ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2019 р. Справа№ 904/2376/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Юхименко М.П. довіреність № 320 від 26.12.18

від відповідача: Каратун Т.В. 18-0014/51909 довіреність № 260918

від третьої особи: Василевський О.А. довіреність № 39 від 06.03.19

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", м. Покров, Дніпропетровська область

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 (повний текст складено 26.03.2019)

у справі №904/2376/18 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", м. Покров, Дніпропетровська область

до Національного банку України, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

про визнання відсутнім права застави за Договором застави № 34 від 24.03.2015

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави первісних позовних вимог.

До Господарського суду Дніпропетровської області звернувся Національний банк України (далі - позивач, НБУ) з позовом до Публічного акціонерного товариства "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат"), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ "КБ "Приватбанк") про звернення стягнення на заставлене майно у зв`язку з порушенням АТ "КБ "Приватбанк" умов Кредитного договору №19, укладеного 24.10.2008 між НБУ та ПАТ "КБ "Приватбанк".

Короткий зміст і підстави зустрічних позовних вимог.

У грудні 2018 року АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" подало до Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/2376/18 зустрічну позовну заяву до НБУ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - АТ "КБ "Приватбанк" про визнання відсутнім права застави за укладеним Договором застави № 34 від 24.03.2015.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2018 у справі №904/2376/18 позов АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" до НБУ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - АТ "КБ "Приватбанк" про визнання відсутнім права застави за укладеним Договором застави № 34 від 24.03.2015 передано для розгляду за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва на підставі ч. 5 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2019 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.12.2018 у справі №904/2376/18 залишено без змін.

Зустрічний позов мотивований тим, що з укладенням 28.12.2017 між НБУ та ПАТ "КБ "Приватбанк" Додаткового договору №35 до Кредитного договору №19 від 24.10.2008, умовами якого змінено процентну ставку за користування кредитом, сторонами Договору застави №34 від 24.03.2015 не відбулося узгодження відповідної зміни розміру процентів та не укладено додаткової угоди до цього Договору застави, яка б відображала такі зміни основного зобов`язання, забезпеченого заставою АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат". Позивач за зустрічним позовом вважає, що попередньо не узгоджена з ним зміна процентних ставок за забезпеченим зобов`язанням призвела до припинення майнової поруки відповідно до ч. 1 ст.559 Цивільного кодексу України

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 закрито провадження у справі №904/2376/18 за зустрічним позовом АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" до НБУ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - АТ "КБ "Приватбанк" про визнання відсутнім права застави за укладеним Договором застави № 34 від 24.03.2015.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, посилаючись на ст. 55 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. 20 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 16, 546, 572,589, 590 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 3, 20 Закону України "Про заставу", дійшов висновку про те, що вимоги про визнання відсутнім у відповідача права застави за Договором застави № 34 від 24.03.2015 не є вимогами про встановлення юридичних фактів, однак такі доводи можуть розглядатися господарським судом лише при існуванні та розгляді між сторонами спору про право.

Отже, за висновком місцевого господарського суду, вимога про визнання відсутнім у відповідача права застави за Договором застави № 34 від 24.03.2015 не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді. Така вимога не призводить до поновлення порушених прав, не може самостійно розглядатися в окремій справі, а відповідні доводи підлягають розгляду лише під час вирішення спору про звернення стягнення на предмет застави за таким договором.

З огляду на викладене суд першої інстанції провадження у справі за зустрічним позовом АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" до НБУ за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - АТ "КБ "Приватбанк", про визнання відсутнім права застави за укладеним Договором застави № 34 від 24.03.2015 закрив на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції послався на аналогічну правову позицію, що викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2018 у справі № 910/14144/17.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у даній справі скасувати, справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" вказує на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права закривши провадження у справі на підставі ч.1 ст. 231 ГПК України. За твердженням апелянта, суд першої інстанції, враховуючи всі обставини справи, повинен був розглядати справу по суті, а не закривати провадження у справі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №904/2376/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (доповідач у справі), суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 поновлено позивачу строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 21.03.2019 у даній справі, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заявника, справу №910/2376/18 призначено до розгляду на 16.05.2019.

Позиції учасників справи.

08.05.2019 до Північного апеляційного господарського суду від представника НБУ надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого НБУ заперечує проти вимог апеляційної скарги з підстав того, що позов про визнання відсутнім застави не є ефективним способом захисту та не узгоджується з принципом правової визначеності та суперечить завданням господарського судочинства, оскільки в даному випадку фактично предметом позову є встановлення фактів, а не спір про право. Враховуючи вищевикладене, НБУ просить апеляційний господарський суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі №904/2376/18 та залишити без змін оскаржувану ухвалу Господарського суду міста Києва.

