ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 року м.Дніпро Справа № 904/562/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. - доповідач

судді: Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А. (зміна складу судової колегії відбулась на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.04.2019р.)

секретар судового засідання Кисельов Є.О.

За участю представників:

від позивача: Радченко С.О., Ордер ПТ№101078 від 11.04.2019 р., адвокат;

від відповідача-2: Федоренко Р.В., ОрдерДП545/033 від 22.02.2019 р., адвокат;

представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області про забезпечення позову від 18.02.2019, яка набрала законної сили з моменту її підписання - 18 лютого 2019 р., суддя Ліпинський О.В., у справі № 904/562/19

за позовом ОСОБА_1 , м. Кременчук

до Відповідача-1: ОСОБА_2 , м. Кам`янське

до Відповідача-2: Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія", м. Кам`янське

про визнання недійсними рішень учасника, передавального акту та статутів товариств,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року до Господарського суду Дніпропетровської області звернувся з позовом ОСОБА_1 до відповідачів -1, -2: ОСОБА_2 та Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" про визнання недійсними рішень учасника, передавального акту та статутів товариств.

В обґрунтування підстав позовних вимог позивач посилається на протиправне виключення його зі складу товариства, у зв`язку з не внесенням вкладу у визначені строки. На думку позивача, рішення прийнято з порушенням норм Закону України «Про товариство з обмеженою та додатковою відповідальністю», оскільки його не повідомили про дату, час та місце проведення зборів, рішення прийнято неповноважним складом учасників для вирішення питання про виключення. Позивач вважає також неправомірними прийняті одноособово учасником товариства подальші рішення, якими змінено склад товариства з обмеженою відповідальністю, єдиним учасником якого став ОСОБА_2 з часткою 100 % у статутному капіталі; збільшено статутний капітал з 40 000грн. до 650 000грн.; затверджено Статут товариства з обмеженою відповідальністю у новій редакції; проведено реєстрацію припинення товариства з обмеженою відповідальністю шляхом перетворення в товариство з додатковою відповідальністю; складено передавальний акт майна, майнових прав та обов`язків між товариством з обмеженою відповідальністю та товариством з додатковою відповідальністю; затверджено Статут товариства з додатковою відповідальністю, засновником і директором якого став одноособово ОСОБА_2 Вищевказані рішення, статут та передавальний акт позивач також оскаржує на предмет їх недійсності як похідні позовні вимоги.

В якості правових підстав позову позивач посилається на норми ст. 10, 60 Закону України «Про господарські товариства» та ст. ст. 15, 32 Закону України «Про товариство з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Одночасно з поданим позовом позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просив суд:

- накласти арешт на корпоративні права ОСОБА_2 та/або корпоративні права інших осіб у Товаристві з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія»;

- заборонити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (у тому числі державним реєстраторам, нотаріусам тощо) вчиняти будь-які дії щодо внесення (реєстрації) змін до Держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія»;

- заборонити ОСОБА_2 та/або будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії направлені на розподілення (виплату дивідендів чи інші дії) прибутку Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія»;

- накласти арешт на всі банківські рахунки Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія»;

- накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно (в тому числі майнові права) Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», яке є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», шляхом заборони на його відчуження.

Заява про забезпечення позову мотивована нормами ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України та роз`ясненнями п. п. 2, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. і обґрунтована наступними доводами:

- існує реальна загроза відчуження (передання, продажу, дарування) учасником (директором) товариства з додатковою відповідальністю ОСОБА_2 . частки, належної позивачу у розмірі 50 % статутного капіталу, яка, на думку позивача, незаконно відібрана у нього та є предметом цього спору. Так, посилаючись на ст. 167 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 190, 202, 316, 328 Цивільного кодексу України, позивач побоюється, що під час розгляду судової справи його власна частка 50 % у статутному капіталі товариства, як об`єкт цивільних прав (або майно), може бути передана у власність іншій особі;

- відчуження частки у статутному капіталі товариства або рухомого та нерухомого майна товариства іншим особам та проведення реєстраційних змін в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, може призвести до невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову та унеможливить відновлення в майбутньому порушені корпоративні права позивача, як учасника товариства. ОСОБА_2 одноособово, систематично протягом жовтня 2018 року - січня 2019 року вносив зміни до статуту товариства та реєстрував їх, що підтверджується такими діями та рішеннями: змінено склад учасників товариства з двох до одного, збільшено статутний капітал, змінено організаційно-правову форму товариства з обмеженою відповідальністю на товариство з додатковою відповідальністю, затверджено новий статут товариства з додатковою відповідальністю та проведено відповідні реєстраційні дії стосовно товариства;

- ОСОБА_2 може розпорядитись і половиною нерозподіленого прибутку товариства, належного позивачу як власнику частки 50 % статутного капіталу, якого незаконно виключили із числа учасників, що складає 9 050 500 грн. згідно передавального акту та рішення засновника товариства з додатковою відповідальністю, що фактично позбавить позивача права власності на ці кошти в майбутньому та суттєво ускладнить поновлення порушених прав позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2019 року у справі № 904/562/19 заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на корпоративні права - частку в статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» (3), яка становить 50 % статутного капіталу товариства.

