ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 917/1456/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Кушніра І. В., Чумака Ю. Я.,

здійснивши перегляд у порядку письмового провадження постанови Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 (судді: Пушай В. І., Пелипенко Н. М., Стойко О. В.) у справі

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Продресурс"

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Продресурс", ОСОБА_1 та ОСОБА_2

про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позову та судових рішень

1.1. У листопаді 2018 року Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит") звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Продресурс" (далі - ТОВ "Торгова фірма "Продресурс") і ОСОБА_1 заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію від 30.12.2010 № 21-01-10 (далі - договір про відновлювальну кредитну лінію від 30.12.2010), яка станом на 01.10.2018 становить 2 444 613,84 грн, з яких: 1 000 000,00 грн - прострочена заборгованість за основним боргом кредиту, 1 101673,15 грн - прострочена заборгованість за відсотками, 342 940,69 грн - пеня за прострочення зобов'язання за основним боргом кредиту та відсотками; про стягнення солідарно з ТОВ "Торгова фірма "Продресурс" і ОСОБА_2 заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію від 30.12.2010, яка станом на 01.10.2018 становить 2 444 613,84 грн, з яких: 1 000 000,00 грн - прострочена заборгованість за основним боргом кредиту, 1 101 673,15 грн - прострочена заборгованість за відсотками, 342 940,69 грн - пеня за прострочення зобов'язання за основним боргом кредиту та відсотками, на підставі статей 526, 610, 625, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статей 174, 193 Господарського кодексу України.

1.2. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.11.2018 (суддя Семчук О. С.) позовну заяву ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" залишено без руху у зв'язку з тим, що позивач не додав до позовної заяви всіх наявних у нього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: виписки з особового рахунка позичальника (рух коштів у рамках договору), як то передбачено положеннями частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України; надано позивачеві строк до 10 днів із дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків позовної заяви, зокрема надання виписки з особового рахунка позичальника (рух коштів у рамках договору) та доказів направлення копії витребуваних судом матеріалів відповідачам.

1.3. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.12.2018 (суддя Семчук О. С.) позовну заяву ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" визнано неподаною та повернуто позивачеві на підставі частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

1.4. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 (судді: Пушай В. І., Пелипенко Н. М., Стойка О. В.) апеляційну скаргу ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" задоволено; ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.12.2018 скасовано; справу передано на розгляд Господарському суду Полтавської області.

Суд апеляційної інстанції установив, що ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до позовної заяви додало всі докази, які товариство вважало за необхідне подати на підтвердження своїх позовних вимог, що унеможливлює порушення позивачем положень частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, і, відповідно, залишення позовної заяви ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" без руху та її повернення позивачеві у зв'язку з неусуненням недоліків у визначений в ухвалі суду від 26.11.2018 строк.

2. Короткий зміст касаційної скарги і заперечень на неї

2.1. Не погоджуючись із висновками суду апеляційної інстанції, ТОВ "Торгова фірма "Продресурс" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 як ухвалене із порушенням норм процесуального права (частини 2 статті 164, статті 282 Господарського процесуального кодексу України), а ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.12.2018 залишити без змін.

ТОВ "Торгова фірма "Продресурс" наголошує на вчасному поданні відзиву на апеляційну скаргу, незазначенні судом апеляційної інстанції мотивів відхилення аргументів товариства та акцентує, що оскільки позивач недоліків позовної заяви не усунув, місцевий господарський суд правомірно повернув позовну заяву позивачеві на підставі частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

2.2. Від позивача відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

3. Розгляд касаційної скарги та встановлені судами обставини справи

3.1. Переглянувши оскаржену постанову, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

