РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2019Справа № 910/3672/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні матеріали справи

За позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", 86065, Донецька обл., м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1,

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03150, м. Київ, вул. Тверська, 5

про стягнення 9 703,52 грн.

Представники учасників судового процесу: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 9 703,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач допустив незбереження перевезеного вантажу, внаслідок чого позивачу заподіяні збитки у вигляді вартості втраченого майна у розмірі 9 703,52 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2018 відкрито провадження у справі № 910/3672/19 вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

19.04.2019 через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на позовну заяву.

За приписами частин 5, 6 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України України) копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються: 1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; 2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Проте, Суд зазначає, що відповідач не приєднав до відзиву належних доказів направлення відзиву і доданих до нього доказів позивачу, а саме, опису вкладення у цінний лист та розрахункового документа. При цьому, приєднані до відзиву копії поштового реєстру та фіскального чека Суд такими доказами не вважає, оскільки неможливо встановити вміст відправлення, а відтак, і дійти висновку, що позивачу був відправлений відзив на позов у даній справі.

Згідно зі ст. 170 Господарського процесуального кодексу України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо). Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на викладені обставини, відзив Акціонерного товариства "Українська залізниця" ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2019 повернуто відповідачу без розгляду.

02.05.2019 від позивача по справі надійшла відповідь на відзив та платіжне доручення про сплату позивачем збитків в сумі 9 703, 52 грн.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2018 між Приватним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ТРЕЙДИНГ" (далі - постачальник) укладено договір №1-1-2018/007, умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти і оплатити вугільну продукцію за марочним складом, цінами і в кількості, вказаними у відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору і на умовах, передбачених даним договором.

22.09.2018 на адресу Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" по залізничній накладній №47294681 надійшло кам`яне вугілля марки Г (Г-2) Р 0-200 у вагонах № 56458979, 56248701, 56236003, 53530507, 59415976, 53516340, 61299889, 56962731, вантажовідправник - Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля".

До відправки вказані вагони надійшли з вагою, зазначеною у залізничній накладній, а саме у вагоні № 56458979- 68,40 тон, у вагоні № 56248701 - 68,70 тон, у вагоні № 56236003 - 68,95 тон, у вагоні № 53500963 - 68,50 тон, у вагоні №53530507 - 68,50 тон, у вагоні № 59415976 - 69,45 тон., у вагоні № 53516340 - 69,60 тон., у вагоні № 61299889 - 69,80 тон., у вагоні № 56962731 - 68,45 тон., Після прибуття вагонів на станцію Авдіївка, органом транспорту проведено комісійне переважування маси вантажу на підставі статті 52 Статуту залізниць України та встановлена вагова нестача у спірних вагонах: у вагоні № 56458979- 1,90 тон, у вагоні № 56248701 - 2,15 тон, у вагоні № 56236003 - 2,30 тон, у вагоні № 53500963 - 68,50 тон, у вагоні №53530507 - 2,45 тон, у вагоні № 59415976 - 1,55 тон., у вагоні № 53516340 - 2,40 тон., у вагоні № 61299889 - 2,20 тон., у вагоні № 56962731 - 2,50 тон., складені комерційні акти № 482803/257-482803/264 від 23.09.2018.

Відповідно до комерційного акту № 482803/257: "...По документу значиться вага: нетто 68400 кг, тара 22600кг. При переважуванні виявилося: брутто 89100, нетто 66500кг, тара 22600кг, що менше ваги накладної на 1900кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10см - 20см, укочена , маркування поздовжніми борознами, плівкою проти видування не вкривалась. У вагоні над 1 та 7 люками мається виямки 150см*280см*30см -40см, у місцях виїмок маркування порушено...".

Відповідно до комерційного акту № 482803/258: "...По документу значиться вага: нетто 68700 кг, тара 22400кг. При переважуванні виявилося: брутто 88950, нетто 66550кг, тара 22400кг, що менше ваги накладної на 2150кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10см - 20см, укочена , маркування поздовжніми борознами, плівкою проти видування не вкривалась. У вагоні над 1 та 7 люками мається виямки 150см*280см*30см -40см, у місцях виїмок маркування порушено...".

Відповідно до комерційного акту № 482803/259: "...По документу значиться вага: нетто 68950 кг, тара 24000кг. При переважуванні виявилося: брутто 90650, нетто 66550кг, тара 24000кг, що менше ваги накладної на 2300кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10см - 20см, укочена , маркування поздовжніми борознами, плівкою проти видування не вкривалась. У вагоні над 1 та 7 люками мається виямки 150см*280см*30см -40см, у місцях виїмок маркування порушено...".