Заборонено суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (у тому числі державним реєстраторам, нотаріусам тощо) проведення реєстраційних дій щодо Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» (3), пов`язаних зі зміною складу засновників (учасників) юридичної особи.

В решті заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою про забезпечення позову, прийняту судом першої інстанції, Товариство з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та не дотримання норм процесуального права відповідно до ч. 2 ст. 236 ГПК України, просить ухвалу господарського суду про забезпечення позову скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована наступними доводами:

- висновки суду у резолютивній частині ухвали не відповідають змісту мотивувальної частини ухвали, а саме: арешт накладено на корпоративні права-частку позивача в статутному капіталі Товариства з до датковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» (3), яка станов лять 50 % статутного капіталу товариства, тоді як позивач мав частку в статутному капіталі не Товариства з додатковою відпові дальністю, а Товариства з обмеженою відповідальністю;

- накладення арешту на корпоративні права (які не відносяться ні до майна, ні до грошових ко штів) не передбачено статтею 137 ГПК України, оскільки серед заходів забезпечення позову передбачена можливість накладення арешту на майно та (або) грошові кошти;

- відповідно до ч. 9 ст. 137 ГПК України суд може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встанов лення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу, а не щодо зміни складу засновників (учасників) юридичної особи;

- всупереч ч. 10 ст. 137 ГПК України вжиті судом заходи забезпечення позову порушують права іншого учасника господарського товариства, оскільки накладення арешту на 50% частки статутного капіталу товариства з додатковою відповідальністю, вартість якої складає 325 000, 00 грн., порушує права іншого учасника ОСОБА_2 , адже частка позивача в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю складала лише 20 000, 00 грн. Вартість часток 50 % в статутних капіталах товариств з обмеженою та з додатковою відповідальністю є різною: у товаристві з обмеженою відповідальністю, яка належала позивачу до прийняття рішення про його виключення, складала 20 000, 00 грн., однак розмір статутного капіталу у товаристві з додатковою відповідальністю є більшим та становить 650 000, 00 грн., 50% якого складає 325 000, 00 грн. Таким чином, серед арештованої частки 50% статутного капіталу товариства з додатковою відповідальністю «НВФ «Спецрем технологія», щонайменше 305 000,00 грн. внесено до статутного капіталу ОСОБА_2 і приводів та підстав для їх арешту оскаржувана ухвала не містить;

- накладення арешту на частку статутного капіталу товариства не пов`язано із заявленим предметом позову. Відповідно до ч.10 ст.137 ГПК України заборона вчиняти дії має стосуватися лише корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору. В даному випадку предметом спору є дійсність чи недійсність рішень учасника, передавального акту та статутів товариств;

- суд застосував заходи забезпечення позову, про застосування яких позивач не просив, а тому прийняв рішення поза межами вимог заявлених позивачем у заяві (ч. 2 ст. 237 ГПК України), чим, на думку апелянта, порушив принцип диспозитивності господарського судочинства (ч. 1 ст. 14 ГПК України), а саме: в заяві про забезпечення позову позивач просив суд:

«- накласти арешт на корпоративні права ОСОБА_2 та/або корпоративні права інших осіб у ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія»;

- заборонити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських фор мувань (у тому числі державним реєстраторам, нотаріусам тощо) вчиняти будь-які дії щодо внесення (реєстрації) змін до Держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно ТДВ «НВФ «Спецремтехнологія»…, однак суд вирішив:

«- накласти арешт на корпоративні права - частку в статутному капіталі Товариства з додатковою відпо відальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» (3), яка становить 50 % ста тутного капіталу товариства;

- заборонити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських фо рмувань (у тому числі державним реєстраторам, нотаріусам тощо) проведення реєстраційних дій щодо Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» (3), пов`язаних зі зміною складу засновників (учасників) юридичної особи».

