ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2019 р. Справа № 911/2546/18

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой»

про витребування майна з чужого незаконного володіння

за участю представників сторін: не з`явились.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (далі позивач, ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль») з позовом про витребування з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой» (далі відповідач, ТОВ «Дорстрой») та передачу ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» майна Екскаватора гусеничного Caterpillar 330 CL, 2004 р. в., двигун № 4 НОМЕР_1 , кузов/серійний номер НОМЕР_2 , який був переданий відповідачу в тимчасове користування та володіння за договором оренди (фінансового лізингу) № LC3380-10/09 від 14.10.2009.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач, посилаючись на п. 7 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», зазначає, що після закінчення строку лізингу відповідач не виконав свого обов`язку з повернення предмета лізингу та без відповідної правової підстави володіє і користується спірним майном, чим порушив законні інтереси власника майна ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль».

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.11.2018 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.12.2018.

Ухвалою суду від 10.12.2018 підготовче засідання відкладено 14.01.2019.

14.01.2019 позивач подав до суду лист про надання інформації, у якому просив суд залучити до матеріалів справи копію вимоги від 10.11.2018 про виконання боргових зобов`язань з доказами її направлення відповідачу. Крім того позивач повідомив, що станом на 14.01.2019 відповідачем не здійснено жодних заходів для погашення заборгованості за Договором оренди (фінансового лізингу) № LC3380-10/09 від 14.10.2009.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.01.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.02.2019.

Ухвалою суду від 31.01.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецька будівельна компанія» про визнання недійсним договору фінансового лізингу № LC3380-10/09 від 14.10.2009 (екскаватор гусеничний Caterpillar 330 CL, 2004 р. в., двигун № 4ZF09476, кузов/серійний номер НОМЕР_2 ), укладеного між ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» і ТОВ «Дорстрой», повернено заявнику.

Ухвалою суду від 04.02.2019 розгляд справи по суті відкладено на 18.02.2019.

Ухвалою суду від 12.02.2019 зупинено провадження у справі до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецька будівельна компанія» на ухвалу господарського суду Київської області від 31.01.2019 про повернення позовної заяви.

Ухвалою суду від 12.03.2019 поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 25.03.2019.

Ухвалою суду від 19.03.2019 зупинено провадження у справі до розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецька будівельна компанія» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019.

Ухвалою суду від 26.04.2019 поновлено провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 06.05.2019.

Ухвалою суду від 02.05.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД» про визнання недійсним договору фінансового лізингу № LC3380-10/09 від 14.10.2009 (екскаватор гусеничний Caterpillar 330 CL, 2004 р. в., двигун № 4ZF09476, кузов/серійний номер НОМЕР_2 ), укладеного між ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» і ТОВ «Дорстрой», повернено заявнику.

В судовому засіданні 04.02.2019 представник позивача підтримував заявлені позовні вимоги, в судове засідання 06.05.2019 представник позивача не з`явився.

Відповідач явки уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки судом було вчинено всі дії для належного повідомлення учасників справи про час та місце судових засідань, зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

14.10.2009 між ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» (лізингодавець) і ТОВ «Дорстрой» (лізингоодержувач) укладено договір оренди (фінансового лізингу) № LC3380-10/09 (далі Договір), відповідно до п. 1.1. якого лізингодавець на підставі Договору купівлі-продажу (поставки) (надалі «Договір купівлі-продажу») зобов`язується придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого зазначаються в Специфікації (Додаток № 2 до цього Договору) (надалі «Предмет лізингу»), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору.

Пунктом 1.7. Договору встановлено, що строк лізингу складається з Періодів лізингу у кількості 13 місяців, починаючи з першого періоду лізингу, визначеного за правилами цього Договору та додатків до нього.

Відповідно до п. 2.1. Договору вартість Предмета лізингу на момент підписання цього Договору становить 1005638 гривень (Один мільйон п`ять тисяч шістсот тридцять вісім гривень 00 копійок) (в тому числі 20% ПДВ) і підлягає остаточному визначенню після передачі Предмета лізингу лізингоодержувачу та здійснення всіх розрахунків за Договором купівлі-продажу.

За змістом п.4.3. Договору Лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісячно сплачує Лізингодавцю авансом поточні платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості Предмета лізингу та комісії Лізингодавця. До настання першого періоду лізингу, визначеного за правилами пункту 5.4. Загальних умов фінансового лізингу додаток 4 до цього договору), лізингоодержувач сплачує тільки відсотки за фінансування, розраховані від заборгованості лізингоодержувача згідно пункту 3.1. цього Договору у гривні та за ставкою, визначеною в пункті 4.2. цього Договору.

