ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"16" травня 2019 р. Справа № 911/4/19

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01601, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6

до Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго", 95026, Автономна Республіка Крим, місто Сімферополь, Залізничний район, вулиця Гайдара, будинок 3 "А"

про стягнення 364 373 885,34 грн. за договором купівлі-продажу природного газу №13/3743-ТЕ-19 від 31.01.2013

суддя Шевчук Н.Г.

секретар судового засідання Матраєва Н.С.

за участю представників:

від позивача: Поліщук В.О. (посв. №1367 від 08.06.2018; дов. №14-16 від 19.01.2019);

від відповідача: не з`явився.

суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось у господарський суд з позовом до Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості в сумі 364 373 885,34 грн, яка складається з основного боргу в розмірі 58 385 625,20 грн; пені у розмірі 4 916 418,54 грн; 3% річних у розмірі 25 503 396,70 грн та інфляційних втрат у розмірі 275 568 444,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №13/3743-ТЕ-19 від 31.01.2013 в частині своєчасної оплати вартості отриманого газу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.02.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 04.04.2019 закрито підготовче провадження у справі № 911/4/19 та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву не надав, про причини неявки суду не повідомив. Відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки у справі № 911/4/19 щодо розміщення інформації на офіційному веб-порталі Господарського суду Київської області в мережі Інтернет (www.ko.arbitr.gov.ua/sud5012) в розділі "Новини та події суду".

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до частини дев`ятої статті 165, частини другої статті 178 та частини третьої статті 202 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 16.05.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

31 січня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та Орендним підприємством "Кримтеплокомуненерго" (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу природного газу №13/3743-ТЕ-19.

Відповідно до пункту 1.1. Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Газ, що постачається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (кім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

За умовами пунктів 3.3 та 3.4 Договору приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформляється актом приймання-передачі газу. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов`язується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов`язується повернути Покупцю та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленим печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Згідно пункту 5.1. та 5.2. Договору ціна (граничний рівень ціни) на газ для теплопостачальних підприємств та послуги з його транспортування установлюються НКРЕ. Ціна за 1000 куб. м. природного газу становить 1091,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 1091,00 грн, крім того ПДВ 20 % - 218,20 грн, всього з ПДВ 1309,20 грн.

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Відповідно до пункту 7.2. Договору у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1. цього договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1. умов цього договору він у безспірному порядку зобов`язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день простроченого платежу.

Згідно пункту 9.3. Договору строк у межах якого сторони можуть звернутись до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 років.

Розділом 11 Договору сторони передбачили, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2013 і діє в частині реалізації газу до 31.12.2013, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

На виконання умов договору №13/3743-ТЕ-19 від 31.01.2013 за період з січня 2013 року по грудень 2013 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 246 809 250,20 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які додані до позовної заяви (арк. с. 32-83).

Рішенням Господарського суду Київської області від 28.07.2014 у справі № 911/2374/14 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" про стягнення суми боргу 174 087 538,12 грн. за договором №13/3743-ТЕ-19 від 31.01.2013 за період з січня 2013 року по 19.05.2014.

Однак, як стверджує позивач, у листопаді та грудні місяці 2013 року Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" було додатково поставлено відповідачу природній газ, а саме у листопаді 2013 року 9962,955 тис. куб. м та 6349,973 тис. куб. м, а також у грудні 2013 року 19139,431 тис. куб. м та 9144,055 тис. куб. м на загальну суму 58 385 625,20 грн.