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає ухвалу суду першої інстанції прийняту з дотриманням норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін (а.с. 48-50 матеріалів оскарження). Вважає, що ухвала про забезпечення позову не порушує права та інтереси самого товариства, не перешкоджає його господарській діяльності, а стосується виключно прав та обов`язків його учасників, тому суд першої інстанції обрав належний та обґрунтований спосіб забезпечення позову для ефективного захисту прав позивача, оскільки у випадку задоволення позову, належна позивачу частка 50 % у статутному капіталі товариства може зникнути шляхом відчуження іншій особі, що призведе до невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, судова колегія апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

На запит Центрального апеляційного господарського суду місцевим судом надіслано справу № 904/562/19.

З матеріалів справи № 904/562/19 вбачається, що ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просив суд:

- визнати недійсним рішення № 16/10 учасника ТОВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" від 16.10.2018 року, з порядком денним: про визначення порядку голосування, про виключення зі складу учасників товариства учасника ОСОБА_1, який не вніс свого вкладу до статуту ТОВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія", про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців;

- визнати недійсним рішення № 25/10 учасників ТОВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" від 25.10.2018 року, з порядком денним: про збільшення статутного капіталу Товариства за рахунок додаткових вкладів Учасника, про затвердження статутного капіталу Товариства, про порядок та строк внесення додаткових вкладів Учасника, про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців;

- визнати недійсним рішення № 26/10 учасника ТОВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" від 25.10.2018 року, з порядком денним: про внесення змін до Статуту Товариства шляхом викладення його у новій редакції, про затвердження нової редакції Статуту Товариства, про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та проведення державної реєстрації нової редакції Статуту Товариства в порядку, встановленому чинним законодавством;

- визнати недійсним Статуту ТОВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" затверджений в новій редакції Рішенням Учасника ТОВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" № 26/10 від 25.10.2018 року;

- визнати недійсним рішення № 2/1 учасника ТОВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" від 28.11.2018 року, яким було вирішено припинити ТОВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" шляхом його перетворення на Товариство з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія", встановити учаснику додаткову (субсидіарну) відповідальність по зобов`язаннях Товариства, призначити ліквідатора, затвердити порядок та строки для заявлення вимог кредиторів ТОВ "НВФ "Спецремтехнологія", провести повну ревізію матеріальних цінностей ТОВ "НВФ "Спецремтехнологія", подати заяву до державного реєстратора про припинення ТОВ "НВФ "Спецремтехнологія";

- визнати недійсним рішення № 29/1 учасника ТОВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" від 29.01.2019 року, яким було вирішено затвердити Передавальний Акт на 2019 рік у зв`язку із рішенням про припинення ТОВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" шляхом його перетворення в Товариство з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія";

- визнати недійсним рішення № 1-29/19 засновника Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" від 29.01.2019 року, яким було вирішено створити Товариство з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" шляхом перетворення Товариства з обмеженою відповідальністю, визначити місцезнаходження ТДВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія", сформувати статутний капітал ТДВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія", затвердити та підписати Статут ТДВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія", а також призначити Директора ТДВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія";

- визнати недійсним передавальний акт на 29.01.2019 року, затверджений Рішенням №29/1 учасника ТОВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" від 29.01.2019 року та рішенням № 1-29/19 Засновника ТДВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" від 29.01.2019 року;

- визнати недійсним Статут ТДВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" затверджений рішенням засновника ТДВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" №1-29/19 від 29.01.2019 року.

Заявлені вимоги мотивовано тим, що збори учасників ТОВ "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" від 16.10.2018 року, на яких було прийнято рішення про виключення зі складу товариства Позивача, якому належало 50% статутного капіталу, були не повноважними та не мали права приймати рішення з жодних питань порядку денного. Крім того, за доводами Позивача, зазначені збори були проведені з порушенням вимог чинного законодавства щодо повідомлення учасника про скликання зборів, а також, щодо підстав для виключення учасника зі складу товариства.

Предметом позовних вимог у справі є вимоги у сфері корпоративних правовідносин про визнання недійсним рішення учасника товариства з обмеженою відповідальністю про виключення іншого учасника та решти похідних немайнових вимог щодо визнання недійсними подальших прийнятих учасником товариства рішень, статуту та передавального акту (а.с.1-16 - позовна заява, т.1).

Позивач, вважаючи порушеними свої права, як учасника з часткою 50% у статутному капіталі, якого неправомірно виключили зі складу товариства оскаржує прийняті рішення у господарському суді.

З метою запобігання можливим порушенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача, як учасника товариства, останній подав до суду заяву про забезпечення позову одночасно з позовом (а.с.151-156, т.1).