За умовами п.5.4. Загальних умов Лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі починаючи з першого періоду лізингу. Поточний лізинговий платіж за перший період лізингу Лізингоодержувач сплачує авансом до 15 числа поточного місяця на підставі рахунку Лізингодавця. У разі неотримання рахунку Лізингодавця до 10 числа поточного місяця Лізиноодржувач зобов`язаний звернутися до Лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно. Першим періодом лізингу вважається календарний місяць, що слідує за місяцем в якому Предмет лізингу був переданий Лізингоодержувачу за Актом приймання-передачі.

Розділом 8 Загальних умов визначено права та обов`язки Лізингоодержувача.

Так, Лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі, а також має право використовувати Предмет лізингу протягом строку лізингу (п.8.1.4., 8.2.1.Загальних умов).

Пунктом 8.1. Договору визначено, що цей Договір набуває чинності з дня його підписання обома Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Строк цього Договору є відмінним від строку лізингу та складається, зокрема, зі строку лізингу (період з дня настання першого періоду лізингу до дати викупу Предмета лізингу, а у разі його повернення або вилучення до першого числа місяця, який слідує за місяцем, в якому мало місце повернення (вилучення).

Специфікацією (додаток № 2 до договору) від 14.10.2009 сторонами погоджено, що предметом лізингу є екскаватор гусеничний Caterpillar 330 CL 4ZF09476, 2004 р. в., кузов/серійний номер НОМЕР_2 , у кількості 1 шт. вартістю 1005638,00 грн.

На виконання умов Договору позивач придбав предмет лізингу за договором купівлі-продажу № Р3380-10/09 від 14.10.2009 та передав його у тимчасове володіння та користування відповідачу, що підтверджується актом приймання-передачі предмета лізинга від 02.11.2009.

Угодою про внесення змін від 01.04.2011р. до договору оренди (фінансового лізингу) № LC3380-10/09 від 14.10.2009 сторонами погоджено внести зміну до додатку № 1 «Графік розрахунку заборгованості», відповідно до якого останнім періодом лізингу є грудень 2010 року.

01.04.2011 між позивачем та відповідачем підписано Угоду про внесення змін до договору оренди (фінансового лізингу) № LC3380-10/09 від 14.10.2009, відповідно до п. 1. якого сторони дійшли згоди, що у зв`язку з наявністю у Лізингоодержувача простроченої заборгованості за Договором фінансового лізингу № LC3380-10/09 від 14.10.2009 у розмірі 1149050,15 грн. (один мільйон сто сорок дев`ять тисяч п`ятдесят гривень 15 копійок) на підставі відповідних рахунків фактур, закінчення строку лізингу та враховуючи, що Лізингоодержувачем було виявлено бажання здійснити реструктуризацію цієї заборгованості та продовжити користування Предметом лізингу Сторони дійшли згоди внести зміни до Договору.

Пунктом 1.6. Угоди від 01.04.2011 погоджено, що подальше нарахування лізингових платежів за користування Предметом лізингу здійснюється виходячи з такої переоціненої заборгованості Лізингоодержувача перед Лізингодавцем в сумі 1119377,57 грн.

Відповідно до п. 2. Угоди від 01.04.2011 сторони погодили внести зміни до Додатку № 1 «Графік розрахунку заборгованості», відповідно до якого останнім періодом лізингу є березень 2012 року.

Згідно з п. 3. Угоди від 01.04.2011 Сторони дійшли згоди внести зміни до п. 1.7. Договору та викласти його в наступній редакції:

« 1.7. Строк лізингу складається з Періодів лізингу у кількості 12 місяців, починаючи з першого періоду лізингу, визначеного за правилами цього Договору та додатків до нього.».

Пунктом 5 Угоди від 01.04.2011 р. визначено, що у зв`язку з проведенням реструктуризації заборгованості Лізингоодержувача та внесенням відповідних змін до Договору, номер Договору змінюється на LC3380-04/11. З моменту підписання цієї Угоди Лізингодавець буде виставляти рахунки-фактури на сплату поточних лізингових платежів за Договором з урахуванням нового номеру Договору, а всі платежі за договором лізингу № LC3380-10/09 від 14.10.2009 будуть здійснюватись на підставі договору фінансового лізингу № LC3380-04/11. Предмет лізингу, переданий у тимчасове володіння та користування Лізингоодержувачу за договором фінансового лізингу LC3380-10/09 від 14.10.2009, вважаються переданими за договором фінансового лізингу № LC3380-04/11.

28.02.2014 між позивачем та відповідачем підписано Додаткову угоду до договору фінансового лізингу № LC3380-04/11 від 14.10.2009, п. 1. якої визначено, що сторони досягли згоди щодо внесення змін до Договору фінансового лізингу № LC3380-04/11 від 14.10.2009 та домовились про наступне:

1.1. Підписанням цієї Угоди Лізингоодержувач визнає наявність простроченої заборгованості за рахунками перед Лізингодавцем та зобов`язується сплатити в розмірі та строк, визначений Сторонами із остаточною датою сплати сум заборгованості 31.12.2016.

