УХВАЛА

21 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 913/311/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

розглянув матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Боремер" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 (головуючий суддя Чорногуз М.Г., судді Агрикова О.В., Хрипун О.О.) у справі № 913/311/18 Господарського суду міста Києва

за позовом Керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боремер"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "РБФ "РЕМ"

про повернення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою у сумі 217 528,60 грн,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року керівник Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області звернувся до Господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області (далі - позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боремер" (далі - відповідач) про повернення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою у сумі 217 528,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор, посилаючись на положення статті 131-1 Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статей 377, 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 12, 120, 125, 126, 189, 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статей 18-1, 33 Закону України "Про місцеве самоврядування" зазначав, що після набуття права власності на корпус № 5 з галереєю надземною пішоходною, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Новікова, 2-м, відповідач, в порушення вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, використовував земельну ділянку під нерухомим майном без оформлення правовстановлюючих документів, що є підставою для відшкодування позивачу неотриманого доходу у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки без достатніх правових підстав на підставі статей 1212-1214 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.06.2018 матеріали позову передано за територіальною підсудністю до Господарського суду м. Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.08.2018 у справі в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Мотивуючи зазначене рішення, суд першої інстанції вказав, що відповідач є законним користувачем земельної ділянки :07:001:0036, на умовах і в обсягах, визначеним договором оренди землі, укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю "РБФ "РЕМ" з Сєвєродонецькою міською радою 17.02.2014, в зв`язку з чим до даних правовідносин положення статті 1212 Цивільного кодексу України не застосовуються.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2018 скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Боремер" на користь Сєвєродонецької міської ради 217 528,60 грн безпідставно збережених коштів, 3 262,93 грн судового збору за подання позовної заяви, а також стягнуто з відповідача на користь прокуратури Луганської області 4 894,40 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Мотивуючи рішення, суд апеляційної інстанції установив, що відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці на підставі договору від 21.03.2014 купівлі-продажу нерухомого майна, однак вказав, що матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачем права користування вказаною земельною ділянкою, зокрема, укладення відповідного договору оренди з Сєвєродонецькою міською радою та державної реєстрації такого права, а отже, при укладенні договору купівлі-продажу нерухомості право користування земельною ділянкою до набувача не перейшло. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач користується цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави. Виходячи з наведеного, апеляційний суд вказав, що ТОВ "Боремер", як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

12.02.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Боремер" подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 у справі №913/311/18, в якій просить скасувати оскаржувану постанову і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 04.03.2019 відкрито касаційне провадження за вищевказаною касаційною скаргою, постановлено здійснювати перегляд оскаржуваної постанови без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Разом з тим, під час розгляду матеріалів касаційної скарги установлено, що у зв`язку з необхідністю формування єдиної правозастосовної практики щодо застосування положень статті 23 Закону України "Про прокуратуру", Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 587/430/16-ц (провадження №14-104цс19) разом із касаційною скаргою у подібних правовідносинах.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи викладене, з метою дотримання єдності судової практики, колегія суддів з власної ініціативи дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження за касаційною скаргою, поданою у справі №913/311/18, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц (провадження №14-104цс19).

Частиною 1 статті 332 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З огляду на наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, колегія суддів, з метою забезпечення законних прав учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 у справі №913/311/18 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 228, 234, 235, 332 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 913/311/18 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Боремер" до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №587/430/16-ц (провадження №14-104цс19).

2. Зупинити виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2019 у справі №913/311/18 до закінчення її перегляду у касаційному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.