виразі у розмірі 30495,32 грн за 2010 рік, що становить 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту індексації та в наступні роки в розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту індексації.

Згідно зі ст.18 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Договір зареєстровано в Управлінні Держкомзему у Барвінківському районі Харківської області 26.12.2011 за №00971.

Таким чином, договір оренди землі укладено на 5 років до 26.12.2016.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" №5245-VI від 06.09.2012, який набрав чинності 01.01.2013, внесено зміни до ст.122 Земельного кодексу України, відповідно до яких повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб належать центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам.

Органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин на території Харківської області є Головне управління Держгеокадастру у Харківській області.

Згідно з пунктом 3 та пунктом 13 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Харківської області. До компетенції Головного управління Держгеокадастру у Харківській області належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення у порядку, визначеному чинним законодавством, на території Харківської області.

Отже, з 01.01.2013 повноваження щодо розгляду питання про поновлення спірного договору оренди землі від 18.11.2010, укладеного між Барвінківською районною державною адміністрацією та позивачем, стосовно земельної ділянки із земель запасу для сільськогосподарського використання, що знаходиться на території Мечебилівської сільської ради, перейшли до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

16.08.2016 орендар звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з заявою №143 (у межах визначеного сторонами 90-денного строку), в якій просив поновити діючий договір оренди землі на земельну ділянку, площею 130,3736 га, із земель запасу на території Мечебилівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1 (далі- спірна земельна ділянка) (а.с.23, том 1).

05.09.2016 Управління Держгеокадарстру у Харківській області листом №19-20-14-26907/0/19-16 повідомило товариство про те, що відповідно до ст.33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Для встановлення факту належного виконання обов`язків за вказаним договором оренди землі Товариству необхідно надати інформацію щодо відсутності заборгованості по сплаті орендної плати за користування земельними ділянками. Також у даному листі відповідач вказав, для поновлення договору оренди землі позивачу необхідно надати до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.01.2016, та рекомендовано повторно звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з відповідною заявою про поновлення договору оренди землі, долучивши повний пакет документів, ураховуючи викладені зауваження (а.с.24-25, том 1).

09.09.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Лан» звернулося до Барвінківської районної державної адміністрації з листом (вих.№166), в якому просило надати згоду на поновдлення договорів оренди землі від 18.11.2019 на земельні ділянки, зазначені у листі. До вказаного листа надано проекти додаткових угод про поновлення існуючих договорів оренди, зокрема, спірного (а.с.26, том 1).

У свою чергу Барвінківською районною державною адміністрацією листом (за вих.№01-6312630 від 13.09.2016) повідомлено ТОВ Агрофірма «Лан» про те, що адміністрація не заперечує проти поновлення договорів оренди земель, у тому числі і спірного (а.с.27, том 1).

03.10.2016 ТОВ Агрофірма «Лан» звернулось до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області з заявою №197, в якій повторно просило поновити діючий договір оренди землі. При цьому до заяви додано, зокрема, проект угоди на поновлення договору оренди (а.с.28 -30, том 1).

03.11.2016 Головне управління Держгеокадастру у Харківській області листом №19-20-14-33538/0/19-16 запропонував товариству, зокрема, викласти пункт 8 договору у такій редакції: Договір укладено на 5 (років) років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Також відповідач запропонував позивачу з метою стимулювання належності виконання умов договору оренди встановити розмір орендної плати за користування земельною ділянкою на рівні 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та рекомендував повторно звернутись до Держгеокадастру з відповідною заявою про поновлення договору оренди землі, долучивши повний пакет документів, враховуючи викладені зауваження (а.с.31, том 1).

25.11.2016 позивач звернувся з заявою про поновлення дії договору та доданими до неї документами до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якій просив поновити спірний договір оренди землі №б/н від 18.11.2010. До заяви додано проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та внесення погоджених змін, у тому числі, погоджено встановлення товариству розміру орендної плати за користування земельною ділянкою на рівні 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.32-34, том 1).

Управління Держгеокадастру у Харківській області листом (за вих. №19-20-14-39402/0/19-16 від 26.12.2016) повідомило позивача про те, що до наданих ним документів не додано витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а тому рекомендовано позивачу повторно звернутись до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з відповідною заявою про поновлення договору оренди землі, долучивши повний пакет документів, ураховуючи викладені зауваження (а.с.35, том 1).