В заяві про забезпечення позову позивач посилається на те, що під час розгляду судової справи належна йому частка 50 % статутного капіталу товариства, яка неправомірно вибула із його власності, може бути відчужена у власність іншої особи, що позбавить позивача можливості захистити корпоративні права та повернути спірну частку. Про існування реальної загрози відчуження частки в статутному капіталі посилається на систематичне та стрімке прийняття одноособових рішень іншим учасником товариства ОСОБА_2, якими змінились учасники товариства з двох до одного учасника, змінено розмір часток після виключення позивача частка 100 % статутного капіталу стала належати ОСОБА_2 , збільшено статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю; затверджено статут в новій редакції з відповідною реєстрацією змін, змінено організаційно-правову форму товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» () шляхом перетворення на товариство з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» (); затверджено передавальний акт майна, майнових прав та обов`язків товариства з обмеженою відповідальністю його правонаступнику товариству з додатковою відповідальністю, затверджено статут Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» єдиним учасником якого став ОСОБА_2 На думку позивача, систематичне вчинення вищевказаних юридичних змін у товаристві та проведення реєстрації цих змін дає обґрунтовані підстави вважати, що існує реальна загроза, що під час розгляду судової справи спірна частка 50 % у статутному капіталі товариства, яка є предметом спору у даній справі, може зникнути шляхом відчуження, що призведе до неможливості поновлення порушених прав позивача та унеможливить або утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

На підтвердження необхідності накладення арешту на частку 50 % статутного капіталу товариства та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо внесення змін стосовно товариства позивач в заяві посилається на нижченаведені документи, які досліджені апеляційним судом, за результатами чого встановлені наступні обставини.

Згідно розділів 1, 4 Статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» (), викладеного в новій редакції, затвердженого протоколом загальних зборів засновників №1 від 15.06.2015 року та зареєстрованого 06.07.2015 року, учасниками товариства з обмеженою відповідальністю є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , розмір часток по 50% у кожного, що складає відповідно по 20 000 грн. кожного учасника, статутний капітал товариства складає 40 000, 00 грн. (а.с.98-105, т.1).

Рішенням учасника товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» () від 16.10.2018р. № 16/10 в присутності учасника ОСОБА_2 , без присутності учасника ОСОБА_1 , були розглянуті такі питання порядку денного: 1. Про визначення порядку голосування. 2. Про виключення зі складу учасників товариства учасника ОСОБА_1 , який не вніс свого вкладу до статуту товариства. 3. Про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців. За результатами проведення зборів прийнято рішення по трьом питанням порядку денного одноголосно «за», вирішено, в тому числі, виключити зі складу учасників товариства ОСОБА_1 , який володіє часткою 50 % статутного капіталу, що становить 20 000грн., у зв`язку з тим, що учасник протягом року з дня реєстрації змін до статуту товариства (з 06.07.2015р.) не вніс своєї частки до статутного капіталу та не погасив заборгованість. (а.с. 71-72, т.1)

Вказане рішення зборів учасника товариства від 16.10.2018р. № 16/10 оскаржується позивачем у цій справі на предмет його неправомірності з підстав незаконного виключення учасника зі складу товариства.

Рішенням учасника товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» від 25.10.2018р. № 25/10 () в присутності учасника ОСОБА_2 , який володіє часткою 100 % статутного капіталу, що складає 20 000грн., розглянуті такі питання порядку денного: 1. Про збільшення статутного капіталу товариства за рахунок додаткових вкладів учасника. 2. Про затвердження статутного капіталу товариства. 3. Про порядок та строк внесення додаткових вкладів учасника. 4. Про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців. В результаті прийнято рішення по чотирьом питанням порядку денного одноголосно «за», зокрема, вирішено збільшити статутний капітал товариства до 650 000грн. за рахунок додаткових вкладів єдиного учасника товариства ОСОБА_2 . у розмірі 630 000 грн. не пізніше 31.12.2018 року. (а.с.77, т.1)

Рішення учасника товариства від 25.10.2018р. № 25/10 оскаржується позивачем на предмет недійсності як похідна позовна вимога від вимога про визнання недійсним рішення про виключення учасника зі складу товариства від 16.10.2018р. № 16/10.

Рішенням учасника товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» від 25.10.2018р. № 26/10 () в присутності учасника ОСОБА_2 , який володіє часткою 100 % статутного капіталу, що складає 650 000грн., розглянуті питання з таким порядком денним: 1. Про внесення змін до статуту товариства шляхом викладення його у новій редакції. 2. Про затвердження нової редакції статуту товариства. 3. Про внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та проведення державної реєстрації нової редакції статуту. В результаті прийнято рішення по трьом питанням порядку денного одноголосно «за». Зокрема, вирішено затвердити нову редакцію статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія». (а.с.82, т.1)

Рішення учасника товариства від 25.10.2018р. № 26/10 оскаржується позивачем на предмет недійсності як похідна позовна вимога від вимоги про визнання недійсним рішення про виключення учасника зі складу товариства від 16.10.2018р. № 16/10.

