ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

14 травня 2019 року Справа № 926/13/19

За позовом керівника Чернівецької місцевої прокуратури в інтересах держави

в собі Чернівецької міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю Рустель, м. Київ

про стягнення 703 175,39 грн.

Суддя Желік Б.Є.

Секретар судового засідання Чепишко Д.В.

представники:

від позивача не з`явився;

від відповідача адвокат Петренко В.О. ордер № 25466 від 13.02.2019 та договір №4/01/2019-ю від 28.01.2019;

за участю прокурора Балук О.М.

СУТЬ СПОРУ: Керівник Чернівецької місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради про стягнення на її користь з Товариства з обмеженою відповідальністю Рустель 1 153 565,01 грн. збитків, завданих використанням без правовстановлюючих документів земельної ділянки площею 0,7876 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № НОМЕР_1 , за період з 01.01.2014р. по 31.03.2017р.

У подальшому прокурор подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача 703 175,39 грн. на підставі статей 1212, 1214 Цивільного кодексу України за період з 04.01.2016р. по 30.03.2017р.

Ухвалою від 04.01.2019р. позовну заяву Чернівецької місцевої прокуратури прийнято судом до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання на 22.01.2019р.

Підготовче засідання декілька разів відкладалося з підстав, наведених в ухвалах (а.с. 131, 141, 177 том 1; а.с. 100 том 2).

Ухвалою від 01.03.2019р. строк підготовчого провадження судом продовжено, судове засідання відкладено на 19.03.2019р. (а.с.177), а в судовому засіданні від 19.03.2019р. судом оголошено перерву до 28.03.2019р.

Ухвалою від 28.03.2019р. закрито підготовче провадження у справі № 926/13/19 та призначено її до розгляду по суті в судовому засіданні 11.04.2019р. (а.с. 93 том 2).

У процесі розгляду справи по суті, після заслуховування вступного слова прокурора і представника відповідача, дослідження матеріалів справи, з метою остаточного з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд вирішив відкласти розгляд справи на 14.05.2019р.

У судовому засіданні 14.05.2019р. суд заслухав заключне слово прокурора, який просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, та представника відповідача, який проти позову заперечив і просив у його задоволенні відмовити з підстав, наведених у відзивах на позов.

З матеріалів справи вбачається наступне.

У первісній позовній заяві прокурором заявлено позовні вимоги про стягнення 1 153 565,01 грн. збитків, завданих внаслідок використанням ТОВ «Рустель» за відсутності правовстановлюючих документів земельної ділянки площею 0,7876 (кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 Шлях, 52-А у період з 01.01.2014р. по 31.03.2017р. (а.с. 18 том 1)).

Збитки обраховані заявником в еквіваленті орендної плати, виходячи із загальної площі земельної ділянки, її нормативної грошової оцінки, ставки орендної плати відповідно до Положення про порядок розрахунку орендної плати, за земельної ділянки у м. Чернівцях, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради № 715 від 23.10.2008р., річної орендної плати та терміну користування земельною ділянкою (а.с. 68 том 1).

У якості підстав позову позивач послався на ст. 22 ЦК України (відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди) і ст. 1166 цього ж Кодексу (загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду).

У заяві про уточнення позову (а.с. 189-205 том 1) Чернівецька місцева прокуратура:

1) зменшила розмір позовних вимог з 1 153 565,01 грн. до 703 175,39 грн., врахувавши строк позовної давності;

2) виключила з прохальної частини визначення грошових вимог як «збитки» та причини їх виникнення (використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів);

3) змінила підстави позову, визначивши відносини, що виникли у справі між позивачем і відповідачем як кондикційні, на які поширюються норми статей 1212, 1214 ЦК України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у справі, позивач посилається на наступні обставини і докази.

Як зазначається у заяві про уточнення позову (а.с. 189-205), прокуратурою на підставі матеріалів, поданих Департаментом містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, встановлено наступне.

