ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" травня 2019 р.м.ХарківСправа № 922/526/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши матеріали справи

за позовомЗаступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, 64300, Харківська область, м. Ізюм, вул. Донця-Захаржевського, 4 за участю Прокуратури Харківської області, 61050, м. Харків, вуб. Богдана Хмельницького, 4
до1 - Головне управління Держгеокадастру у Харківської області, 61022, м. Харків, Держпром, 1 під., 6,7 пов., код 02910108 , 2 - гр-на ОСОБА_1 , АДРЕСА_1, інд. код НОМЕР_1 , 3 - Фермерське господарство "Ранг", 63720, Харківська область, Куп`янський район, с. Кіндрашівка, вул. Спортивна, 22, код 40816780
про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійснимдоговору оренди, суборенди земельної ділянки, скасування їх державної реєстрації та повернення земельної ділянки площею 11,4318 га

за участю представників:

прокуратури - Чирик В.Г. згідно посвідчення № 036688 від 11.12.2015

першого відповідача - Щербак Т.М. за довіреністю від 03.01.2019

другого відповідача - не з`явився

третього відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області надійшов позов заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області (перший відповідач); гр-на ОСОБА_1 (другого відповідача) та Фермерського господарства "Ранг" (третього відповідача) в якому прокурор просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківської області "Про передачу в оренду земельної ділянки" від 26.09.2014 №2306-СГ;

- визнати недійсним, укладений 21.11.2014 між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та ОСОБА_1 договір оренди землі сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, площею 11,4318 га, яка розташована за межами населених пунктів Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області та скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки;

- визнати недійсним, укладений 06.01.2017 між ОСОБА_1 та ФГ "РАНГ" договір суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 11,4318 га, яка розташована за межами населених пунктів Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області та скасувати державну реєстрацію права суборенди земельної ділянки;

- зобов`язати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ФГ "Ранг" (код ЄРДПОУ 40816780) повернути земельну ділянку загальною площею 11,4318 га, яка розташована за межами населених пунктів Кіндрашівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, кадастровий номер :02:000: 0608 вартістю 317 820,32 грн. державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області ();

Судовий збір просить стягнути з відповідачів пропорційно на користь прокуратури Харківської області за таким реквізитами: прокуратура Харківської області, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2019, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

27.02.2019 суд, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 176 ГПК України, направив до адресно-довідкового бюро МВС України запит стосовно громадянина ОСОБА_1 , який є другим відповідачем за позовом прокурора.

19.03.2019 на адресу суду надійшла відповідь з адресно-довідкового бюро МВС України (вх. № 6856) згідно якої підтверджені дані про реєстрацію другого відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.03.2019 було прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі №922/526/19, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче провадження по справі.

Першим відповідачем надано відзив на позовну заяву (вх.№ 9080 від 15.04.2019), який долучено судом до матеріалів справи.

Також, першим відповідачем подано до суду клопотання (вх. № 9095 від 15.04.2019) про залишення позовної заяви прокурора без розгляду, оскільки органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), який самостійно мас право звертатися до суду з метою здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є органом державної влади та одночасно територіальним підрозділом Держгеокадастру.

Вказане клопотання було прийнято судом до розгляду протокольною ухвалою від 22.04.2019.

Прокурор надав суду відповідь на відзив першого відповідача (вх. № 9678 від 18.04.2019), яку долучено судом до матеріалів справи.

Підготовче засідання по розгляду справи було відкладено на 13.05.2019 в порядку задоволення клопотання третього відповідача про відкладення розгляду справи.

Прокурором надані до суду заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду (вх. № 10243 від 24.04.2019), які долучені судом до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі.

Згідно зі ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов`язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справи суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулась особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Водночас правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами ЗК України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч. 3, 3 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватись з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатись в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результати реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло цивільне право й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за ст. 16 ЦК України та пред`являти позов до суду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення (наказу) незаконним є оспорювання цивільного речового права (зокрема, права оренди земельної ділянки), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Держгеокадастру у Харківській області від 26.09.2014 № 2306-СГ надано громадянину ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення. Крім того, відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стан суб`єкту - ФОП Малий С.О. з 07.12.2010 припинено, номер запису 3000570.

Таким чином, суд дійшов висновку, що земельна ділянка державної власності сільськогосподарського призначення була надана ОСОБА_1 в оренду як фізичній особі (громадянину Україну), а не фізичній особі-підприємцю.

Разом з тим, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що прокурор звертається до господарського суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області "Про передачу в оренду земельної ділянки" від 26.09.2014 № 2306-СГ, яким надано громадянину ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення, такий спір є приватноправовим і за суб`єктом складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки саме фізичної особи.

Оскільки підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця Малий С.О. припинено ще до укладання договору оренди землі та подачі позову прокурором - другий відповідач не є суб`єктом господарювання, і за таких обставин суд вважає, що у даній справі позов не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Наведена правова позиція неодноразово знаходила своє відображення в постановах Великої Палати Верховного Суду.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що прокурор звертається до господарського суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області "Про передачу в оренду земельної ділянки" від 26.09.2014 № 2306-СГ, яким надано громадянину ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення, такий спір є приватноправовим і за суб`єктом складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки саме фізичної особи.

Аналогічний правовий висновок міститься зокрема в постанові Верховного суду від 08.05.2018 по справі № 910/13755/17, від 15.02.2019 по справі № 911/4007/16.

Так, Верховний Суд в постанові від 08.05.2018 року у справі № 910/13755/17 вказує, що справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, проте предмет спору в яких безпосередньо стосується прав і обов`язків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Також, у постанові від 15.09.2019 року у справі №911/4007/16 Велика Палата Верховного Суду вказує наступне:

"27. З огляду на те, що позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру, яким надано земельну ділянку у власність фізичній особі, та скасування запису в Поземельній книзі, такий спір є приватноправовим і за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки цієї фізичної особи. При цьому доводи позивача щодо необхідності розгляду спору в цій справі за правилами господарського судочинства, оскільки реєстрація права власності на земельну ділянку не призвела до набуття фізичною особою (ОСОБА_3.) права власності на земельну ділянку, ця фізична особа реально не володіє та не користується спірною земельною ділянкою, яка не була виділена в натурі і знаходиться у володінні та користуванні позивача, не можуть бути підставою для розгляду спору господарськими судами, адже предмет спору безпосередньо стосується прав і обов`язків такої фізичної особи".

Крім того, суд звертає увагу, що вимоги прокурора про визнання недійсним, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ "Ранг" договору суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення та зобов`язання ОСОБА_1 та ФГ "Ранг" повернути земельну ділянку загальною є похідними та підлягають вирішенню в залежності від прийнятого рішення у справі в порядку реституції.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки позов слід розглядати за правилами цивільного судочинства, він не підлягає розгляду в господарських судах України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

При цьому, суд роз`яснює сторонам, що ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Крім іншого, приймаючи до уваги, що представник першого відповідача під час проведення підготовчого засідання не підтримував своє клопотання про залишення позову без розгляду та не наполягав на його вирішенні по суті та враховуючи, що суд дійшов висновку про закриття провадження по справі, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання першого відповідача (вх. № 9095 від 15.04.2019) про залишення позовної заяви прокурора без розгляду.

Також ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

З даного питання суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, судовий збір, сплачений прокурором за розгляд його позову підлягає поверненню з державного бюджету після звернення до суду з відповідним клопотанням.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 177, 182, 185, п. 1 ч. 1 ст. 231, статтями 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 922/526/19.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua.

Ухвала суду може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому ст. ст. 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.05.2019.

Суддя С.А. Прохоров