Відповідно до комерційного акту № 482803/260: "...По документу значиться вага: нетто 68500 кг, тара 22200кг. При переважуванні виявилося: брутто 88250, нетто 66050кг, тара 22200кг, що менше ваги накладної на 2450кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10см - 20см, укочена , маркування поздовжніми борознами, плівкою проти видування не вкривалась. У вагоні над 1 та 7 люками мається виямки 150см*280см*30см -40см, у місцях виїмок маркування порушено...".

Відповідно до комерційного акту № 482803/261: "...По документу значиться вага: нетто 69450 кг, тара 23400кг. При переважуванні виявилося: брутто 91300, нетто 67900кг, тара 23400кг, що менше ваги накладної на 1550кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10см - 20см, укочена , маркування поздовжніми борознами, плівкою проти видування не вкривалась. У вагоні над 1 та 7 люками мається виямки 150см*280см*30см -40см, у місцях виїмок маркування порушено...".

Відповідно до комерційного акту № 482803/262: "...По документу значиться вага: нетто 69600 кг, тара 23600кг. При переважуванні виявилося: брутто 90800, нетто 67200кг, тара 23600кг, що менше ваги накладної на 2400кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10см - 20см, укочена , маркування поздовжніми борознами, плівкою проти видування не вкривалась. У вагоні над 1 та 7 люками мається виямки 150см*280см*30см -40см, у місцях виїмок маркування порушено...".

Відповідно до комерційного акту № 482803/263: "...По документу значиться вага: нетто 69800 кг, тара 23500кг. При переважуванні виявилося: брутто 91100, нетто 67600кг, тара 23500кг, що менше ваги накладної на 2200кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10см - 20см, укочена , маркування поздовжніми борознами, плівкою проти видування не вкривалась. У вагоні над 1 та 7 люками мається виямки 150см*280см*30см -40см, у місцях виїмок маркування порушено...".

Відповідно до комерційного акту № 482803/264: "...По документу значиться вага: нетто 68450 кг, тара 23100кг. При переважуванні виявилося: брутто 89050, нетто 65950кг, тара 23100 кг, що менше ваги накладної на 2500кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10см - 20см, укочена , маркування поздовжніми борознами, плівкою проти видування не вкривалась. У вагоні над 1 та 7 люками мається виямки 150см*280см*30см -40см, у місцях виїмок маркування порушено...".

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що у зв`язку з незабезпеченням відповідачем схоронності вантажу під час його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу позивачу заподіяні збитки на загальну суму 9 703,52 грн., у зв`язку з чим просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" зазначену суму.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

У відповідності до ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з "Загальними положеннями" Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів (ст. 5 Статуту).

Статтями 22, 23 Статуту залізниць України передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (ст. 924 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 920 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Згідно з абз. 1 п. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; б) за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; в) за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Як встановлено судом вище, 22.09.2018 на адресу Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" по залізничній накладній №47294681 надійшло кам`яне вугілля марки Г (Г-2) Р 0-200 у вагонах № 56458979, 56248701, 56236003, 53530507, 59415976, 53516340, 61299889, 56962731, вантажовідправник - Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля".

До відправки вказані вагони надійшли з вагою, зазначеною у залізничній накладній, а саме у вагоні № 56458979- 68,40 тон, у вагоні № 56248701 - 68,70 тон, у вагоні № 56236003 - 68,95 тон, у вагоні № 53500963 - 68,50 тон, у вагоні №53530507 - 68,50 тон, у вагоні № 59415976 - 69,45 тон., у вагоні № 53516340 - 69,60 тон., у вагоні № 61299889 - 69,80 тон., у вагоні № 56962731 - 68,45 тон., Після прибуття вагонів на станцію Авдіївка, органом транспорту проведено комісійне переважування маси вантажу на підставі статті 52 Статуту залізниць України та встановлена вагова нестача у спірних вагонах: у вагоні № 56458979- 1,90 тон, у вагоні № 56248701 - 2,15 тон, у вагоні № 56236003 - 2,30 тон, у вагоні № 53500963 - 68,50 тон, у вагоні №53530507 - 2,45 тон, у вагоні № 59415976 - 1,55 тон., у вагоні № 53516340 - 2,40 тон., у вагоні № 61299889 - 2,20 тон., у вагоні № 56962731 - 2,50 тон., складені комерційні акти № 482803/257-482803/264 від 23.09.2018.