ТОВ «Рустель» згідно з договором купівлі-продажу № 4506 від 15.02.2008р., укладеним з ТОВ «Нафта-Буковина», набуло права власності на нежитлову будівлю АЗС, розташовану на земельній ділянці площею 0,7876 га, яка знаходиться у АДРЕСА_1 .

Зазначена земельна ділянка значиться під кадастровим номером НОМЕР_1 , сформована відповідно до вимог земельного законодавства, існує у незмінному вигляді як об`єкт цивільних правовідносин з визначеною площею та межами, кадастровим номером з моменту її передачі в оренду ТОВ «Нафта-Буковина» за договором оренди землі від 15.02.2008р. № 4506 з Чернівецькою міською радою терміном до 30.08.2012р.

Рішенням 18 сесії VI скликання Чернівецької міської ради № 368 від 29.12.2011р. (п. 8 п.п. 8.1 8.4) договір оренди землі № 4506 від 15.12.2008р. припинений у зв`язку з переходом до ТОВ «Рустель» права власності на нерухоме майно та визнано таким, що втратив чинність п. 17.1 рішення Чернівецької міської ради № 384 від 30.08.2007р. про надання земельної ділянки ТОВ «Нафта-Буковина».

Пунктами 8.1, 8.2 рішення № 368 від 29.12.2011р., продовжує позивач, Чернівецька міська рада, за адресою: м. Чернівці вул. Галицький Шлях, 52-А залишила норму землекористування у розмірі 0,7876 га, а також зобов`язала ТОВ «Рустель» виготовити правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

Згідно з п.п.2 п.1 додатку № 2 рішення 30 сесії VI скликання № 667 від 29.11.2012р., стверджує позивач, Чернівецька міська рада, на підставі заяви ТОВ «Рустель» від 25.01.2012р., надала останньому в оренду земельну ділянку площею 0,7876 га для обслуговування будівель АЗС за адресою: АДРЕСА_2 . Чернівці вул. Галицький Шлях, 52-А та запропонувала ТОВ «Рустель» упродовж 45-ти календарних днів з дня прийняття Чернівецькою міською радою рішення укласти договір оренди землі та сплатити кошти на розвиток інфраструктури міста відповідно до умов договору.

У процесі вирішення питань щодо укладення договору, зазначається далі у позові, ТОВ «Рустель» порушило порядок укладання договору, у тому числі не підписало і не повернуло надіслані йому примірники договору, не вирішив спірні умови договору шляхом складання протоколу розбіжностей в порядку ч. 4 ст. 181 Господарського кодексу України, у зв`язку з чим договір оренди земельної ділянки не було укладено з вини ТОВ «Рустель», незважаючи на наявність для цього всіх правових підстав та умов і реальної можливості на отримання ним як єдиним власником нерухомого майна в користування спірної у справі земельної ділянки.

Рішення Чернівецької міської ради № 667 від 29.11.2012р. про надання ТОВ «Рустель» земельної ділянки у зв`язку з неукладенням договору, продовжує позивач, пунктом 12 рішення Чернівецької міської ради № 1033 від 28.11.2013р. визнано таким, що втратило чинність.

Незважаючи на відсутність договору оренди землі, інших правовстановлюючих документів, стверджує Чернівецька місцева прокуратура, ТОВ «Рустель» безоплатно користувалося спірною земельною ділянкою з моменту набуття права власності на нерухоме майно до моменту його (майна) відчуження 31.03.2017р. ТОВ «Євротрейд Експо».

У якості доказів наведених обставин прокуратура посилається на Акт комісійного обстеження земельної ділянки від 02.10.2015р.; лист Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради від 15.12.2016р. № 04/01-08/3 04/4/4253 із пропозицією провести повторне обстеження земельної ділянки; супровідний лист № 04/01-08/3-04/4/1360 від 27.04.2017р. до Акту перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства, які залишені Товариством без відповіді; інформацію ГУ ДФС у Чернівецькій області (лист № 5602/9/24-13-54-03) про те, що ТОВ «Рустель» протягом 2015-2017рр. не здійснювало сплату земельного податку та орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,7876 га за адресою: АДРЕСА_1 Галицький Шлях, 52-А.