Згідно Статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» (ідентифікаційний код 34827433), викладеного в новій редакції зі змінами, затвердженого рішенням учасника від 25.10.2018 року №26/10, статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складає 650 000, 00 грн. Частка 100 % статутного капіталу належить ОСОБА_2 та становить 650 000 грн. (пункт 5.1 розділу 5 Статуту) (а.с.86-97, т.1).

Статут, затверджений в новій редакції, оскаржується позивачем на предмет недійсності як похідна позовна вимога від вимоги про визнання недійсним рішення про виключення учасника зі складу товариства від 16.10.2018р. № 16/10.

Рішенням учасника товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» від 28.11.2018р. №2/1 () припинено товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» шляхом перетворення в товариство з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія». На учасника ОСОБА_2 покладено додаткову (субсидіарну) відповідальність за зобов`язаннями товариства в межах 1 000 грн., який є власником частки у розмірі 100 % статутного капіталу, номінальна вартість якої складає 650 000 грн. (а.с.108-109, т.1) 29.01.2019 року проведена державна реєстрація припинення товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» в результаті реорганізації. (а.с. 142, 146 т.1)

Рішення учасника товариства від 28.11.2018р. №2/1 оскаржується позивачем на предмет недійсності як похідна позовна вимога від вимоги про визнання недійсним рішення про виключення учасника зі складу товариства від 16.10.2018р. № 16/10.

Рішенням учасника товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» від 29.01.2019р. №29/1 () затверджено передавальний акт на 2019р., у зв`язку з його реорганізацією в товариство з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія». (а.с.110, т.1)

Рішення учасника товариства від 29.01.2019р. №29/1 оскаржується позивачем на предмет недійсності як похідна позовна вимога від вимоги про визнання недійсним рішення про виключення учасника зі складу товариства від 16.10.2018р. № 16/10.

Згідно з передавальним актом від 29.01.2019р. правонаступником всього майна, майнових прав та обов`язків стало товариство з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» внаслідок перетворення з товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія». (а.с.112, т.1)

Передавальний акт від 29.01.2019р. оскаржується позивачем на предмет недійсності як похідна позовна вимога від вимоги про визнання недійсним рішення про виключення учасника зі складу товариства від 16.10.2018р. № 16/10.

Рішенням засновника товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» від 29.01.2019р. №1-29/19 () створено товариство з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» шляхом перетворення, яке є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія»; визначено статутний капітал у розмірі 650 000 грн., який необхідно внести грошовим внеском протягом шести місяців з дати державної реєстрації товариства. (а.с.111, .т.1)

Рішення учасника товариства від 29.01.2019р. №1-29/19 оскаржується позивачем на предмет недійсності як похідна позовна вимога від вимоги про визнання недійсним рішення про виключення учасника зі складу товариства від 16.10.2018р. № 16/10.

Відповідно до ст. 5 Статуту товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» (ідентифікаційний код 34827433), затвердженого рішенням засновника №1-29/19 від 29.01.2019р., зареєстрованого 29.01.2019р., статутний капітал складає 650 000, 00 грн., частка 100 % статутного капіталу належить ОСОБА_2 у розмірі 650 000 грн. (а.с.113-135, т.1).

Статут товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» оскаржується позивачем на предмет недійсності як похідна позовна вимога від вимоги про визнання недійсним рішення про виключення учасника зі складу товариства від 16.10.2018р. № 16/10.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 11.02.2019р. товариство з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» зареєстроване та має , засновником та керівником якого є ОСОБА_2 , розмір внеску до статутного капіталу становить 650 000 грн. (а.с.136-147, т.1)

За результатами розгляду заяви про забезпечення позову ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2019 року у справі № 904/562/19 заяву про забезпечення позову задоволено частково. (а.с.162-166, т.1)