3.2. Як установлено апеляційним господарським судом та підтверджено матеріалами справи, ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося з позовною заявою від 15.11.2018 № 22.5-4/248 (із додатками) до ТОВ "Торгова фірма "Продресурс", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитом, відсотками і пені за договором про відновлювальну кредитну лінію від 30.12.2010. Як зазначив суд апеляційної інстанції, згідно з копією позовної заяви ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" у додатках до неї наведено посилання, окрім іншого, на договір про відновлювальну кредитну лінію від 30.12.2010, виписку з рахунка із 30.12.2010 по 05.01.2010, меморіальні ордери від 05.01.2010 №№ 1-10, розрахунок заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію, договір поруки від 30.12.2010 № 55, договір поруки від 30.12.2010 № 56, розрахунок заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію від 30.04.2010. До оригіналу позовної заяви, поданої з апеляційною скаргою, банком було долучено, у тому числі, договір про відновлювальну кредитну лінію від 30.12.2010, укладений між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" і ТОВ "Торгова фірма "Продресурс", за умовами якого банк відкриває позичальникові відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 1 000 000,00 грн, а позичальник зобов'язується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти до 23.03.2011 і сплатити за користування кредитними коштами проценти у розмірі 16,5 % річних; додаткові угоди від 23.03.2011 № 1, від 23.06.2011 № 2, від 29.06.2011 № 3, від 26.12.2011 № 4, від 29.12.2011 № 5, від 30.01.2012 № 6, від 22.06.2012 № 7, від 31.01.2013 № 8, від 24.01.2014 № 9, від 03.02.2015 № 10 до договору про відновлювальну кредитну лінію від 30.12.2010; виписку з особового рахунка за період із 30.12.2010 по 05.01.2011 від 16.11.2018; меморіальні ордери від 05.01.2011 № 1 на суму 100 000,00 грн, від 05.01.2011 № 2 на суму 100 000,00 грн, від 05.01.2011 № 3 на суму 100 000,00 грн, від 05.01.2011 № 4 на суму 100 000,00 грн, від 05.01.2011 № 5 на суму 100 000,00 грн, від 05.01.2011 № 6 на суму 100 000,00 грн, від 05.01.2011 № 7 на суму 100 000,00 грн, від 05.01.2011 № 8 від 100 000,00 грн, від 05.01.2011 № 9 на суму 100 000,00 грн, від 05.01.2011 № 10 на суму 100 000,00 грн; договір поруки від 30.12.2010 № 55, укладений між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (кредитор), ОСОБА_1 . (поручитель), ТОВ "Торгова фірма "Продресурс" (боржник), за умовами якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань боржником за договором про відновлювальну кредитну лінію від 30.12.2010; додаткові угоди від 23.03.2011 № 1, від 23.06.2011 № 2, від 29.06.2011 № 3, від 26.12.2011 № 4, від 29.12.2011 № 5, від 22.06.2012 № 6, від 31.01.2013 № 7, від 24.01.2014 № 8, від 03.02.2014 № 9 до договору поруки від 30.12.2010 № 55; договір поруки від 30.12.2010 № 56, укладений між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (кредитор), ОСОБА_2 . (поручитель), ТОВ "Торгова фірма "Продресурс" (боржник), за умовами якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань боржником зобов'язань за договором про відновлювальну кредитну лінію від 30.12.2010; додаткові угоди від 23.06.2011 № 2, від 29.06.2011 № 3, від 26.12.2011 № 4, від 29.12.2011 № 5, від 22.06.2012 № 6, від 31.01.2013 № 7, від 24.01.2014 № 8, від 03.02.2014 № 9 до договору поруки від 30.12.2010 № 56; розрахунок загальної суми заборгованості за договором про відновлювану кредитну лінію від 30.12.2010 у національній валюті, що підлягає до сплати боржником ТОВ "Торгівельна фірма "Продресурс" станом на 01.10.2018, згідно з яким сума простроченої заборгованості за основним боргом кредиту становить 1 000 000,00 грн, сума простроченої заборгованості за відсотками - 1 101 673,15 грн, пеня - 342 940,69 грн; витяги із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.04.2018 № 993, від 18.12.2015 № 230, від 27.11.2017 № 5175; постанову правління Національного банку України від 17.12.2015 № 898 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит".

4. Позиція Верховного Суду

4.1. Відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 8 зазначеного Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов'язків, визначених процесуальним законом (частина 2 статті 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

4.2. У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (стаття 162 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 164 зазначеного Кодексу до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з частинами 1, 3, 4, 7 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду, суд не має права повторно повертати позовну заяву.

За змістом статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

4.3. Як уже зазначалося, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.11.2018 залишено без руху позовну заяву ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" через ненадання позивачем усіх наявних у нього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме виписки з особового рахунка позичальника (рух коштів у рамках договору), та надано позивачеві строк до 10 днів із дня вручення цієї ухвали для усунення таких недоліків.

У подальшому згідно з ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.12.2018 позовну заяву ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" визнано неподаною та повернуто позивачеві на підставі частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Зазначену ухвалу місцевого господарського суду скасовано згідно з постановою суду апеляційної інстанції від 04.03.2018 як постановлену із порушенням норм процесуального права.

Апеляційний господарський суд установив, що ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" додало до позовної заяви всі докази, які товариство вважало за необхідне надати суду на підтвердження своїх позовних вимог, як того вимагають положення процесуального законодавства; зі змісту ухвали Господарського суду Полтавської області про залишення позовної заяви без руху не вбачається, яку саме виписку має надати позивач, з урахуванням, зокрема, того, що позивачем на виконання вимог частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви як доказ у справі було долучено виписку з особового рахунка за період з 30.12.2010 по 05.01.2011; не навів місцевий господарський суд норм закону, якими суд керувався, відхиляючи виписку з особового рахунка за період із 30.12.2010 по 05.01.2011, долучену позивачем до позову. До того ж, як зазначив суд апеляційної інстанції, ухвала місцевого господарського суду не містить посилань, що позивачем до позовної заяви додані не всі наявні докази або що саме такий доказ, який витребував суд, наявний у нього.

Суд апеляційної інстанції також зазначив, що зважаючи на ціну позову ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" у сумі 2 444 613,69 грн, ця справа не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (призначеного для розгляду, зокрема малозначних справ), і наголосив, що згідно з положеннями пункту 3 частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України завданням підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи та зібрання відповідних доказів.

За змістом статей 181, 182 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. У підготовчому засіданні суд, серед іншого, з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; встановлює порядок з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з вимогами чинного процесуального законодавства, розглядаючи спір по суті та надаючи оцінку наявним у матеріалах доказам, суд першої інстанції відмовляє у задоволенні позовних вимог у випадку їх недоведеності позивачем належними та допустимими доказами.

Ураховуючи викладене та беручи до уваги наведені положення процесуального законодавства, повернення місцевим господарським судом позовної заяви у цьому випадку судом апеляційної інстанції обґрунтовано визнано неправомірним.

5. Висновки Верховного Суду

5.1. За змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права; суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.2. За змістом статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

5.3. У пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) "Серявін та інші проти України" наголошено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994).

5.4. Ураховуючи наведене, доводи, викладені у касаційній скарзі, щодо незаконності оскарженої постанови, не отримали підтвердження, не спростовують викладеного та установленого судом апеляційної інстанції, тому не можуть бути підставою для скасування постанови у справі та задоволення касаційної скарги скаржника.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Оскільки підстав для скасування постанови та задоволення касаційної скарги немає, судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Продресурс" залишити без задоволення.

Постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 у справі № 917/1456/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді І. В. Кушнір

Ю. Я. Чумак