З урахуванням строків позовної давності, зазначається далі у позовній заяві, про застосування якої до суду звернувся відповідач, та у відповідності до статей 1212, 1214 ЦК України ТОВ «Рустель» як особа, яка протягом 04.01.2016р. 30.03.2017р. за відсутності правовстановлюючих документів незаконно користувалась спірною у справі земельною ділянкою, зобов`язано сплатити Чернівецькій міській раді 703175,39 грн.

Розрахунок коштів за фактичне користування земельною ділянкою, зазначається у позові, зроблений управлінням земельних ресурсів Департаменту містобудівного комплексу та земельних ресурсів Чернівецької місцевої ради у відповідності до п.4.3 Положення про порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Чернівцях, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради № 715 від 23.10.2008р., яке є чинним і обов`язковим для виконання на території м. Чернівці в силу імперативних вимог статті 144 Конституції України.

Чернівецька міська рада, позивач у справі подала до суду пояснення щодо заявленого Чернівецькою місцевою прокуратурою позову у даній справі, в якому підтвердила правомірність позовних вимог в сумі 703 175,39 грн. за користування ТОВ «Рустель» без правовстановлюючих документів земельною ділянкою площею 0,7876 га у м. Чернівці, АДРЕСА_1 Шлях, 52-А. Натомість відзив ТОВ «Рустель» на позов позивач визнає таким, що не ґрунтується на чинному законодавстві (а.с. 181-183 том 1).

Відповідач у справі ТОВ «Рустель» подав до суду відзив на позов прокуратури, в якому просить суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити Чернівецькій місцевій прокуратурі у задоволенні позову, у тому числі з наступних підстав:

1) прокуратурою пропущено строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про стягнення заявленої у позові суми;

2) позов прокуратурою обґрунтовано положеннями закону про орендні відносини тоді як Чернівецька місцева рада наявність таких відносин з ТОВ «Рустель» заперечує;

3) позивачем неправомірно застосовано ст. 22 ЦК України щодо права особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх (збитків) відшкодування;

4) оскільки спірна у справі земельна ділянка перейшла до відповідача в силу закону у зв`язку з набуттям ним прав власності на нерухоме майно, яке розташоване на цій земельній ділянці, відсутні підстави для висновку про самовільне зайняття відповідачем цієї земельній ділянки;

5) позивачем не доведено вини відповідача, одного з елементів, який є обов`язковим для застосування до останнього відповідальності за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі неодержаною орендної плати за землю, так як ТОВ «Рустель» не ухилялося від укладення договору оренди земельної ділянки, напроти, Чернівецька міська рада в установленому порядку не звернулась до суду з відповідним позовом;

6) позивач не надав суду доказів фактичного користування ТОВ «Рустель» спірною земельною ділянкою, оскільки наявність на ній нерухомого майна, що належить відповідачу на праві власності, не є таким доказом. Більше того, реалізацію через АЗС за адресою: АДРЕСА_3 Чернівці, вул. Галицький Шлях, 52-А паливно-мастильних матеріалів здійснювали інші юридичні особи, у тому числі: з 14.02.2013р. ТОВ «Феволе-центр»; з 01.07.2014р. ТОВ «Кайрос бук»; з 29.09.2014р. ТОВ «Міранж»; з 15.06.2015р. ТОВ «Митора»; з 16.12.2015р. ТОВ «Еліс старт бізнес»; з 20.12.2016р. ТОВ «Галстер груп»;

7) Чернівецькою місцевою прокуратурою перевищено надані їй Законом компетенцію та повноваження при надісланні 19.10.2017р. на адресу Чернівецької міської ради листа за № 124/8164 вих 17 щодо визначення та відшкодування збитків;

Поряд з наведеними вище заявою прокуратури про уточнення позовних вимог, відзивом ТОВ «Рустель» на позов прокурора, від учасників справи додатково надійшли і долучені судом до матеріалів справи: відповідь Чернівецької місцевої прокуратури з додатком на відзив ТОВ «Рустель» (а.с. 1-75 том 2) і відзив ТОВ «Рустель» на уточнення позову прокуратурою (а.с. 80-86 том 2).