Задовольняючи заяву в частині накладення арешту на корпоративні права - 50 % частку в статутному капіталі та забороняючи проводити реєстраційні дії щодо товариства, пов`язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, господарський суд виходив з того, що такі заходи забезпечать ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. При цьому суд зазначив, що з метою забезпечення ефективного захисту прав позивача в межах даного судового провадження існує дійсна потреба в забезпеченні даного позову з огляду на його предмет, зокрема, визнання недійсним рішення зборів учасників товариства про виключення позивача зі складу товариства, а також, з урахуванням прийняття товариством наступних оскаржуваних рішень, які спрямовані на зміну розміру статутного капіталу товариства, зміну складу учасників та зміну його організаційно-правової форми.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони вчиняти дії, направлені на розподіл прибутку товариства, накладення арешту на банківські рахунки, рухоме та нерухоме майно товариства, господарський суд виходив з того, що наведені заходи не перебувають в необхідному (обов`язковому) зв`язку з можливістю виконання рішення суду, крім того суд зазначив, що позивач не надав належних та допустимих доказів в підтвердження обґрунтованості припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відхиливши заяву про забезпечення позову в частині заборони проводити будь-які реєстраційні дії щодо внесення (реєстрації) змін до Держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно товариства, господарський суд вказав на пряму заборону такого виду заходу відповідно до положень п. 4 ч. 5 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційний господарський суд погоджується з такими висновками господарського суду з таких підстав.

За приписами частин 1, 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як визначено ч. 3 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 76 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В підтвердження існуючого можливого зникнення (відчуження) спірної частки 50 % статутного капіталу зі складу товариства в матеріалах справи містяться вищеописані рішення учасника товариства, статути та передавальний акт згідно з якими відбулись систематичні, стрімкі зміни складу учасників товариства, збільшено статутний капітал, перерозподілено частки у статутному капіталі з належністю 100% ОСОБА_2, змінено організаційно-правову форму товариства з обмеженою відповідальністю шляхом перетворення в товариство з додатковою відповідальністю, проведено реєстрацію таких змін. Зміни у діяльності товариства відбулись в короткий період часу з середини жовтня 2018 року до кінця січня 2019 року.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи стрімко проведені зміни у діяльності товариства з прийняттям відповідних рішень та подальшою їх реєстрацією, зокрема, щодо зміни учасників, розподілу часток з належністю 100% статутного капіталу одному учаснику, збільшення статутного капіталу та реорганізації товариства, правонаступником якого став одноособово ОСОБА_2, враховуючи доводи, викладені в заяві про забезпечення позову щодо існування реальної можливості під час розгляду судової справи відчуження спірної 50 % частки та утруднення в майбутньому виконання рішення суду, для забезпечення ефективного захисту прав та законних інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, колегія суддів доходить висновку про достатньо обґрунтовані підстави вважати, що під час розгляду справи спірна 50 % частка може бути відчужена будь-яким шляхом, втрата якої ускладнить або унеможливить захист прав позивача та виконання майбутнього рішення суду.

Водночас, апеляційний господарський суд звертає увагу, що вжиті ухвалою господарського суду заходи до забезпечення позову співвідносяться з предметом позову та мають безпосередній зв`язок між заходами до забезпечення позову і предметом позову, а тому гарантують, що спірна частка не зникне під час розгляду судової справи та до прийняття судового рішення.

Частиною 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

Проаналізувавши співмірність вжиття заходів до забезпечення позову, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність накладення арешту на спірну частку 50 % в статутному капіталі товариства з додатковою відповідальністю (правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю), оскільки негативними наслідками для позивача в результаті невжиття арешту та зміни складу учасників товариства може бути відчуження цієї частки третім особам, що ускладнить чи зробить неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Натомість, для відповідача не настануть негативні наслідки від тимчасового арешту частки 50 % статутного капіталу товариства, оскільки така заборона не впливає та не перешкоджає господарській діяльності товариства. Таким чином, арешт частки 50 % статутного капіталу забезпечить ефективний захист прав позивача (збереження корпоративних прав незмінними) до вирішення спору у цій справі та забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Застосувавши такий захід забезпечення позову, як заборона суб`єктам державної реєстрації проводити реєстраційні дії щодо товариства, пов`язаних зі зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, суд першої інстанції правомірно забезпечив незмінність складу учасників до вирішення цього спору.

З огляду на викладене, господарський суд належно та обґрунтовано обрав два види забезпечення позову, які, водночас, не мають негативних наслідків для господарської діяльності товариства, але забезпечують захист прав позивача та належне виконання судового рішення у даній справі.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованим, своєчасним і розумним висновок місцевого господарського суду про накладення арешту на частку 50 % у статутному капіталі товариства з додатковою відповідальністю (правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю) та заборону суб`єктам державної реєстрації проводити реєстраційні дії щодо товариства, пов`язаних зі зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, яке направлене на ефективний захист порушених прав.

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову про арешт спірної частки в статутному капіталі товариства, яка може бути дійсно відчужена та зміну складу засновників (учасників) товариства призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження без нових звернень до суду. З метою ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду та для забезпечення виконання рішення суду господарський суд доцільно вжив заходи забезпечення позову.

Таким чином, приймаючи оскаржувану ухвалу про забезпечення позову господарський суд повно та всебічно дослідив обставини справи та дійшов об`єктивного та правомірного висновку щодо дійсної потреби в забезпеченні даного позову.

Стосовно доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне:

Посилання апелянта на не відповідність змісту мотивувальної частини ухвали суду висновкам резолютивної частини ухвали, у зв`язку з тим, що накладено арешт на корпоративні права - частку Позивача в статутному капіталі товариства з до датковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія» (), яка становить 50 % статутного капіталу, тоді як позивач мав частку в статутному капіталі не товариства з додатковою відпові дальністю, а товариства з обмеженою відповідальністю, спростовуються матеріалами справи та мотивувальною частиною ухвали.

Так, в мотивувальній частині ухвали суд виклав мотиви накладення арешту щодо розміру частки в статутному капіталі, належної позивачу саме до прийняття оскаржуваного рішення учасників зборів про виключення та яка становила 50% статутного капіталу (останній абзац третьої сторінки ухвали - а.с. 164 та продовження а.с.165, т.1). З огляду на предмет позову про визнання недійсним рішення про виключення учасника саме з часткою 50 % в статутному капіталі товариства та визнання недійсними подальших прийнятих товариством рішень, господарський суд першої інстанції правомірно наклав арешт саме на розмір частки 50% в статутному капіталі саме товариства з до датковою відповідальністю, яке є правонаступником всіх прав та обов`язків товариства з обмеженою відповідальністю. (а.с.112, 136, т.1)

Стосовно доводів апелянта про різну грошову вартість 50 % частки в статутних капіталах товариства з обмеженою відповідальністю становить 20 000 грн., а вартість такої частки в товаристві з додатковою відповідальністю становить 325 000, 00 грн., колегія суддів звертає увагу, що предметом розгляду даної справи, крім інших рішень, є визнання недійсним рішення № 25/10 від 25.10.2018р. про збільшення статутного капіталу з 40 000 грн. до 650 000 грн. (а.с.77, т.1), а тому вартість частки 50 % статутного капіталу товариства з додатковою відповідальністю (правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю) є спірною та залежить від результату розгляду господарської справи про законність або незаконність збільшення статутного капіталу, від суми якого і складається вартість частки. Разом з тим, вартість частки на вжиті заходи забезпечення позову не впливає. Відтак, зазначені доводи колегією суддів відхиляються як безпідставні.

В апеляційній сказі апелянт вважає, що накладення арешту на корпоративні права, які не відносяться ні до майна, ні до грошових ко штів, не передбачено статтею 137 Господарського процесуального кодексу України. Втім, такі висновки апелянта помилкові з огляду на таке:

Пунктом 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У даній справі ухвалою суду арешт накладено на корпоративні права на частку 50% статутного капіталу товариства з додатковою відповідальністю. В заяві про забезпечення позову позивач вважає таку частку своєю власністю, якої його позбавили прийнявши рішення про виключення зі складу товариства, яке є предметом спору.

Зміст поняття «корпоративні права» є значно ширшим, ніж зміст поняття «частка у статутному капіталі» та включає в себе як майнові, так і немайнові права.

Так, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. (ч.1 ст. 167 Господарського кодексу України та п.п.14.1.90. Податкового кодексу України)

Термін «частка в статутному капіталі» законодавчо не визначений, але при використанні граматичного тлумачення терміну «частка в статутному капіталі» можна дійти висновку, що «частка» - це певна частина статутного капіталу товариства.

Майно у сфері господарювання визначено ч. 1 ст. 139 Господарського кодексу України, згідно якої майном у цьому Кодексі визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського кодексу України джерелами формування майна суб`єктів господарювання є, зокрема, грошові та матеріальні внески засновників.

Загальне визначення терміну «майно» містить стаття 190 Цивільного кодексу України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Стаття 179 Цивільного кодексу України визначає поняття речі: річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Статтею 192 Цивільного кодексу України визначено поняття гроші (грошові кошти): законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта та вважає, що на частку у статутному капіталі може бути накладено арешт, а тому судом першої інстанції відповідно до вимог статті 137 Господарського процесуального кодексу України накладено арешт саме на частку у статутному капіталі товариства.

На думку апелянта, згідно з ч. 9 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встанов лення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу, а не щодо зміни складу засновників (учасників) юридичної особи.

Колегія суддів вважає таку думку апелянта безпідставною, оскільки зазначена норма процесуального права передбачає право суду, а не обов`язок.

Апеляційний господарський суд звертає увагу на п. 10 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України згідно якого позов забезпечується, зокрема, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Норми процесуального права не містять прямої заборони на постановлення судом ухвали про забезпечення позову шляхом встанов лення заборони суб`єктам державної реєстрації проводити реєстраційні дії щодо зміни складу засновників (учасників) юридичної особи.

Таким чином, накладена ухвалою про забезпечення позову заборона суб`єктам державної реєстрації проводити реєстраційні дії щодо товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», пов`язані зі зміною складу засновників (учасників) юридичної особи не порушує ч. 9 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, а тому господарський суд правомірно обрав такий захід забезпечення позову.

Доводи апелянта про те, що всупереч ч.10 ст.137 Господарського процесуального кодексу України накладення арешту на 50% частки статутного капіталу товариства з додатковою відповідальністю, що складає 325 000, 00 грн., порушує права іншого учасника ОСОБА_2 , адже частка позивача в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю складала лише 20 000, 00 грн. та серед арештованої 50% частки статутного капіталу ТДВ «НВФ «Спецрем технологія», щонайменше 305 000,00 грн. внесено до статутного капіталу ОСОБА_2 і приводів та підстав для їх арешту оскаржувана ухвала не містить, спростовуються обставинами справи, які свідчать про те, що арешт частки 50 % статутного капіталу товариства з додатковою відповідальністю не порушує права учасника господарського товариства ОСОБА_2 .: зазначена частка з володіння учасника не вибула, арешт покликаний убезпечити спірну частку від відчуження для ефективного захисту порушених прав позивача та належного виконання судового рішення, при цьому, інша частка 50 % безперешкодно належить ОСОБА_2 , а тому порушення прав останнього не вбачається. Колегія суддів вважає правомірним застосований господарським судом арешт частки 50 % статутного капіталу товариства, безпосередньо пов`язаного з предметом спору, при цьому зазначені заходи вживаються судом як засіб забезпечення позову виключно до вирішення спору по суті, який становить обмежений строк розгляду судової справи, відтак інтереси інших учасників товариства не порушуються. Таким чином, доводи про порушення прав іншого учасника колегією суддів відхиляються.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що накладення арешту на частку статутного капіталу товариства не пов`язано із заявленим предметом позову, оскільки відповідно до ч.10 ст.137 ГПК України заборона вчиняти дії має стосуватися лише корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору, однак предметом спору у цій справі є дійсність чи недійсність рішень учасника, передавального акту та статутів товариств.

Заборона суб`єктам державної реєстрації проводити реєстраційні дії щодо Товариства з додатковою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Спецремтехнологія», пов`язані зі зміною складу засновників (учасників) юридичної особи безпосередньо пов`язана з предметом спору, який стосується визнання недійсним рішення учасника товариства з підстав неправомірного виключення зі складу товариства позивача, як учасника товариства з часткою 50% статутного капіталу.

Щодо доводів скаржника про застосування судом заходів забезпечення позову поза межами заявлених вимог у заяві про забезпечення позову та порушення судом принципу диспозитивності господарського судочинства, колегія суддів звертає увагу на таке.

Принцип диспозитивності господарського судочинства визначений частиною 1 статті 14 ГПК України відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апелянт, стверджуючи, що суд порушив принцип диспозитивності та вийшов за межі заявлених вимог в заяві про забезпечення вдається до дослівного порівняння прохальної частини заяви про забезпечення позову та резолютивної частини ухвали, при цьому, залишає поза увагою змістовне навантаження тексту та принцип розумності, який полягає не в передрукуванні кожного слова з письмових заяв учасників судового процесу, а в правильному вживанні та змістовному навантаженні, доцільності застосування того чи іншого слова враховуючи всі обставини справи не втрачаючи основний зміст, на підставі чого суд приймає виважені рішення, наприклад у формі ухвали.

Проаналізувавши зміст прохальної частини заяви про забезпечення позову та резолютивної частини ухвали господарського суду, враховуючи предмет спору, апеляційна інстанція не вбачає виходу господарського суду за межі заявлених в заяві про забезпечення позову вимог.

Зважаючи на вищенаведене, апеляційна скарга висновків ухвали про забезпечення позову не спростовує, є необґрунтованою та безпідставною, а тому ухвалу господарського суду Дніпропетровської області про забезпечення позову від 18.02.2019р. у справі слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 275, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Спецремтехнологія" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області про забезпечення позову від 18.02.2019р. у справі № 904/562/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 23.05.2019 року.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков