ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2019 Справа № 914/2243/18

м. Львів

За позовом: Обслуговуючого кооперативу житлового комплексу «Родина», с. Угринів, Івано-Франківська область

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу житлово-будівельного кооперативу «Радислав», с. Солонка, Львівська область

третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Новекс Дім», м. Івано-Франківськ

третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області, м. Пустомити

про скасування державної реєстрації, припинення юридичної особи у зв`язку з ліквідацією, не пов`язаною з банкрутством.

Суддя Н.Мороз

При секретарі Ю.Забора

Представники:

Від позивача: Тихонов О. Б.

Від відповідача: Міла-Поляков Д. П.

Від третьої особи-1: не з`явився

Від третьої особи-2: не з`явився

Суть спору:

Позовну заяву подано Обслуговуючим кооперативом житлового комплексу «Родина», АДРЕСА_1 Івано-Франківська АДРЕСА_2 до Обслуговуючого кооперативу житлово-будівельного кооперативу «Радислав», с. Солонка, Львівська область, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Новекс дім», м.Івано-Франківськ та Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, м. Пустомити про скасування державної реєстрації, припинення юридичної особи у зв`язку з ліквідацією, не пов`язаною з банкрутством.

Ухвалою суду від 10.12.2018 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 04.01.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29.01.2019 р.

29.01.2019 р. розгляд справи відкладено на 19.02.2019 р., про що сторін та третю особу повідомлено ухвалою в порядку ст.121 ГПК України.

Ухвалою від 19.02.2019 р. підготовче засідання відкладено на 04.03.2019р.

Ухвалою від 04.03.2019 р. продовжено підготовче провадження та відкладено підготовче засідання на 11.03.2019 р. Крім того, вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Пустомитівську районну державну адміністрацію.

Ухвалою від 11.03.2019 р. відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів та відкладено підготовче засідання на 03.04.2019 р.

Ухвалою суду від 03.04.2019 р. підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.04.2019 р.

15.04.2019 р. розгляд справи по суті відкладено на 14.05.2019 р., про що відповідача та третіх осіб повідомлено ухвалою в порядку ст.121 ГПК України.

В судове засідання 14.05.2019 р. представник позивача з`явився. На стадії розгляду справи по суті заявив клопотання щодо окремої ухвали в порядку ст. 246 ГПК України, згідно якого просить суд постановити окрему ухвалу на адресу Міністерства юстиції України за фактами порушення державним реєстратором Пустомитівської районної державної реєстрації Львівської області Парус Юрієм Володимировичем законодавства України при вчиненні 05.07.2012 р. реєстраційних дій при реєстрації в якості юридичної особи обслуговуючого кооперативу житлово-будівельного кооперативу «Радислав» (, с. Солонка, вул. Стуса,13, Пустомитівський район, Львівська область). Вказане клопотання залишено судом без розгляду на підставі ст. 207 ГПК України, що занесено до протоколу судового засідання.

Представник позивача дав пояснення по суті спору. Ствердив, зокрема, що 10.06.2005 р. між ТОВ «Укрпромбанк» (управитель) і ТОВ «Новекс Дім» (забудовник) був укладений договір будівництва №1 щодо малоповерхового житлового комплексу «Західний», із місцем розташування вул. Грушева/ АДРЕСА_1 Тисменицький район Івано-Франківської області. На підставі затверджених Правил ФФБ виду «А» МПЖК «Західний» і їх визнання, його учасниками (довірителями / установниками) стали 93 фізичні і 1 юридична особи.

02.10.2012 р. ТОВ «Новекс Дім» (забудовник), в порушення вищезазначених умов Договору будівництва №1, уклав з обслуговуючим кооперативом ЖБК «Радислав» Генеральний Договір про передачу незавершеного будівництвом нерухомого майна МПЖК «Західний» в якості пайового внеску довірителів ФФБ виду «А» та закріплення за ними паїв в ОК ЖБК «Радислав».

В червні 2013 р. ОК ЖБК «Радислав», не виконавши будь-яких будівельних робіт, за декларацією з відомостями, що не відповідають проектній та містобудівній документації та фактично збудованому, замість 106 будинків ввів в експлуатацію 106-квартирний будинок в МПЖК «Західний». Власники майнових прав на будинки стали власниками квартир і асоційованими членами ОК ЖБК «Радислав».

При цьому, отримані за Генеральним договором об`єкти інженерної інфраструктури: внутрішні системи водопостачання та водовідведення, ливневої каналізації, артезіанська свердловина, зовнішня та внутрішня електромережі, підстанція, благоустрій не введені в експлуатацію, але фактично знаходяться у власності засновників Кооперативу і ними експлуатуються. Крім того, із складу раніше орендованих 3 земельних ділянок, за клопотанням ОК ЖБК «Радислав», рішенням Угринівської сільської ради вже створено 14 самостійних орендованих земельних ділянок. ОК ЖБК «Радислав» надає жителям воду з 15 разовим перевищенням хлоридів (солі), тобто, не придатну для споживання; за відсутності належного технічного нагляду та обслуговування зовнішня електромережа та мережі водопостачання і водовідведення знаходяться в аварійному стані при тому, що тариф на водопостачання та водовідведення з січня 2018 р. складає 32 грн., а тариф за спожиту електроенергію встановлено на рівні її використання в технічних цілях. Власники квартир також сплачують щомісячно 74,4 грн., як орендну плату за користування земельною ділянкою під забудовою та по 219 грн. адміністративного збору. Виходячи із негативного досвіду управління ОК ЖБК «Радислав» і відсутністю у його учасників намірів завершити будівництво МПЖК та розуміючи, що як за юридичною природою так і фактично кооператив не представляє інтересів власників нерухомості, асоційованих членів кооперативу, колишні власники майнових прав створили обслуговуючий кооператив «Житловий комплекс «Родина», який був зареєстрований 04.10.2017р. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб.

ОК ЖК «Родина», реалізуючи вищезазначені права, в жовтні 2017 р. письмово повідомив засновників ТОВ «Новекс Дім» та ОК ЖБК «Радислав» про вільну передачу йому на баланс об`єктів будівництва МПЖК «Західний», а також відмову від оренди земельної ділянки під забудовами на його користь. Однак, відповіді отримано не було.

Позивач вважає, що ОК ЖБК «Радислав» не відповідає встановленим ЖК УРСР і Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу вимогам до порядку створення, організації та діяльності такого кооперативу. Незаконна державна реєстрація та подальша діяльність даної юридичної особи порушує належні членам ОК ЖК «Родина» права на їх житлові будинки та об`єкти інженерної інфраструктури в МПЖК «Західний», у т.ч. право самостійно їх утримувати та експлуатувати шляхом об`єднання власників в ОК ЖК «Родина»; право отримати в оренду, або безоплатно у власність земельні ділянки у розмірі, який встановлено відповідно до затвердженої містобудівної документації, чим позбавлені можливості мати у власності присадибну земельну ділянку.

Посилаючись на характер норм ЖК УРСР щодо створення житлово-будівельного кооперативу, як спеціальних відносно норм Закону України «Про кооперацію», ствердив, що МПЖК «Західний» складається зі 106 квартир, а тому такою ж має бути і кількість членів кооперативу. Отже, число членів кооперативу на момент його створення не відповідає вимогам Примірного статуту.

Всупереч ст. ст. 133, 134, 135 ЖК УРСР, лише громадяни віком до 30 р., які потребують поліпшення житлових умов і постійно проживають у даному населеному пункті вправі вступити до житлово-будівельного кооперативу і одержати в ньому квартиру. При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 137 ЖК УРСР та абз. 1 п. 74 Примірного статуту ЖБК, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 р. №186, рішення зборів про організацію кооперативу, список громадян, які вступили до кооперативу, і членів їх сімей, шо виявили бажання оселитися в будинку кооперативу, затверджується виконкомом місцевої ради. Цим вимогам ОК ЖБК «Радислав» не відповідає, його засновники не проживають в с. Угринів, не потребують поліпшення житлових умов та не мають житла в МПЖК «Західний». Позов просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов. Зазначив, що враховуючи предмет і підстави пред`явленого у даній справі позову, позивачем не було зазначено у чому саме полягає порушення його особистих прав, за захистом яких пред`явлено позов у даній справі. Відповідач зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з організаційною правовою формою як обслуговуючий кооператив. Оскаржувана позивачем державна реєстрація відповідача як юридичної особи проведена у повній відповідності із вимогами закону, а сама державна реєстрація не порушує прав і законних інтересів ОК ЖК «Родина», у зв`язку з чим поданий ним позов є безпідставним. В позові просить відмовити.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, створивши у відповідності до ст. 13 ГПК України необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, суд встановив.

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», рішенням правління ТОВ «Укрпромбанк» від 08.06.2005 р. був створений фонд фінансування будівництва виду «А» малоповерхового житлового комплексу «Західний» (ФФБ МПЖК «Західний») в урочищі Чобіт с.Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області і банк став його управителем.

