РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.05.2019Справа № 910/2507/19

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні

справу № 910/2507/19

за позовом Красноградського комбінату комунальних підприємств

до товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ НК"

про стягнення 243 266,40 грн.

Без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Красноградський комбінат комунальних підприємств звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ НК» про стягнення 243 266,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором № 1-2018 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти від 19.02.2018р., внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 243 266,40 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2019р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, суд зобов`язав відповідача подати відзив на позовну заяву з доданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.03.2019р. була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 5-В, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Однак, конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі від 15.03.2019р. був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "вибули".

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, за висновками суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки "вибули" свідчить про відмову відповідача отримати копію судового рішення за адресою свого місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, і вважається днем вручення відповідачу ухвал суду про відкриття провадження у справі та про виклик у судове засідання в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 15.03.2019р. у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Станом на 20.05.2019р. від позивача не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також не отримано від відповідача відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2018р. між позивачем (за договором - замовник) та відповідачем (за договором - учасник) було укладено Договір № 1-2018 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого учасник зобов`язується у 2018 році поставити замовникові дизельне паливо - Код за ДК 021:20-9: Нафта і дистиляти, а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Згідно п. 1.2. договору, найменування (номенклатура, асортимент) товару (роботи або послуги) визначаються в специфікації, яка є невід`ємною частиною договору. Кількість товарів (послуг або кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт): Лот 1 Дизельне паливо 79440 літрів, крім того за рахунок: дизельне паливо (бюджетні кошти) - 59440 літрів; дизельне паливо (власні кошти) - 20000 літрів.

Відповідно до п. 3.1. договору, ціна цього договору становить 1767540,00 грн., у тому числі: податок на додану вартість 294590,00 грн. (ціна Договору визначається з урахуванням Закону України "Про податок на додану вартість"): Лот 1 Дизельне паливо 1767540,00 грн, крім того за рахунок: дизельне паливо (бюджетні кошти) - 1322540,00 грн.; дизельне паливо (власні кошти) - 445000,00 грн.

Умовами п. 3.3. договору передбачено, що учасник зобов`язаний по ціні остаточної пропозиції здійснити продаж товару в об`ємі: Лот 1 - Дизельне паливо - 10000 літрів.

Згідно з п.п. 4.1., 4.2. договору, розрахунки між сторонами за цим договором здійснюються шляхом переказу замовником 100%-ї попередньої оплати на розрахунковий рахунок учасника, що вказується у рахунку. До рахунка додаються: накладна.

Строк (термін) поставки (передачі) товарів (виконання робіт або надання послуг): протягом 5-ти днів після оплати (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 5.2. договору, місце поставки (передачі) товарів (виконання робіт або надання послуг): 63304, Україна, Харківська область, Красноградський р-н, на заправках АЗС учасника.

Згідно з п. 5.3. договору, строк поставки товарів до 31 грудня 2018 року.

Цей договір набирає чинності з 19.02.2018р. і діє по 31.12.2018р. (п. 10.1. договору).

Специфікацією №1 від 19.02.2018р. до договору сторони погодили асортимент, кількість та ціни на товар, відповідно до якої загальна сума поставки складає 1 767 540,00 грн.

13.03.2018р. сторони підписали Додаткову угоду №1 до Договору № 1-2018 від 19.02.2018р., відповідно до якої виклали п.п. 4.1., 4.2. договору у наступній редакції: "Оплата проводиться в безготівковій формі шляхом перерахування замовником оплати на розрахунковий рахунок учасника згідно видаткових накладних.".

13.03.2018р. сторони підписали Додаткову угоду №1 до Договору № 1-2018 від 19.02.2018р., відповідно до якої доповнили п. 3.1. договору підпунктом 3.1.1. наступного змісту: "Сума договору зменшується на 411908,00 грн. (власні кошти) і становить 1355572,90 грн (1322517,90 грн - бюджетні кошти; 33055,00 грн. - власні кошти).".

А також, виклали п. 1.2. договору у наступній редакції: "Найменування (номенклатура, асортимент) товару (роботи або послуги) визначаються в специфікації, яка є невід`ємною частиною договору. Кількість товарів (послуг або кількісні характеристики виконуваних за цим Договором робіт): Лот 1 Дизельне паливо 53970 літрів, крім того за рахунок: Дизельне паливо (бюджетні кошти) - 52770 літрів; Дизельне паливо (власні кошти) - 1200 літрів.".