Акти прийому-передачі на вищезазначені обсяги поставленого природного газу не було підписано, а тому на підтвердження обсягів фактично поставленого природного газу відповідачу позивач надав до матеріалів справи наступні документи: Договір про розподіл природного газу №14/969/13 від 21.01.2013; реєстр обсягів реалізації природного газу з ресурсів НАК "Нафтогаз України" через газорозподільні мережі ПАТ "Кримгаз" за листопад 2013 року; акти приймання передачі природного газу від 30.11.2013 за договором № 13/3743-ТЕ-19; акт приймання передачі природного газу від 30.11.2013 за договором № 13/3744-БО-19; реєстр обсягів реалізації природного газу з ресурсів НАК "Нафтогаз України" через газорозподільні мережі ПАТ "Кримгаз" за грудень 2013 року; акт приймання передачі природного газу від 31.12.2013 за договором №13/3744-БО-19; акти приймання передачі природного газу від 29.01.2014 за договором №13/3743-ТЕ-19.

Відповідно до умов договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 6.1.Договору).

Проте, відповідач належним чином умови Договору не виконав, за отриманий природний газ в повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за листопад-грудень 2013 року в розмірі 58 385 625,20 грн.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Приписами пункту 1 частини першої статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи, що заборгованість за договором купівлі-продажу природного газу № 13/3743-ТЕ-19 від 31.01.2013 за період листопада-грудня 2013 року на час прийняття рішення відповідачем не погашена, докази її оплати відсутні, вимоги про стягнення з відповідача 58 385 625,20 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

У зв`язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу природного газу №13/3743-ТЕ-19 від 31.01.2013 за додатковими актами приймання-передачі природного газу, спожитого за листопад грудень 2013 року, позивачем за сукупний період починаючи з 14.12.2013 по 13.07.2014 нарахована пеня у сумі 4 916 418,54 грн.

Як зазначалося вище, відповідно до умов договору, а саме пункту 7.2., у разі несплати за поставлений природній газ Покупець зобов`язується сплатити Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день простроченого платежу.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій: неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 статті 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями статті 549 Цивільного кодексу України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в яку зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Інше договором між сторонами не встановлено.

Згідно до частини третьої статті 254 Цивільного кодексу України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку, отже нарахування пені має здійснюватись з наступного дня після спливу строку виконання грошового зобов`язання та припинитися або в переддень виконання грошового зобов`язання (оскільки день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені (пункт 1.9 Постанови Пленуму ВГСУ від 17 грудня 2013 року № 14) або у відповідне число через шість місяців після дати початку нарахування пені.

Перевіривши доданий до позовної заяви розрахунок пені, суд встановив, що він здійснений арифметично вірно та відповідає обставинам справи і вимогам законодавства, у зв`язку з чим вимога про стягнення з відповідача 4 916 418,54 грн. пені, нарахованої по кожному акту приймання-передачі природного газу окремо, за сукупний період прострочення з 14.12.2013 по 13.07.2014 підлягає задоволенню.

Крім цього, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача згідно статті 625 Цивільного кодексу України 25 503 396,70 грн 3% річних та 275 568 444,90 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, встановив, що вони виконані арифметично вірно, відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача 25 503 396,70 грн. 3% річних за сукупний період з 20.05.2014 по 31.05.2018 та 275 568 444,90 грн. інфляційних втрат за період з травня 2014 по квітень 2018, а за додатковими актами приймання-передачі природного газу, спожитого в листопаді та грудні 2013 року, за сукупний період з січня 2014 по квітень 2018 підлягають задоволенню.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми основного боргу у розмірі 58 385 625,20 грн; пені у розмірі 4 916 418,54 грн; 3% річних у розмірі 25 503 396,70 грн та інфляційних втрат у розмірі 275 568 444,90 грн. є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і, відповідно, підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" (95026, Автономна Республіка Крим, місто Сімферополь, Залізничний район, вулиця Гайдара, будинок 3 "А", код 03358593) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6, код 20077720) 364 373 885 (триста шістдесят чотири міліонна триста сімдесят три тисячі вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 34 коп., яка складається з основного боргу в розмірі 58 385 625,20 грн; пені у розмірі 4 916 418,54 грн; 3% річних у розмірі 25 503 396,70 грн та інфляційних втрат у розмірі 275 568 444,90 грн. та 616700 (шістсот шістнадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до статей 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано:21.05.2019