Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/230/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В. при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали позовної заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення завданої шкоди в порядку регресу в сумі 45 466 грн. 51 коп.

За участю сторін:
від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить, посилаючись на ст. ст. 33, 35, 36, 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 1166, 1187 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 27, 29, 161, 162, 171, 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) стягнути завдану шкоду в порядку регресу в сумі 45 466 грн. 51 коп.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 04.04.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/230/19, яке здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17.04. 2019 р.

15.04.2019 р. від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 17.04.2019р. оголошено перерву до 14.05.2019р.

14.05.2019р. в судовому засіданні судом встановлено, що відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, письмового відзиву по суті заявлених вимог не надав.

У судове засідання представники сторін не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належними чином, підстав для відкладення розгляду справи, визначених ч. 2 ст. 202 ГПК України, немає, зважаючи, що предметом спору є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання за участю представників сторін для повного та всебічного встановлення обставини справи, відтак суд прийшов до висновку про розгляд справи на наявними в ній матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, які подані до позовної заяви, заслухавши пояснення присутнього представників сторін, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

19.12.2017 р. в м. Бахмут на вул. Ковальській-Широка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "КАМАЗ", реєстраційний № НОМЕР_2 та транспортного засобу "ГАЗ 66", реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 .

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень.

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2018 р. по справі № 219/15300/17 винним у настанні ДТП визнано водія транспортного засобу "ГАЗ 66", реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_1 (а.с.24-25).

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортний засіб "ГАЗ 66", реєстраційний номер НОМЕР_3 належить Військовій частині НОМЕР_1 (далі по тексту - Відповідачу).

В подальшому, ОСОБА_2 (власник транспортного засобу "КАМАЗ") звернувся до Моторного (транспортне) страхового бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та з заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

У зв`язку з вищенаведеним, 08 травня 2018 року Моторно (транспортним) страховим бюро України, відповідно до статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", приймаючи до уваги довідку №1 від 02.04.2018 року про розмір відшкодування шкоди, видано наказ №4373 про відшкодування шкоди ОСОБА_2 з фонду захисту потерпілих в сумі 44 166,51 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно платіжного доручення № 904643 від 10.05.2018 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) перерахувало на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 44 166,51 грн., також згідно платіжного доручення №904563 від 07.05.2018 року МТСБУ перерахувало ПАТ "СК"КРАЇНА" 1300,00 грн. за послуги аварійного комісара згідно рахунку № 225/СВ/2018 від 21.03. 2018 року.

Згідно статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Статтею 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно положень статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння зокрема транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

З наявних в матеріалах справи доказів слідує, що станом на момент виникнення ДТП, договір цивільно-правової відповідальності щодо транспортного засобу марки "ГАЗ 66", реєстраційний номер НОМЕР_3 не укладався.

За умовами статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Пунктом 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З огляду на викладене, до позивача, який виплатив страхове відшкодування потерпілій особі за шкоду завдану внаслідок ДТП, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки у розмірі виплаченого відшкодування.

Положеннями ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв`язку та вини), так і певних спеціальних умов, лише за наявності яких може бути застосована зазначена стаття. До таких спеціальних умов відносяться: перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин: постійні, тимчасові, сезонні тощо та завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків треба розуміти виконання роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу. Якщо шкода завдана працівником в робочий час, але діями, які не пов`язані з виконанням трудових (службових) обов`язків, роботодавець відповідальності нести не буде. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 28.01.2015р. у справі №6-229цс14 та від 21.09.2016р. у справі №6-933цс16.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 був водієм військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, проходив службу, та керував транспортним засобом, що належить військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України (а.с.27-29).

Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" закріплено обов`язковість укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності (полісу) юридичними та фізичними особами, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з урахуванням положень п.21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Проте, як встановлено судом, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника (військової частини НОМЕР_1 ) транспортного засобу "ГАЗ 66", реєстраційний номер НОМЕР_3 не була застрахована.

Оскільки відповідачем не доведено факт того, що шкоду водієм транспортного засобу "ГАЗ 66", реєстраційний номер НОМЕР_3 було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого та не надано доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь позивача, вимоги останнього щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі виплаченого відшкодування в розмірі 44 166,51 грн. є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, судом визнаються обґрунтованими, доведеними належними та достатніми доказами витрати, понесені у зв`язку з визначенням розміру матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого транспортного засобу. Тому позовні вимоги в частині заявлених витрат у розмірі 1300,00 грн. також підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Пунктами 1 та 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд, приходить до висновку що позовні вимоги Моторно (транспортне) страхове бюро України до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення заборгованості в сумі 45 466,51 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Судові витрати згідно положень статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України (02154, м.Київ, бульв. Русанівський, 8, ) - 45 466,51 грн. (сорок п`ять тисяч чотириста шістдесят шість) грн. 51 коп. суми сплаченого страхового відшкодування та 1921 (одна тисяча дев`ятсот одна ) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).
Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 16.05.2019р.

Суддя Заголдна Я.В.

Віддруковано4 примірники:

1 - до справи;
2 - позивачу рекомендованим (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8);
3 - представнику позивача Гусєву П.В. (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, буд. 19-Б, оф. 9);
4 - відповідачу рекомендованим (33000, м. Рівне, вул. Соборна, 231).