Специфікацією №5 від 31.12.2018р. до договору сторони погодили асортимент, кількість та ціни на товар, відповідно до якої загальна сума поставки складає 1 355 572,90 грн.

На виконання умов договору відповідачем було здійснено поставку талонів на загальну суму 589329,00 грн., що підтверджено видатковою накладною №НКТ-001069 від 17.05.2018р. на суму 589329,00 грн., та виставив позивач рахунок-фактуру №НК00001217 від 17.05.2018р.

Позивач, в свою чергу, отримав та оплатив талони в повному обсязі, що підтверджено платіжним дорученням № 147 від 18.05.2018р. на суму 589329,00 грн.

За твердженням позивача, з 19.11.2018 паливні талони на видачу дизельного палива були заблоковані та відпуск по ним був припинений.

Позивач звернувся до відповідача з претензією №528 від 01.11.2018р., у якій повідомив останнього, що з невідомих причин талони на 4380 літрів пального були заблоковані. Також, позивач просив замінити талони, які були видані терміном дії 31.10.2018р. у кількості 7 170 літрів на талони терміном дії відповідно до договору до 31.12.2018р., а всього талонів на 11 550 літрів.

Позивач зазначив, що відповіді на вказану претензію від відповідача не отримано, однак впродовж листопада-грудня 2018 року йому було відпущено 2510 літрів пального на суму 67 544,10 грн.

За твердженням позивача, з 21.12.2018р. відпуск дизельного пального відповідачем не здійснюється.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з претензією №33 від 28.01.2019р., у якій зазначив, що станом на 28.01.2019р. останнім безпідставно припинено відпуск дизельного пального, починаючи з 19.11.2018р., на загальну кількість 9040 літрів на суму 243 266,40 грн. У зв`язку із чим просив відповідача у 10-ти денний термін з дня отримання претензії поновити відпуск дизельного пального у повному обсязі або повернути сплачені кошти за невідпущене пальне у сумі 243 266,00 грн.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

На думку позивача, спір виник в зв`язку з тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за договором, в частині видачі товару на АЗС постачальника (9040 літрів дизельного пального на суму 243 266,40 грн.), тому сплачені за товар кошти підлягають поверненню позивачу в розмірі 243 266,40 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Укладений сторонами Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем здійснено оплату палива на загальну суму 589 329,00 грн., тобто позивачем виконано умови договору в повному обсязі, на зазначену суму відповідач передав позивачу талони на отримання палива

Проте позивач не зміг отримати 9040 літрів дизельного пального по талонам на суму 243 266,40 грн., придбаними за договором у відповідача. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

З системного аналізу умов договору та суті правовідносин між сторонами, вбачається, що під поставкою товару розуміється саме поставка дизельного палива, в свою чергу передача талонів не свідчить про повне виконання умов договору поставки, а лише є формою виконання умов договору, пов`язаною із заправленням ТЗ позивача паливом.

Позивач отримав талони, частину яких не зміг обміняти на паливо на АЗС з вини відповідача, отже факт поставки палива за відповідною частиною талонів не відбувся з незалежних від позивача обставин.

Таким чином, відповідач не виконав умов договору в частині забезпечення можливості вільного обміну талонів на товар, що не спростовано останнім належними та допустимими доказами.

Позивач стверджує, а відповідач не скористався своїм правом на спростування таких тверджень, що товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ НК" не виконало своїх зобов`язань з поставки товару.

Як вбачається із положень ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 2 статті 678 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З наведеного вбачається, що покупцю належить право вимагати, повернення суми попередньої оплати за не отриманий товар.

Водночас, вартість талонів, які залишились у позивача, становить 243 266,40 грн.

Відповідач належними та допустимими доказами факту невиконання своїх зобов`язань за спірним договором не спростовано, а матеріали справи їх не містять, відтак суд дійшов висновку, що товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ НК" не виконано своїх зобов`язань за Договором з поставки товару.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.З огляду на викладене, суд дійшов висновку про існування у відповідача зобов`язання повернути позивачу суму оплати за непоставлений товар в розмірі 243 266,40 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Красноградського комбінату комунальних підприємств підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" (01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 5-В; ідентифікаційний код 41486736) на користь Красноградського комбінату комунальних підприємств (63304, Харківська обл., Красноградський район, місто Красноград, вул.Б.Хмельницького, будинок 2 А; ідентифікаційний код 03358630) заборгованість у розмірі 243 266 грн. 40 коп. та 3 649 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено та підписано: 20.05.2019р.

Суддя А.І. Привалов