Дослідивши матеріали і обставини справи, надавши їм належну правову оцінку, суд встановив.

Відповідно до заяви про уточнення позову (а.с. 189-205 том 1) позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 703175,39 грн грошових коштів, обґрунтовуючи свої вимоги положеннями статей 1212, 1214 ЦК України та фактом використання ТОВ «Рустель» в період з 04.01.2016р. по 30.03.2017р. без правовстановлюючих документів земельної ділянки площею 0,7876 га для обслуговування розташованих на ній будівель АЗС за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з договором оренди землі № 4056 від 15.02.2008р. зазначена вище земельна ділянка на підставі п.17.1 рішення 19 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 30.08.2007р. № 384 (а.с. 32 том 1) Чернівецькою міською радою передана в строкове платне орендне користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафта-Буковина» строком до 15 листопада 2012р. для обслуговування будівель АЗС, належних Товариству на праві власності (а.с. 34-41 том 1).

24.09.2009р. будівлі АЗС, розташовані на земельній ділянці в АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 площею 0,7876 га, на підставі договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 17.08.2009р. перейшли у власність ТОВ «Рустель» (а.с. 42, 43 том 1), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру про реєстрацію прав власності на нерухоме майно (а.с. 44 том 1).

У відповідності до приписів першої та другої частин ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Отже, з огляду на наведені приписи ст. 120 Земельного кодексу України до ТОВ «Рустель» як нового власника нерухомого майна з моменту набуття права на це майно перейшло право користування спірною земельною ділянкою, на якій воно (майно) розміщене, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у ТОВ «Нафта-Буковина», закріплені у договорі оренди землі від 15.02.2008р. між Чернівецькою міською радою та ТОВ «Нафта-Буковина».

Проте, рішенням від 29.12.2011р. № 368 Чернівецька міська рада на 18 сесії VI скликання визнала таким, що втратив чинність пункт 17.1 рішення 19 сесії міськради V скликання від 30.08.2007р. № 384 в частині надання ТОВ «Нафта-Буковина» земельної ділянки площею 0,7876 га на АДРЕСА_1 в оренду до 15.11.2012р. для обслуговування будівель АЗС, та визнала припиненим договір оренди землі від 15.02.2008р. № 4056 між Чернівецькою міською радою та ТОВ «Нафта-Буковина» у зв`язку з переходом права власності на нерухоме майно до ТОВ «Рустель», норма землекористування згідно з п.п. 8.1 рішення залишена у розмірі 0,7876 га (а.с. 45, 46 том 1).

Отже, починаючи з моменту припинення договору оренди землі з попереднім власником, у ТОВ «Рустель» виникло зобов`язання оформити в установленому порядку право власності на земельну ділянку, на якій розташоване належне йому на праві власності нерухоме майно.

У відповідності до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Рішенням 30 сесії VI скликання № 667 від 29.11.2012р. Чернівецька міська рада затвердила список землекористувачів, у тому числі про надання ТОВ «Рустель» земельної ділянки площею 0,7876 га на АДРЕСА_1 для обслуговування будівель АЗС строком на 49 років (а.с. 48, 49 том1).

За таких обставин ТОВ «Рустель» відповідно до чинного земельного законодавства та згідно із рішенням Чернівецької міської ради про надання земельної ділянки належним чином зобов`язаний оформити право на її орендне користування шляхом укладення договору оренди.

Проте, матеріали справи, що не заперечують учасники справи, свідчать про те, що такий договір сторонами не укладено. (а.с. 45-57 том 1).

У той же час ТОВ «Рустель» з дня набуття на підставі договору купівлі-продажу від 17.08.2009р. (а.с. 42-44 том 1) права власності на нерухоме майно (будівлі АЗС), що розташоване на спірній у справі земельній ділянці, і до дня його відчуження (31.03.2017р.) Товариству з обмеженою відповідальністю «Євротрейд Експо» (а.с. 110 том 1) продовжував користуватися зазначеною земельною ділянкою, що підтверджується самим фактом належності Товариству на праві приватної власності розташованої на ній нерухомості.

Тобто, ТОВ «Рустель» в період з дня припинення договору оренди з попереднім власником нерухомості (29.12.2011р.) і по день відчуження майна (31.03.2017р.) безоплатно користувався спірною земельною ділянкою за відсутності правовстановлюючих на це документів.

Що стосується посилання відповідача на те, що у період з 14.02.2013р. і до 20.12.3016р. реалізацію через АЗС здійснювали інші особи на підставі укладених з ними ТОВ «Рустель» договорів суборенди (всього 4 договори а.с. 168-171), то суд зазначає наступне.

У відповідності із ст. 8 ЗУ «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду.

Договір оренди землі від 15.02.2008р. між Чернівецькою міською радою та ТОВ «Нафта-Буковина», на підставі якого ТОВ «Рустель» користувався спірною у справі земельною ділянкою до моменту припинення його (договору) дії 29.12.2011р., не містить умови щодо права орендаря передавати земельну ділянку іншим особам (а.с. 34-41 том 1), докази про письмову згоду Чернівецької міської ради щодо права орендаря укладати договори суборенди до матеріалів справи не додано.

Під час укладення договорів суборенди (2014 2016 роки) у ТОВ «Рустель» взагалі були відсутні правовстановлюючі документи на право користування земельною ділянкою.

У заяві про уточнення позову, прокуратура обґрунтовує позовні вимоги у справі положеннями глави 83 та статтями 1212, 1214 ЦК України, які передбачають зобов`язання, що виникають у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави і які у даній справі виникли у ТОВ «Рустель» в зв`язку з безоплатним користуванням ним земельною ділянкою за відсутності договору оренди, що суперечить чинному законодавству.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельної ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України. Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

У той же час предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

У даній справі предметом позову є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені, без належних на те правових підстав.

Таким чином, на відносини у цій справі позивачем правомірно поширено норми глави 23 ЦК України і застосовано ст. ст. 1212 та 1214 цього Кодексу, у відповідності до яких, як вже зазначалося вище, для цього виду відносин вина не має значення.

Збитки за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та безпідставно набуте майно мають різну правову природу і підпадають під різне нормативно-правове регулювання. Втім на відміну від збитків, для стягнення яких підлягає доведенню наявність складу правопорушення, а саме таких складових як: шкода, протиправна поведінка її заподіювача, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, а також вина, для висновків про наявність підстав для повернення безпідставно набутих коштів є встановлення обставин набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (потерпілого) та те, що набуття або збереження цього майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У даній справі відповідач як власник об`єктів нерухомого майна, користувався земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені, за відсутності оформленого відповідно до вимог чинного законодавства права користування цією земельною ділянкою, не сплачуючи орендну плату. Отже, відповідач без достатньої правової підстави за рахунок позивача, який є власником земельної ділянки, зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, тобто орендну плату, тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

До матеріалів справи доданий розрахунок суми коштів, яку ТОВ «Рустель» зберіг за рахунок власника землі в особі Чернівецької міської ради і яку він повинен був сплатити власнику землі за користування земельною ділянкою у розмірі 1 153 565,01 грн. (а.с. 68 том 1).