1.2. Підписанням цієї Угоди, Лізингоодержувач засвідчує та визнає, що на дату укладення цієї Угоди, зобов`язання Лізингоодержувача перед Лізингодавцем за Договором не виконані в повному обсязі та відповідно до умов, визначених Договором.

1.3. Виконання зобов`язань/боргових зобов`язань Лізингоодержувача за Договором, з моменту укладання цієї додаткової угоди, є відстроченим. Встановити кінцеву дату виконання Лізингоодержувачем зобов`язань за договором до 31.12.2016 (зобов`язання повинні бути виконані не пізніше зазначеної дати/дата виконання зобов`язань).

1.4. З урахуванням умов, визначених п. 1.1. цієї Угоди, Сторони засвідчують, що Договір є чинним та діє до повного виконання Лізингоодержувачем зобов`язань перед Лізингодавцем щодо сплати заборгованості відповідно до умов Договору та п. 1.1. цієї Угоди.

Відповідно до п. 2. Додаткової угоди від 28.02.2014 сторони дійшли згоди, що зобов`язання Лізингоодержувача перед Лізингодавцем зо Договором, припиняються, після повного та належного виконання Лізингоодержувачем зобов`язань, визначених п. 1.1. цієї Угоди, та у разі сплати викупної вартості Предмета лізингу в строк та у розмірі, визначеними Договором купівлі-продажу (викупу).

У листопаді 2018 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про виконання боргових зобов`язань від 10.11.2018, у якій вимагав перерахувати суму заборгованості з лізингових платежів у розмірі 6670772,56 грн., у тому числі за договором фінансового лізингу № LC3380-04/11 від 14.10.2009, на поточний рахунок позивача протягом 3-х банківських днів з моменту отримання цієї вимоги. Факт направлення вимоги підтверджується описом вкладення у цінний лист від 21.11.2018, долученим до матеріалів справи.

Посилаючись на факт припинення договору фінансового лізингу № LC3380-04/11 від 14.10.2009 внаслідок закінчення строку його дії, а також безпідставне користування відповідачем предметом лізингу, позивач звернувся до суду з даним позовом витребування майна з чужого незаконного володіння.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 806 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Як встановлено ч. 2 ст. 1, п. 2 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», ч. 1 ст. 806 ЦК України та ч. 1 ст. 292 Господарського кодексу України за користування майном на умовах фінансового лізингу лізингоодержувач має сплачувати лізингові платежі.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Відповідно до ст. ст. 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст. ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Отже в контексті зазначених норм укладений між позивачем та відповідачем договір є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов`язань, визначених його умовами.

Статтею 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач свої зобов`язання за договором фінансового лізингу № LC3380-04/11 від 14.10.2009 належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 992240,65 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи бухгалтерською довідкою позивача.

Будь-яких доказів в спростування наявності заборгованості відповідачем до матеріалів справи не надано.

При цьому слід зазначити, що строк лізингу це строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу.

Як вбачається з матеріалів справи, договір фінансового лізингу № LC3380-04/11 від 14.10.2009 є припиненим з 31.12.2016.

Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Аналогічна норма міститься в п. 7 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», у відповідності до якої у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу лізингоодержувач зобов`язаний повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

Проте в порушення умов договору № LC3380-04/11 від 14.10.2009 відповідач після закінчення строку лізингу предмет лізингу позивачу не повернув. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його права, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

За змістом ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Даний спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли майно незаконно вибуває з володіння власника. При цьому незаконним володільцем визнається така особа, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав.

Відповідно до ст. 400 Цивільного кодексу України, недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку, заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Таким чином, оскільки договір фінансового лізингу № LC3380-04/11 від 14.10.2009 є припиненим, однак відповідач продовжує користується переданим йому у користування предметом лізингу, а саме: Екскаватором гусеничним Caterpillar 330 CL, 2004 р. в., двигун № НОМЕР_1 , кузов/серійний номер НОМЕР_2 , без належної правової підстави після припинення дії договору, чим порушує законні права позивача, вимога ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» про витребування майна з чужого незаконного володіння є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з наведеної норми процесуального закону, витрати позивача, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору, при задоволенні позову покладаються на відповідача повністю.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой» (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Декабристів, буд. 45; ) та передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 9, корпус 6, офіс 6-201; ) наступне майно: Екскаватор гусеничний Caterpillar 330 CL, 2004 р. в., двигун № 4 НОМЕР_3 , кузов/серійний номер CATО330СССАРО1187.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой» (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Декабристів, буд. 45; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 9, корпус 6, офіс 6-201; ) 14883 (чотирнадцять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 61 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 22.05.2019.

Суддя О.В. Щоткін