10.06.2005 р. між ТОВ «Укрпромбанк» (управитель) і ТОВ «Новекс Дім» (забудовник) був укладений договір будівництва №1, з подальшими додатками, згідно із яким у порядку та на умовах визначених цим договором, Правилами ФФБ, діючим законодавством забудовник зобов`язався збудувати на виділеній для цих цілей земельній ділянці малоповерховий житловий комплекс «Західний» відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, ввести його в експлуатацію та передати об`єкти інвестування у власність довірителям в строки та на умовах, визначених договором. Згідно із п. 2.4.4, з моменту підписання договору забудовник передав майнові права на об`єкти інвестування в МПЖК управителю та зобов`язався без письмової згоди управителя не відчужувати об`єкти інвестування, майнові права на які передані управителю (п. 2.4.8).

На підставі затверджених Правил ФФБ виду «А» МПЖК «Західний» і їх визнання його учасниками (довірителями / установниками) стали 93 фізичні і 1 юридична особи.

19.08.2009 р. рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Новекс Дім», оформленим протоколом №7, склад учасників ТзОВ «Новекс Дім» було змінено та перерозподілені частки в статутному капіталі товариства, у зв`язку із чим 21.09.2009 р. було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів товариства.

05.07.2012 р. були проведені установчі збори, рішення яких оформлено протоколом №1, на яких Міла-Поляков ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «Західна торгівельно-інвестиційна компанія» заснували обслуговуючий кооператив житлово-будівельний кооператив «Радислав», визначили його юридичну адресу та місцезнаходження постійного органу управління - с.Солонка, Пустомитівського району. Львівської області, вул.Стуса, 13 та затвердили статут кооперативу. Запрошеного на установчі збори ОСОБА_3 обрано головою правління кооперативу.

Вказані рішення установчих зборів не оскаржувались, вимог про їх скасування чи визнання недійсними позивач не заявляв.

На підставі вказаного рішення, 05.07.2012 р. було проведено державну реєстрацію обслуговуючого кооперативу житлово-будівельний кооператив «Радислав», №0002643 від 05.07.2012р в єдиному державному реєстрі юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців про державну реєстрацію.

Відповідно п.1.2 статуту, ОК ЖБК «Радислав» створений з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом розподілу між ними набутих об`єктів житлового будівництва з надвірними будівлями, у тому числі за рахунок нового будівництва, реконструкції існуючих будівель за рахунок їх добровільного об`єднання і майнової участі на підставі та умовах членства в Кооперативі. Згідно із п. 3.1. статуту, предметом діяльності Кооперативу є добровільне об`єднання фізичних і юридичних осіб для організації будівництва чи набуття іншим способом Об`єкту житла з метою забезпечення потреб у житлі. Згідно із п. 3.2.2, основними завданнями є, зокрема, надання членам кооперативу можливості самостійно та за рахунок власних коштів та/або коштів кооперативу приймати участь у будівництві та ремонті житла та/або іншої нерухомості, набути на первинному та /або вторинному ринку житлову та/або іншу нерухомість та провести в набутій нерухомості ремонт. Вичерпними видами діяльності кооперативу для реалізації статутних завдань відповідно до пунктів 4.1.1-4.1.9, 4.1.18 - 4.1.22 статуту є: організація будівництва будівель, у тому числі житлових та нежитлових; будівництво житлових і нежитлових будівель; знесення та підготовчі роботи на будівельному майданчику: електромонтажні, водопровідні та інші будівельно-монтажні роботи; штукатурні роботи: установлення столярних виробів; покриття підлоги й облицювання стін; малярні роботи та скління; інші роботи із завершення будівництва: виробництво, передача та розподілення електроенергії; забір, очищення та постачання води: каналізація, відведення й очищення стічних вод.

02.10.2012 р. ТОВ «Новекс Дім» (забудовник) уклав з обслуговуючим кооперативом ЖБК «Радислав» генеральний договір про передачу незавершеного будівництвом нерухомого майна МПЖК «Західний» в якості пайового внеску довірителів ФФБ виду «А» та закріплення за ними паїв в ОК ЖБК «Радислав». Позивач покликається на те, що такий договір було укладено всупереч умовам Договору будівництва №1, а саме п. 2.4.8., згідно із яким забудовник зобов`язався без письмової згоди управителя не відчужувати об`єкти інвестування, майнові права на які передані управителю. Однак, жодних доказів відсутності відповідної згоди управителя на укладення даного договору суду надано не було, а позивач не заявляв вимог про визнання недійсним вказаного договору.

Уклавши генеральний договір від 02.10.2012 р. ТОВ «Новекс Дім» відмовилося від переважного права користування земельними ділянками загальною площею 3,6631 га (територія розташування МПЖК «Західний») на користь відповідача. Вказані земельні ділянки перейшли в користування ОК ЖБК «Радислав», що підтверджується договорами оренди, укладеними з Угринівською сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області № б/н: від 27.12.2012 р. (зареєстровано в управлінні Держкомзему 29.12.2012 р. за №07180); від 27.12.2012 р. (зареєстровано у управлінні Держкомзему 29.12.2012 р. №07181); від 27.12.2012 р. (зареєстровано в управлінні Держкомзему 29.12.2012 р. №07182).

ОК ЖБК «Радислав» забезпечило у червні 2013 р. введення в експлуатацію 106-квартирний будинок в МПЖК «Західний». Позивач покликається на те, що ОК ЖБК «Радислав» фактично жодних будівельних робіт не проводив, ввів в експлуатацію об`єкт, який не відповідає проектній та містобудівній документації. Однак, жодних доказів таким твердженням позивач не надав, клопотань про призначення судової будівельно-технічної експертизи не подавав і, при цьому, не посилався на якісь конкретні порушення проектної документації та містобудівної документації. Сама ж декларація про готовність об`єкта до експлуатації є доказом виконання будівельних робіт у відповідності до проектно-кошторисної документації.

Власники майнових прав на будинки стали власниками квартир і асоційованими членами ОК ЖБК «Радислав».

Позивач у позовній заяві зіслався на те, що отримані відповідачем за генеральним договором об`єкти інженерної інфраструктури: внутрішні системи водопостачання та водовідведення, ливневої каналізації, артезіанська свердловина, зовнішня та внутрішня електромережі, підстанція, благоустрій в експлуатацію не введені до теперішнього часу, однак, доказів цьому суду надано не було. Законодавство не передбачає окремого (окремо від об`єкту будівництва) введення в експлуатацію загальнобудинкових комунікації та мереж. Такі комунікації та мережі, як приналежності будинку, мають бути завершені будівництвом, що є умовою введення об`єкту в експлуатацією. З пояснень представника позивача вбачається, що він помилково ототожнює поняття введення об`єкта в експлуатацію (з готовими елементами інженерної інфраструктури) із подальшим підключенням комунікацій введеного в експлуатацію будинку до загальноміських мереж.

Позивач стверджує, що ОК ЖБК «Радислав» надає жителям воду з 15 разовим перевищенням хлоридів (солі), тобто, не придатну для споживання (ні для пиття, ні для технічних цілей); завищує тарифи на водопостачання і водовідведення, електроенергію (за тимчасовими тарифами, передбаченими на період будівництва); не забезпечує належний технічний нагляд та обслуговування зовнішньої електромережі та мережі водопостачання і водовідведення, у зв`язку із чим ці мережі перебувають в аварійному стані. Однак, жодних доказів цього суду надано не було, клопотань про призначення відповідної експертизи позивач не заявляв.

Тим не менш, вважаючи, що функції по обслуговуванню житлового будинку позивач зможе виконувати краще, 04.10.2017 р. було проведено державну реєстрацію Обслуговуючого кооперативу житловий комплекс Родина. Згідно із п.п. 1.1, 1.11 статуту ОК ЖК «Родина», обслуговуючий кооператив створений за рішенням установчих зборів засновників (членів) кооперативу, котрими є фізичні особи, довірителі фонду фінансування будівництва типу «А» утвореного управителем Фонду ТОВ «Укрпромбанк», власники майнових прав об`єктів інвестування за адресою урочище Чобіт, село Угринів, Тисьменицького району, Івано-Франківської області та інвестори зазначеного будівництва. Метою створення кооперативу, згідно п. 1.3 Статуту є добровільне об`єднання і майнова участь в експлуатації та управлінні набутих об`єктів житлового будівництва з надвірними будівлями цим будинком (будинками).

В жовтні 2017 р. позивач письмово повідомив засновників ТОВ «Новекс Дім» та ОК ЖБК «Радислав» про вільну передачу йому на баланс об`єктів будівництва МПЖК «Західний», а також відмови від оренди земельної ділянки під забудовами на його користь. Відповіді надано не було.

Посилання позивача на норми Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», зокрема, ч. 14 ст. 19 останнього, згідно із якою забудовник зобов`язаний не пізніше ніж у стодвадцятиденний строк з дня введення об`єкта будівництва в експлуатацію передати цей об`єкт об`єднанню співвласників, або власнику, або експлуатуючій організації разом з необхідною технічною документацією, не стосуються суті спору та заявлених позовних вимог, оскільки не регулюють відносин щодо заміни експлуатуючої організації або її припинення.

Матеріали справи, пояснення представника позивача, зміст позовних вимог свідчать про те, що між сторонами існує спір щодо передачі багатоквартирного житлового будинку на баланс від однієї експлуатуючої організації до іншої. Однак, позивач не заявляв позовних вимог, спрямованих на захист цього стверджуваного права. Натомість, подано позов про скасування запису в єдиному державному реєстрі юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців про державну реєстрацію обслуговуючого кооперативу житлово-будівельний кооператив «Радислав» та припинення у зв`язку з ліквідацією, не пов`язаною з банкрутством, юридичну особу - обслуговуючий кооператив житлово-будівельний кооператив «Радислав». Вибір предмету та підстав позову є виключним правом позивача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач належить саме до житлово-будівельних кооперативів, створення яких регулюється спеціальним законодавством: ЖК України та Примірним статутом ЖБК, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.85р. №186. Зазначає, вимогам цих нормативних актів відповідач не відповідає.

Так, згідно зі ст. ст. 133, 134, 135 ЖК України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, вправі вступити до житлово-будівельного кооперативу і одержати в ньому квартиру. До членів ЖБК приймаються громадяни, які постійно проживають у даному населеному пункті і потребують поліпшення житлових умов. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЖК України, порядок організації та діяльності житлово- будівельних кооперативів установлюється цим Кодексом, Примірним статутом житлово- будівельного кооперативу та іншими актами законодавства Української РСР. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЖК України та абз. 1 п. 74 Примірного статуту ЖБК, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.85р. №186, рішення зборів про організацію кооперативу, список громадян, які вступили до кооперативу, і членів їх сімей, шо виявили бажання оселитися в будинку кооперативу, затверджується виконкомом місцевої ради. Відповідно до абз. 2 п. 5, абз 2 п. 7, абз. 1 п. 45, абз. 1 п. 74 Примірного статуту, ЖБК діє на підставі статуту, прийнятого відповідно до цього Примірного статуту і зареєстрованого у виконкомі місцевої ради. Число громадян членів кооперативу повинно відповідати кількості квартир у жилому будинку. До членів кооперативу приймаються громадяни віком до 30 років.

Позивач звертає увагу на ту обставину, що протокол установчих зборів, статут ОК ЖБК «Радислав» не містять відомостей щодо виконкому при якому створюється кооператив, затверджений ним список членів кооперативу та посилання на облік та черговість бажаючих вступити до кооперативу, не зважаючи на те, що статут ОК ЖБК «Радислав» зареєстровано.

Однак, зі змісту статуту відповідача, не вбачається, що він створений і діє у відповідності до ЖК України. Зі змісту статуту вбачається, що він не відображає змісту Примірного статуту, на підставі якого створюються і діють ті житлово-будівельні кооперативи, які передбачені ЖК України. Створення інших суб`єктів господарювання, у т.ч. тих, які містять у своєму найменуванні посилання на їх житлово-будівельний коперативний характер, законодавством не забороняється, чим спростовуються посилання позивача.

Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 р. №1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР», встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України. Законами України проголошена свобода підприємницької діяльності, забезпечення економічної багатоманітності, вільний вибір форм господарювання (ст. ст. 6, 44 ГК України). Згідно із ст. 45 ГК України, підприємництво в Україні здійснюється в будь-яких організаційних формах, передбачених законом, на вибір підприємця. Порядок створення, державної реєстрації, діяльності, реорганізації та ліквідації суб`єктів підприємництва окремих організаційних форм визначається цим Кодексом та іншими законами. Відносини щодо державної реєстрації суб`єкта господарювання регулюються нормами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». Таким чином, у відповідній частині, відповідні відносини вже врегульовані законодавством України, нормам якого створення відповідача не суперечить.

Відповідно пп. 6.9 п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, шо набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в єдиному державному реєстрі щодо: скасування реєстрації дії /запису в єдиному реєстрі; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи.

Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, але виключно у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Однак, матеріали справи свідчать, що відповідач ОК ЖБК «Радислав» був зареєстрований у 2012 р., - до дати державної реєстрації позивача у 2017 р. Позивач, не будучи учасником (членом) ОК ЖБК «Радислав» не довів, що факт державної реєстрації відповідача як юридичної особи сам по собі порушує права позивача.

Натомість, як зазначено вище, порушення своїх прав позивач вбачає у непередачі відповідачем йому на баланс та обслуговування житлового будинку. Таким чином, суд дійшов висновку про помилковість обрання позивачем способу захисту своїх прав.

Частиною 4 ст.11 ГПК України внормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 ГПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача і їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду по справі №910/13407/17 від 13.03.2018р.

Згідно ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача, згідно вимог ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-78, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення складено 21.05.2019 р.

Суддя Мороз Н.В.