Посилаючись на те, що на підставі частин 1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» позивач своєчасно звернувся до відповідача з заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки, у свою чергу відповідач не висловлював заперечень щодо поновлення договору, одночасно пропонував та узгоджував зміну істотних умов договору, але безпідставно не підписав узгоджену редакцію додаткової угоди до договору, а позивач після закінчення дії договору продовжив користуватися земельною ділянкою, у той час як заперечення відповідача щодо поновлення договору на підставі частини 6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» не отримував, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 1 ст.6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно зі ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У відповідності до статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі може бути реалізоване шляхом двох окремих правових підстав: перша наведена у частинах 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", друга у частині 6 вказаної статті.

За змістом частин 1- 5 згаданої статті, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Правова конструкція, передбачена частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", узгоджується з положеннями статті 777 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальний принцип реалізації переважного права наймача на продовження договору найму на новий строк. За змістом згаданої статті Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Отже, частини 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачають, що орендар ініціює питання поновлення договору оренди землі на новий строк шляхом направлення орендодавцю листа-повідомлення та проекту додаткової угоди. Отримавши зазначений лист-повідомлення та проект додаткової угоди, орендодавець вчиняє ряд юридично значимих дій, а саме: (а) перевіряє його на відповідність вимогам закону, (б) узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, (в) приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), (г) укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі №920/739/17, від 29.11.2018 у справах №920/752/17, №920/737/17, №920/747/17, №920/751/17, №920/746/17, №920/744/17, №920/748/17, №920/749/17, №922/621/18, від 30.01.2019 у справі №922/887/17.

Як убачається з позовної заяви та її прохальної частини, позивачем було ініційовано механізм поновлення строку договору оренди, встановлений саме частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", при цьому позивач зазначив, що жодних заперечень відповідача щодо поновлення договору на підставі частини 6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» не надходило, а позивач продовжує користуватися земльною ділянкою та сплачувати орендну плату.

Матеріалами справи також підтверджується, що на вимогу управління Держгеокадастру у Харківській області для встановлення факту належного виконання зобов`язань за спірним договором оренди, ТОВ Агрофірма «Лан» надало докази у підтвердження відсутності заборгованості по сплаті орендної плати за користування спірною земельною ділянкою, а саме: лист Барвінківського відділення Ізюмської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, в якому зазначено, що станом на 01.01.2018 заборгованість по орендній платі за землю відсутня (а.с.36, 37 том 1), копію податкової декларації (а.с.38-40, том 1) тощо. На підтвердження використання земельної ділянки за цільовим призначенням позивачем надано належним чином засвідчені копії актів витрат насіння та садівного матеріалу від 05.09.2017, від 06.09.2017, 07.09.2017 та копії актів про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за вересень 2017 (а.с.41-44, том 1).

Належного користування позивачем спірною земельною ділянкою не заперечувалося і відповідачем.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами статей 641 - 642 вказаного Кодексу визначено порядок пропозиції до укладення договору (оферта) та її прийняття (акцепт). Так, пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. А відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт), повинна бути повною і безумовною.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною першою статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Наслідком реалізації правового механізму погодження істотних умов договору оренди, передбаченого частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", є або продовження договору у зв`язку з погодженням між сторонами його істотних умов (таких же або інших), або припинення переважного права орендаря внаслідок їх непогодження (частина 4 статті 33 Закону України Про оренду землі). При цьому у випадку не укладення з вини орендодавця додаткової угоди до договору на погоджених між сторонами умовах орендар має правові підстави для захисту свого права в суді, і таке право реалізовується шляхом подання позову про визнання додаткової угоди до договору оренди про продовження строку його дії укладеною.

Як свідчать матеріали справи, позивач, керуючись умовами пункту 8 договору оренди у межах визначеного сторонами 90-денного строку, звернувся до відповідача з заявою про поновлення договору оренди, на яку отримав відповідь відповідача про необхідність надання до заяви проекту додаткової угоди, інформації щодо відсутності заборгованості з орендної плати, а також витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.01.2016, та рекомендовано звернутись повторно.

У подальшому зауваження відповідача щодо звернення позивача про продовження дії договору стосувалися умов щодо строку дії договору та розміру відсотку від нормативної грошової оцінки, тобто розміру орендної плати.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за користування земельною ділянкою є істотною умовою договору оренди землі.

Статтею 21 вказаного Закону передбачено, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Матеріалами справи підтверджується, що на пропозицію позивача укласти договір відповідачам запропоновано викласти істотні умови договору щодо строку дії договору та розміру орендної плати у такій редакції: «договір укладено на 5 (п`ять) років; розмір орендної плати за користування земельною ділянкою на рівні 8% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок». При цьому позивачем акцептовано запропоновані відповідачем умови, які у подальшому були викладені позивачем у проекті додаткової угоди.