Через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду 16.05.2019 від представника АТ "КБ "Приватбанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній заперечує проти вимог апеляційної скарги позивача, зазначає, що місцевим господарським судом вірно застосовано положення ч.1 ст. 231 ГПК України та враховано правову позицію викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2018 у справі №910/14144/17 та просить апеляційний господарський суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі №904/2376/18 без змін.

Явка представників сторін.

У судовому засіданні 16.05.2019 представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі №904/2376/18 скасувати, справу передати для продовження розгляду до місцевого господарського суду.

У судовому засіданні 16.05.2019 представники відповідача та третьої особи проти вимог апеляційної скарги заперечували з підстав викладених у поданих письмових відзивах, ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у вказаній справі просили апеляційний господарський суд залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/2376/18 за позовом НБУ до АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - АТ "КБ "Приватбанк", про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави № 34 від 24.03.2015.

24.10.2008 між НБУ та ПАТ "КБ "Приватбанк" укладено Кредитний договір № 19.

24.03.2015 між НБУ (заставодержатель) та ПАТ "Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат" (заставодавець), правонаступником якого є АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", було укладено Договір застави № 34, відповідно до умов якого заставою за цим договором забезпечуються кожна та всі з вимог заставодержателя, що випливають з Кредитного договору № 19 від 24.10.2008 із майбутніми змінами та доповненнями, в тому числі, які збільшують розмір основного зобов`язання за ним, проценти за користування кредитом та продовжують строк користування кредитом, укладеного між заставодержателем та ПАТ "КБ "Приватбанк".

28.12.2017 НБУ та ПАТ "КБ "Приватбанк" уклали додатковий договір № 35 до Кредитного договору № 19 від 24.10.2008, умовами якого змінили процентну ставку за користування кредитом.

Позивач стверджує, що зміна розміру процентів за кредитним договором, попередньо неузгоджена в договорі застави, вимагає наявності укладеної додаткової угоди до Договору застави № 34 від 24.03.2015, яка б відображала такі зміни основного зобов`язання.

Оскільки, укладання між НБУ та АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" відповідних додаткових угод до спірного Договору застави до або одночасно із укладанням Додаткового договору № 34 від 28.12.2017 не відбувалося, позивач вважає, що попередньо не узгоджена з ним зміна процентних ставок за забезпеченим зобов`язанням призвела до припинення майнової поруки відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України.

Спір між сторонами у справі виник у зв`язку з визнанням факту відсутності у Національного банку України права застави за укладеним з акціонерним товариством "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" Договором застави № 34 від 24.03.2015, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 642.

Ухвалою Господарського суду міста від 21.03.2109 закрито провадження у справі №904/2376/18, у зв`язку з тим, що вимога про визнання відсутнім у відповідача права застави за Договором застави № 34 від 24.03.2015 не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді. Така вимога не призводить до поновлення порушених прав, не може самостійно розглядатися в окремій справі, а відповідні доводи підлягають розгляду лише під час вирішення спору про звернення стягнення на предмет застави за таким договором.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень ст. 2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів України" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Ст. 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч. 2 ст. 20 ГК України, одним зі способів захисту цивільного права є визнання наявності чи відсутності прав, якими можуть бути, зокрема визнання права власності чи інших речових прав на певне майно, визнання права авторства на твір науки, літератури, мистецтва чи таке інше, тобто ухваленням рішення про визнання чи відсутність права повинен вирішуватися спір по суті.

Ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст. 589 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Тобто провадження у справі підлягає закриттю, якщо при її розгляді буде встановлена непідвідомчість господарському суду (стаття 12 цього ж Кодексу).

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги про визнання відсутнім у відповідача права застави за Договором застави № 34 від 24.03.2015 не є вимогами про встановлення юридичних фактів, однак такі доводи можуть розглядатися господарським судом лише при існуванні та розгляді між сторонами спору про право.

Вимога про визнання відсутнім у відповідача права застави за Договором застави № 34 від 24.03.2015 не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді. Така вимога не призводить до поновлення порушених прав, не може самостійно розглядатися в окремій справі, а відповідні доводи підлягають розгляду лише під час вирішення спору про звернення стягнення на предмет застави за таким договором.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2018 у справі № 910/14144/17.

За встановлених обставин ухвала Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі №904/2376/18 прийнята у відповідності до норм процесуального права, підстави, встановлені ст. 277 ГПК України, для її зміни чи скасування відсутні. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального та процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Отже оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Отже ухвала Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі №904/2376/18 є такою, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на АТ "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат".

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі №904/2376/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 у справі №904/2376/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 904/2376/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 20.05.2019.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир