ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019м. ДніпроСправа № 904/1252/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Владимиренко І.В. за участю секретаря судового засідання Сечиної Ю.Ю.

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, пров. Капітальний, 2, )

про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 176 852,22 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Прус Володимир Володимирович (далі-позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" про стягнення заборгованості із заробітної плати 31292,86 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 145559,36 грн.

Ухвалою суду від 29.03.2019р. залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 від 22.03.2019р. до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" про стягнення заборгованості із заробітної плати 31292,86 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 145559,36 грн. Зобов`язано ОСОБА_1 протягом 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до господарського суду Дніпропетровської області докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі 2183,39 грн.

10.04.2019р. позивач усунув виявлені господарським судом недоліки.

В зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 , розпорядженням керівника апарату суду № 505 від 17.04.2019 року щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, та відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справи між суддями від 17.04.2019 року, справу № 904/1252/19 передано для розгляду судді Владимиренко І.В.

Ухвалою суду від 17.04.2019р. cправу № 904/1252/19 прийнято в провадження судді Владимиренко І.В. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.05.2019р. о 12:00 год.

07.05.19р. до суду надійшло клопотання позивача № б/н від 07.05.2019р., відповідно до якого останній підтримує позовну заяву у повному обсязі та просить розглядати справу без його участі на підставі поданих документів.

Відповідач відзив на виконання вимог ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.19р. не надав, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2019р. про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі було направлено відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у позовній заяві.

Відповідно до п. 9 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд може розглянути справу за наявними в ній доказами.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 14.05.2018р. прийнято судове рішення.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 з 12.07.2010р. перебував у трудових відносинах з ТОВ "ВОСТОК-РУДА", що підтверджується записами в трудовій книжці.

05.05.2016р. позивача звільнено згідно п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) - скорочення штату.

У зв`язку з тим, що відповідач не розрахувався з позивачем в день звільнення, позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області для захисту своїх прав.

Відносно відповідача господарським судом Дніпропетровської області 11.02.16р. порушено провадження у справі № 904/31/16 про банкрутство, на даний час провадження перебуває на стадії розпорядження майном.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, якщо спір вирішено на користь працівника.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що згідно зі статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, які належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Як зазначив позивач, при звільненні з роботи з ним не було проведено остаточного розрахунку, а саме не виплачено 31 292,86 грн., вказана сума підтверджується довідкою відповідача № 135 від 22.10.2018р. і підлягає стягненню.

Стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, господарський суд зазначає наступне.

Нормами ч. 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст. 117 КЗпП України).

Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

До матеріалів справи долучено довідку відповідача № 135 від 22.10.18р. за підписом ген. директора та голов. бухгалтера, з якої вбачається, що середній одноденний заробіток позивача становить - 184,72 грн.

При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (з наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При розрахунку розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивачем зазначено кількість робочих днів 788, за які слід стягнути середній заробіток у розмірі 145 559,36 грн.

З огляду на матеріали справи, перевіривши розрахунок позивача, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 05.05.2016р. по 14.05.2019р. у розмірі 139 278,88 грн. (184,72 грн. х 754 дн.).

Стосовно покладення судових витрат на відповідача слід зазначити наступне.

У відповідності до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 30.01.2019р. по справі №910/4518/16 за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Відповідно до п.1, п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік", з 01 січня 2019 р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 грн.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 183,39грн., що підтверджується квитанцією № N12FK50735 від 10.04.2019р. за вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримання виплати заробітної плати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України сплату судового збору слід стягнути пропорційно розміру задоволення позовних вимог в сумі 2 089,18грн. з відповідача на користь позивача.

Крім того, суд зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору в частині вимог про стягнення заробітної плати, тому відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 921,00 грн. слід віднести на відповідача, стягнувши його в доход державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 47, 115-117, 238 КЗпП України, ст.ст. 20, 129, 194, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" (52210, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, пер. Капітальний, 2, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 31 292 (тридцять одна тисяча двісті дев`яносто дві) грн. 86 коп. заборгованість із заробітної плати, 139 278 (сто тридцять дев`ять тисяч двісті сімдесят вісім) грн. 88 коп. - сума компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 05.05.2016р. по 14.05.2019р., 2 089 (дві тисячі вісімдесят дев`ять) грн. 18 коп. судового збору. Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСТОК-РУДА" (52210, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, пер. Капітальний, 2, ) на користь державного бюджету (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. - судового збору. Видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.05.2019р.

Суддя І.В. Владимиренко