ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

"24" травня 2019 р. №903/376/19

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАВАСАКІ ЛД» та Товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ СТАРОСІЛЛЯ»

про визнання договорів недійсними та повернення рухомого майна

Встановив: ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАВАСАКІ ЛД» та Товариства з обмеженою відповідальністю «МРІЯ СТАРОСІЛЛЯ», в якій просить:

- визнати недійсними договір купівлі-продажу, що були укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАВАСАКІ ЛД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МРІЯ СТАРОСІЛЛЯ» від 10 липня 2018 року щодо відчуження сівалки марки «Vaderstadt Rapid» 400с 2009 року випуску;

- визнати недійсними договір купівлі-продажу, що були укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАВАСАКІ ЛД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МРІЯ СТАРОСІЛЛЯ» від 03 вересня 2018 року щодо відчуження трактора CLAAS CHALLENGER-55, 2000 року випуску;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «МРІЯ СТДРОСІЛЛЯ» повернути основні засоби Товариству з обмеженою відповідальністю «КАВАСАКІ ЛД» сівалку марки «Vaderstadt Rapid» 400с 2009 року випуску:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «МРІЯ СТДРОСІЛЛЯ» повернути основні засоби Товариству з обмеженою відповідальністю «КАВАСАКІ ЛД» трактора CLAAS CHALLENGER-55, 2000 року випуску.

Позивач обґрунтовує позов порушенням своїх корпоративних прав на управління товариством. Вважає що оспорювані договори повинні бути визнані недійсними у зв`язку із перевищенням повноважень директором ТОВ «КАВАСАКІ ЛД», який продав майно без рішення загальних зборів за заниженою ціною, при наявному конфлікті інтересів.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України(далі - ГПК України), позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно п.2 ч.1 ст.163 ГПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

В пункті 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» роз`яснено, що ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону «Про судовий збір».

В пункті 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» роз`яснено, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

В пункті 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» роз`яснено, що у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Згідно ч.2 ст.163 ГПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно підпунктів 1-2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в еквіваленті 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривні.

У поданій позовній заяві позивачем заявлено 4 вимоги: визнання 2-х договорів недійсними та повернення рухомого майна за 2-ма договорами.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову. Cудовий збір за вимоги про повернення майна визначається, як із спору майнового характеру.

Квитанцією №0.0..1 від 20.05.2019р. стверджується сплата судового збору в розмір 1921 грн.

Тобто судовий збір сплачено за одну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вважає, що згідно оспорюваних договорів були відчужені основні засоби за суттєво заниженими цінами, що призвело до погіршення майнового стану товариства та впливає на права позивача, як учасника з часткою у статутному капіталі товариства в розмірі 50%. Вказує, що відповідно до загально доступної інформації щодо аналогічних товарів, що є на ринку вартість трактора марки CLAAS CHALLENGER-55, 2000 року випуску, 39500 Євро в Європі без розмитнення та 55000 Євро в Україні, натомість відповідач 1 відчужив основний засіб(договір від 03.09.2018р.) за 669485,56 грн. (22725 Євро).

Оскільки на момент подання позову позивач не визначив ціну позову виходячи з вартості спірного майна(та відповідно не сплатив судовий збір), а встановити точну його ціну неможливо(оскільки позивач вказує на заниження цін на рухоме майно, що відчужувалось за спірними договорами), розмір судового збору попередньо визначає суд, із врахуванням цін кожної одиниці рухомого майна, які зазначено в договорах від 10 липня 2018 року та від 03 вересня 2018 року, а саме: 1324378 грн. та 669485,56 грн. відповідно.

Отже, позивачу слід доплатити 1921 грн. за визнання договору недійсним та 29907,95 грн.(1324378 грн. + 669485,56 грн. = 1993863,56 грн. * 1,5%) за вимоги щодо повернення рухомого майна за 2-ма договорами, разом 31828,95 грн..

Окрім цього, згідно ч.1 ст.172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно п.п.59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

До позовної заяви не додано описів вкладення в поштові конверти, які направлено на адреси відповідачів. Додані до позову фіскальні чеки від 20.05.2019р. не можуть бути належними доказами відправлення відповідачам позовної заяви з усіма доданими документами, оскільки в них відсутні перелік документів, які надсилаються та адреси отримувачів.

Суд зазначає, що відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Національним законодавством України, передбачено забезпечення права відповідачів на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов`язку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст.6 Конвенції, включає в себе обов`язок позивача належним чином інформувати сторони про подання позову до суду шляхом направлення їм копії такої позовної заяви з додатками.

У Рішенні в справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Таким чином, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

У відповідності до п.1, 2 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст.174, 234 ГПК України, господарський суд -

ухвалив:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 (вх.№01-50/399/19 від 21.05.2019р.). - залишити без руху.

2. Надати позивачу строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: надання суду документів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а саме: 31828,95 грн. та докази надіслання відповідачам копій позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Роз`яснити, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя А. С. Вороняк