При цьому, сума коштів визначена позивачем з урахуванням технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки в еквіваленті орендної плати відповідно до Положення про порядок розрахунку орендної плати за земельної ділянки у м. Чернівцях, затвердженого рішенням Чернівецької міської ради № 715 від 23.10.2008р (а.с. 52-57 том 1), та періодів користування, починаючи з 03.11.2014р. по 30.03.2017р.

У процесі підготовчого провадження позивач зменшив суму збережених ТОВ «Рустель» за рахунок Чернівецької міської ради коштів з 1 153 565,01 грн до 703 175,39 грн, застосувавши при цьому позовну давність.

З огляду на наведені вище приписи статей 1212, 1214 ЦК України щодо зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави та з урахуванням обставин і доказів безоплатного користування ТОВ «Рустель» в період з 04.01.2016р. по 30.03.2017р. спірною у справі земельною ділянкою без достатньої правової підстави, позовні вимоги Чернівецької місцевої прокуратури у даній справі підлягають задоволенню в сумі 703 175,39 грн.

Відшкодуванню за рахунок відповідача підлягає також судовий збір у розмірі пропорційно задоволеної судом суми позовних вимог, що від сплаченої позивачем суми 17303,48 грн становить 10547,63 грн.

У решті суми (17303,48 10547,63 = 6755,85) судовий збір в розмірі 6755,85 грн повертається позивачу з державного бюджету на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог.

Стосовно заперечень відповідача щодо представництва прокуратурою позивача та перевищення нею компетенції і повноважень відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

У відповідності до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави лише у двох «виняткових» випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу;

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядку захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишалися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

З матеріалів даної справи вбачається, що уповноважений державою суб`єкт владних повноважень в особі Чернівецької міської ради, до якого віднесено обов`язок щодо здійснення заходів про своєчасну оплату фактичного користування землею комунальної власності, протягом тривалого часу належним чином не здійснював своїх повноважень щодо захисту інтересів держави, тому Чернівецька місцева прокуратура правомірно взяла на себе представництво держави і захист її інтересів у даній справі.

Суд залишає без коментарів та правової оцінки окремі обґрунтування позовних вимог та заперечень таких, що не мають значення для справи або таких, що втратили свою актуальність, зокрема, заперечення відповідача щодо відсутності його вини у неукладенні договору оренди спірної земельної ділянки, застосування позовної давності і таке інше.

Дана позиція суду відповідає судової практиці Європейського суду з прав людини, який у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010р. (набуло статусу остаточного 10.05.2011р.) зазначає, що згідно з усталеною практикою суду, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Ґрунтуючись на викладеному, матеріалах справи, керуючись статтями 231 (п.1 ч.1), 232, 236 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Чернівецької місцевої прокуратури, заявлений в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради, до Товариства з обмеженою відповідальністю Рустель задовольнити в частині позовних вимог згідно із заявою про зменшення позову у сумі 705 175,39 грн.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Рустель (03113, м. Київ, просп. Перемоги, 62-Б, ) на користь Чернівецької міської ради (58002, м. Чернівці, Центральна площа, 1, , р/р НОМЕР_2 , код платежу 24062200, Чернівецьке УК/м. Чернівці/, 24062200, банк отримувача ГУДКСУ в Чернівецькій області, МФО 856135) 705 175,39 грн. коштів у вигляді неодержаної Чернівецької міської ради орендної плати та 10547,63 грн. у відшкодування судового збору.

3. В частині стягнення 450389,62 грн. провадження у справі закрити.

4. Повернути Прокуратурі Чернівецької області (58001, м. Чернівці, вул. Кордуби Мирона, 21, , банк платника ДКСУ м. Київ, МФО 820172, р/р НОМЕР_3 ) з Державного бюджету України 6755,85 грн. судового збору, сплаченого по платіжному дорученню № 1483 від 19.12.2018р. за частину позовних вимог, на яку їх зменшено позивачем.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 21 травня 2019 року.

Суддя Б.Є. Желік