Таким чином, позивачем ініційовано механізм поновлення строку договору оренди, встановлений частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", і внаслідок обміну листами сторони дійшли згоди щодо зміни умов договору оренди земельної ділянки у частині строку дії договору - на 5 років, та орендної плати з 2 до 8% від нормативної грошової оцінки, однак додаткову угоду укладено не було. Інших зауважень та пропозицій щодо умов договору не було.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги відповідач вважає, що позивач втратив переважне право на поновлення договору оренди на новий строк у зв`язку з тим, що сторони не досягли згоди щодо істотної умови договору, оскільки позивач не надав відповідачу витяг з технічної документації нормативної грошової оцінки станом на момент продовження договору.

Колегія суддів не погоджується з таким твердженням Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, оскільки між сторонами у листуванні фактично досягнуто домовленість про зміну істотних умов договору оренди щодо розміру орендної плати.

Як уже зазначалося, зауваження відповідача по орендній платі стосувалися розміру відсоткової ставки (з 2 до 8), а не нормативної грошової оцінки. У свою чергу, відповідач вказував на те, що розмір нормативної грошової оцінки є змінюваною величиною у силу приписів ст.18 Закону України "Про оцінку землі" і наполягав на необхідності надання відповідного витягу станом на момент поновлення договору оренди.

Відповідно до статей 288-289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про оренду землі" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

У силу приписів ст. 15 Закону України Про оренду землі орендна плата є істотною умовою.

Орендна плата за спірним договором оренди не є визначеною твердою сумою, а підлягає розрахунку за певною формулою, де постійно визначеним елементом є відсоткова ставка, а змінюваним - розмір нормативної грошової оцінки землі.

Таким чином, господарським судом правильно встановлено, що між сторонами наявний спір щодо розміру нормативної грошової оцінки, а не щодо орендної плати (істотна умова договору), у відношенні якої було досягнуто згоди визначено формулу та порядок її сплати.

Також господарський суд обгрунтовано зазначив, що визнання поновленим спірного договору оренди не звільняє позивача від обов`язку отримати витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, оскільки тільки за його наявності він зможе користуватися погодженою між сторонами у пункті 9 договору формулою та порядком сплати орендної плати.

При цьому Закон України "Про оренду землі" не передбачає обов`язкового надання орендарем інших додаткових документів до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, окрім проекту додаткової угоди.

З огляду на наведене, доводи апелянта про порушення господарським судом ст.19 Конституції України, ст.33 Закону України «Про оренду землі», ст.122 Земельного кодексу України, ст.654 Цивільного кодексу України, ст.288 Податкового кодексу України не знайшли свого підтвердження.

Крім того, апелянт зазначив, що 27.02.2018 начальником Головного упрвління Держгеокадастру у Харківський області прийнято наказ №958-СГ "Про припинення права оренди земельної ділянки" та віднесено земельну ділянку до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності (а.с.53-54). Наказ прийнято з посиланням на статті 15-1, 122 Земельного кодексу України, ст. 31 Закону України "Про оренду землі", Положення про Головне упраління Держгеокадастру у Харківській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 №308. Наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №958-СГ від 27.02.2018 за своїм змістом не містить конкретного формулювання про заперечення у поновленні договору, укладеного з ТОВ Агрофірма «Лан», а матеріали справи - доказів повідомлення позивача про наявність зазначеного наказу.

Щодо доводів апелянта про те, що укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди здійснюється сторонами, а не визнається судом укладеною, колегія суддів бере до уваги висновок Верховного Суду, викладений у справі №922/887/17, а саме: «якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про визнання додаткової угоди укладеною на нових узгоджених істотних умовах, а не автоматична пролонгація на попередніх умовах». Отже, позивачем обрано належний спосіб захисту у даній справі.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 24.06.2003 у справі "Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст.1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих муніципалітетом за орендним договором.

Отже, за наявності доказів належного виконання орендарем обов`язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору із наданням проекту додаткової угоди, орендодавець порушив право позивача на переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, а, отже, і на укладення додаткової угоди до договору.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок господарського суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а доводи апелянта такими, що не грунтуються на матеріалах справи та не узгоджуються з нормами чинного законодавтства та правовою позицією Верховного Суду.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів убачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275-276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 05.02.2019 у справі №922/362/18 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 24.05.2019.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя В.О. Фоміна

Суддя О.В. Шевель