ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2019 Справа № 914/419/19

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів,

до відповідача: Приватного підприємства «Журавлик», смт. Нижанковичі Старосамбірського району Львівської області,

про: стягнення заборгованості у розмірі 13 726,57 грн. за перевищення договірної величини споживання електроенергії.

Суддя Козак І.Б.

При секретарі Гелеш Г.М.

Представники:

Від позивача: Кухар Н.В. представник (довіреність №119-056/2 від 03.01.2019 р.)

Від відповідача: не з`явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Приватним акціонерним товариством «Львівобленерго» подано позов до Приватного підприємства «Журавлик» про стягнення заборгованості у розмірі 13 726,57 грн. за перевищення договірної величини споживання електроенергії.

Ухвалою суду від 11.03.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 02.04.2019 р. Розгляд справи відкладався на 07.05.2019р. Ухвалою суду від 07.05.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 21.05.2019 р.

21.05.2019 р. розпочинається розгляд справи по суті.

Позиція позивача.

Представник позивача у судове засідання 21.05.2019 р. з`явився, заявлені позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач перевищив договірну величину споживання електроенергії у березні 2018 року на 931 кВт/год. (на суму 1938,34 грн.), у липні 2018р. на 2403 кВт/год. (на суму 5006,55 грн.), у вересні 2018р. на 22 кВт/год. (на суму 47,59 грн.), у листопаді 2018р. на 2857 кВт/год. (на суму 6734,09 грн.). Разом - на 13726,57 грн. Відповідно до умов договору про постачання електричної енергії №53241 за перевищення договірної величини споживання електроенергії та потужності, споживач повинен сплатити постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. У зв`язку з цим позивач нарахував відповідачу 13726,57 грн. за перевищення договірної величини споживання електроенергії.

Позиція відповідача.

Представник відповідача у судові засідання 02.04.2019, 07.05.2019р., 21.05.2019р. не з`явився. Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, в порядку статті 178 ГПК України, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

Між сторонами у справі укладено договір про постачання електричної енергії №53241 від 06.10.2014 (далі - Договір) з додатками до нього. Відповідно до пунктів 1 та 2.1 Договору постачальник (позивач у справі) продає електричну енергію споживачу (відповідач у справі) для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю зазначеною у додатку №9 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії: зазначена в додатку №6 "Однолінійна схема". Під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, вони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 (далі - ПКЕЕ).

Додатком №1 до Договору встановлені обсяги споживання електричної енергії на кожен місяць.

Позивач виставив відповідачу рахунки за активну енергію за місяці березень 2018 р., липень 2018р., вересень 2018р., листопад 2018р., копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Листоми-повідомленнями позивач надіслав відповідачу рахунки за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за місяці: березень 2018 р., липень 2018р., вересень 2018р., листопад 2018р., копії яких знаходяться в матеріалах справи. Докази надіслання (копії списків згрупованих поштових відправлень) позивачем долучені до позову.

Станом на дату прийняття рішення борг відповідачем не оплачено .

Оцінка суду.

Між сторонами у справі виникло цивільно-правове зобов`язання з постачання електричної енергії на підставі укладеного Договору в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України. Відносини між сторонами регулюються, серед іншого, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28 (надалі - ПКЕЕ).

Згідно з частинами 1 та 2 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Правовідносини між сторонами, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), у момент виникнення спірних правовідносин регулювалися ПКЕЕ (тут і надалі суд зазначатиме положення ПКЕЕ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Щодо наслідків перевищення відповідачем договірної величини споживання електричної енергії за розрахунковий період.

Положеннями пункту 6.16 ПКЕЕ встановлено, що обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

Так, відповідно до пункту 4.2.2 Договору за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з вимогами розділу 5 Договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

Положеннями пункту 1.3 ПКЕЕ передбачено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

Згідно з положеннями пункту 1.6 ПКЕЕ Договір на основі типового договору (додаток 3 до ПКЕЕ) укладається постачальником електричної енергії за регульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), об`єкти яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

Положеннями пункту 5.1 ПКЕЕ визначено, що Договір є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін.

Таким чином, права та обов`язки сторін визначені умовами Договору, що укладається на основі типового договору та вимог ПКЕЕ.

Положеннями пункту 5.1 Договору встановлено, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 15 листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток №1 "Обсяги споживання електричної енергії споживачу та субспоживачу"). Споживачі, які розраховуються за електричну енергію за тарифами диференційованими за періодами часу, та споживачі постачальників за нерегульованим тарифом, електроустановки яких обладнані засобами диференційованого (погодинного) обліку електричної енергії, додатково подають відомості про заявку величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми на відповідні розрахункові періоди.

У Додатку №1 до Договору "Обсяги споживання електричної енергії" сторони погодили розмір очікуваного споживання електричної енергії з помісячним розподілом. Доказів того, що відповідач розраховується за електричну енергію за тарифами, диференційованими за періодами часу, відсутні в матеріалах справи.

Таким чином, позивач правомірно використав можливість нарахування передбаченої Договором двократноі вартості різниці фактично спожитої та договірної величини електроенергії за перевищення відповідачем договірних величин споживання електричної енергії.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1'921,00 грн. підлягає до стягнення з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-220, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Журавлик» (адреса: 82011, Львівська обл., Старосамбірський район, смт.Нижанковичі, вул.Костюшко, 6, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (адреса: 79026, м. Львів, вул.Козельницька, 3, ) 13 726,57 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електроенергії та 1 921,00 грн. судового збору.

3. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

5. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 23.05.2019р.

Суддя Козак І.Б.