ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"20" травня 2019 р. Справа№ 924/693/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Козир Т.П.

Михальської Ю.Б.

розглянувши в приміщенні суду апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький на рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2019 (повний текст складено 21.03.2019) у справі №924/693/17 (суддя Підченко Ю.О.) за позовом Заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах:

1) Міністерства оборони України;

2) Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький;

до 1) Хмельницької міської ради;

2) Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області;

3) Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру

про визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2019 у справі №924/693/17 в позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Квартирно-експлуатаційного відділ м. Хмельницький звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про невідповідність скарги вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 258 ГПК України у редакції, що набрала чинності з 15.12.2017, до апеляційної скарги додаються:

1)довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень;

2) докази сплати судового збору;

3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі;

4)докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Перевіривши матеріали вказаної апеляційної скарги, колегією суддів встановлено, що до скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Частиною 2 ст. 123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, апеляційних скарг у справі про банкрутство, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький, скаржником не додано доказів про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, натомість в апеляційній скарзі просить відстрочити сплату судового збору у зв`язку з із відсутністю достатнього фінансування.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", яка регулює питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, сказано, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3)предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, особа, яка подає відповідну заяву, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження існування обставин, які перешкоджають сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, відсутність коштів, необхідних для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору.

За приписами статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

При вирішенні питання про відстрочення сплати судового збору при зверненні до суду за захистом свого права потрібно з`ясувати, чи призводить вимога сплати судового збору за конкретних обставин справи до обмеження заявника на доступ до суду.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 р. у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Зокрема, такими обмеженнями є сплата судового збору при зверненні особи до суду.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Колегія суддів зазначає, що заявником апеляційної скарги є юридична особа - суб`єкт господарювання, який здійснює господарську (підприємницьку) діяльність на власний ризик з метою одержання прибутку. Обставина, пов`язана з відсутністю коштів підприємства не може вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору.

Також, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що він може сплатити судовий збір готівкою, а також шляхом залучення додаткових коштів, як надання йому кредиту або отриманням позики.

З огляду на відсутність умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, в порушення вищезазначених вимог Закону, скаржником не надано доказів на підтвердження сплати і зарахування до Державного бюджету судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Відтак, наведені апелянтом обставини не мають характеру виключних, що свідчить про відсутність, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір" умов, які згідно з вказаною нормою закону надають суду право, враховуючи майновий стан сторони, відстрочити сплату судового збору.

З огляду на викладене, клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Разом з тим, на особу, яка подає апеляційну скаргу, статтею 259 Господарського процесуального кодексу України покладено обов`язок по надісланню іншим учасникам справи копії цієї скарги та доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні з апеляційною скаргою, скаржником в порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України не подано в якості доказів направлення сторонам у справі копії апеляційних скарг з доданими документами - листів з описами вкладення, а лише надано фіскальні чеки, з якого неможливо встановити, чи надсилалися копії апеляційних скарг з доданими до них документами іншим учасникам судового процессу.

Як встановлено колегією суддів апеляційної інстанції, апелянтом подано апеляційну скаргу в порушення статті 259 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без руху, клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2019, на даний час не розглядається.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Отже, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 2 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Квартирно-експлуатаційному відділу м. Хмельницький у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2.Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Хмельницький на рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2019 у справі №924/693/17 залишити без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

3.Попередити Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький, що у випадку неусунення у встановлений термін недоліків, дану апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Т.П. Козир

Ю.Б.Михальська