Відповідно до комерційного акту № 482803/257: "...По документу значиться вага: нетто 68400 кг, тара 22600кг. При переважуванні виявилося: брутто 89100, нетто 66500кг, тара 22600кг, що менше ваги накладної на 1900кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10см - 20см, укочена , маркування поздовжніми борознами, плівкою проти видування не вкривалась. У вагоні над 1 та 7 люками мається виямки 150см*280см*30см -40см, у місцях виїмок маркування порушено...".

Відповідно до комерційного акту № 482803/258: "...По документу значиться вага: нетто 68700 кг, тара 22400кг. При переважуванні виявилося: брутто 88950, нетто 66550кг, тара 22400кг, що менше ваги накладної на 2150кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10см - 20см, укочена , маркування поздовжніми борознами, плівкою проти видування не вкривалась. У вагоні над 1 та 7 люками мається виямки 150см*280см*30см -40см, у місцях виїмок маркування порушено...".

Відповідно до комерційного акту № 482803/259: "...По документу значиться вага: нетто 68950 кг, тара 24000кг. При переважуванні виявилося: брутто 90650, нетто 66550кг, тара 24000кг, що менше ваги накладної на 2300кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10см - 20см, укочена , маркування поздовжніми борознами, плівкою проти видування не вкривалась. У вагоні над 1 та 7 люками мається виямки 150см*280см*30см -40см, у місцях виїмок маркування порушено...".

Відповідно до комерційного акту № 482803/260: "...По документу значиться вага: нетто 68500 кг, тара 22200кг. При переважуванні виявилося: брутто 88250, нетто 66050кг, тара 22200кг, що менше ваги накладної на 2450кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10см - 20см, укочена , маркування поздовжніми борознами, плівкою проти видування не вкривалась. У вагоні над 1 та 7 люками мається виямки 150см*280см*30см -40см, у місцях виїмок маркування порушено...".

Відповідно до комерційного акту № 482803/261: "...По документу значиться вага: нетто 69450 кг, тара 23400кг. При переважуванні виявилося: брутто 91300, нетто 67900кг, тара 23400кг, що менше ваги накладної на 1550кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10см - 20см, укочена , маркування поздовжніми борознами, плівкою проти видування не вкривалась. У вагоні над 1 та 7 люками мається виямки 150см*280см*30см -40см, у місцях виїмок маркування порушено...".

Відповідно до комерційного акту № 482803/262: "...По документу значиться вага: нетто 69600 кг, тара 23600кг. При переважуванні виявилося: брутто 90800, нетто 67200кг, тара 23600кг, що менше ваги накладної на 2400кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10см - 20см, укочена , маркування поздовжніми борознами, плівкою проти видування не вкривалась. У вагоні над 1 та 7 люками мається виямки 150см*280см*30см -40см, у місцях виїмок маркування порушено...".

Відповідно до комерційного акту № 482803/263: "...По документу значиться вага: нетто 69800 кг, тара 23500кг. При переважуванні виявилося: брутто 91100, нетто 67600кг, тара 23500кг, що менше ваги накладної на 2200кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10см - 20см, укочена , маркування поздовжніми борознами, плівкою проти видування не вкривалась. У вагоні над 1 та 7 люками мається виямки 150см*280см*30см -40см, у місцях виїмок маркування порушено...".

Відповідно до комерційного акту № 482803/264: "...По документу значиться вага: нетто 68450 кг, тара 23100кг. При переважуванні виявилося: брутто 89050, нетто 65950кг, тара 23100 кг, що менше ваги накладної на 2500кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люка, двері щільно зачинені на фіксуючі пристрої, течі вантажу немає. Поверхня вантажу нижче рівня бортів на 10см - 20см, укочена , маркування поздовжніми борознами, плівкою проти видування не вкривалась. У вагоні над 1 та 7 люками мається виямки 150см*280см*30см -40см, у місцях виїмок маркування порушено...".

За приписами ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до п. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. №334, комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. У комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Відповідно до п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 (далі - Правила оформлення перевізних документів), на кожне відправлення вантажу відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну).

Згідно з п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів, відправником заповнюються, зокрема, такі графи накладної як "Маса вантажу, визначена відправником" - заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Маса вказується у кілограмах (маса брутто вантажу), загальна маса відправки (прописом) , а також "Спосіб визначення маси".

При цьому правильність вказаних у накладній відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом засвідчує представник відправника.

Згідно зі ст. 37 Статуту залізниць України, тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами перевезення вантажів. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантаж завантажений відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування.

Відповідно до п.1. Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу (ст. 32 Статуту), затверджених Наказом Міністерства транспорту України " 542 від 20.08.2001 року, у вагонах відкритого типу (на платформах, у напіввагонах і т.ін.) допускається перевезення вантажів, зазначених у додатку. Кам`яне вугілля, кокс, торф, руда і рудні концентрати, мінеральні будівельні матеріали (глина, щебінь тощо) перевозяться, як правило, у напіввагонах.

Судом встановлено, що відомості про зафіксовану сторонами нестачу вантажу внесені до комерційних актів № 482803/257,, № 482803/258, № 482803/259, № 482803/260,

№ 482803/261, № 482803/262, № 482803/263, № 482803/264 від 23.09.2018.

Вказані комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правилам складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому приймаються судом у якості належного та допустимого доказу на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній № 47294681, фактичній масі вантажу.

У вирішенні спорів, пов`язаних із збереженням вантажу під час перевезення насипом у вагонах відкритого типу, зокрема, вугілля, необхідно виходити з того, що стаття 111 Статуту звільняє перевізника від відповідальності за втрату та недостачу вантажу, якщо вантаж прибув на станцію призначення у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника за відсутності ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. Відправник згідно зі статтею 37 Статуту повинен визначити масу вантажу і зазначити її у залізничній накладній. Якщо залізниця використає своє право перевірити правильність даних, зазначених відправником у накладній, та візьме участь у контрольній перевірці маси вантажу, то сама лише ця обставина не є підставою для покладання відповідальності за недостачу вантажу на залізницю, а повинна оцінюватись поряд з іншими обставинами справи. Прибуття напіввагона на станцію призначення з недовантаженням до рівня бортів не свідчить про втрату або розкрадання навалочного або насипного вантажу при перевезенні, оскільки згідно зі статтею 111 Статуту позивач має довести вину перевізника. Залізниця вправі перевіряти дані, зазначені відправником в залізничні накладній, але не зобов`язана перевіряти масу усіх вантажів, які вона приймає до перевезення. Не має також правового значення оцінка того, чи могла залізниця при прийнятті вантажу до перевезення побачити недовантаження у вагоні, оскільки Статут та Правила перевезення не передбачають визначення маси вантажу "на око". До того ж різні вантажі мають різну питому вагу та вологість, внаслідок чого вантаж масою 70 тонн може займати лише третину або половину вагона. (п.3.19 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" №04-5/601 від 29.05.2002 року)

Відповідно до пп. "а" п. 111 Статуту залізниць України, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст.ст.114, 115 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В силу ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, зокрема, є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Так, у матеріалах справи наявні копії специфікації 3 від 29.08.2018, рахунок -фактура №90640771 від 21.09. 2018, копія банківської виписки від 18.10.2018.

Крім того, відповідно до ст.130 Статуту залізниць України, право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення вантажної квитанції з відміткою станції призначення про неприбуття вантажу і документів, що підтверджують кількість і вартість відправленого вантаж. У разі неможливості пред`явлення вантажної квитанції подається довідка станції відправлення про прийняття вантажу до перевезення з відміткою станції призначення про неприбуття вантажу. Всі вказані документи, які повинні бути надані одержувачем вантажу (позивачем) долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Частиною 1 статті 127 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

Виходячи з аналізу ст. 1166 Цивільного кодексу України, шкода відшкодовується за наявності складу цивільного правопорушення, а саме таких його елементів: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи, шкідливого результату такої поведінки (шкоди), причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою та вини особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, звільняє боржника від відповідальності (виключає його відповідальність).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної поведінки відповідача, що виявилась у незбереженні вантажу, що перевозився у вагонах № 56458979, 56248701, 56236003, 53530507, 59415976, 53516340, 61299889, 56962731, завданої шкоди - нестачі товару на загальну суму 9 703,52 грн. та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем в свою чергу не доведено суду належними та допустимими доказами, що нестача вантажу у вагонах № 56458979, 56248701, 56236003, 53530507, 59415976, 53516340, 61299889, 56962731 сталась не з вини відповідача відповідно до ст. 127 Статуту залізниць України.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків у розмірі 9 703,52 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (86065, Донецька обл., м. Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ідентифікаційний код 00191075) 9 703 грн. 52 коп. збитків та 1 921 грн. судового збору за подання позовної заяви.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 23 травня 2019 року

Суддя Трофименко Т.Ю.