УХВАЛА

м. Київ

20.05.2019Справа № 910/6364/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши

позовну заяву Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Пак»

про стягнення 53 182, 42 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державна установа «Житомирська виправна колонія (№4)» звернулася до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Пак» про стягнення 53 182, 42 грн., у тому числі: 40 220, 00 грн. - основного боргу, 10 185, 42 грн. - пені та 856, 00 грн. - 3% річних та 1921, 00 грн. судового збору.

Ознайомившись із поданою позовною заявою, суд встановив, що невідповідність її вимогам ст. 162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), внаслідок чого така заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Суд зазначає, що позовну заяву подано без додержання вимог статті 164 ГПК України.

Пунктом 1 частини 1 статті 164 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК, України позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Як вбачається із позовних матеріалів, на підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів заявником надано копію поштової квитанції від 14.05.2019, при цьому, опис вкладення в матеріалах відсутній.

Отже, надані позивачем докази не приймаються судом у якості належного виконання вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 ГПК України.

Разом з тим, позивачем також не дотримано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, відповідно до якого до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 передбачено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Водночас відсутність таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви (заяви, скарги), оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем (заявником, скаржником) належної суми судового збору.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Водночас, позивачем до позовної заяви додано копію платіжного доручення № 230 від 14.05.2019 на суму 1 921, 00 грн., яке не містить відтиску печатки та підпису платника, відбитку печатки (штампу) банку та підпису працівника банку (філії, відділення), дати здійснення касової операції, відомостей щодо зарахування сплаченої суми до Державного бюджету України та інших реквізитів, які б свідчили про здійснення відповідної касової операції, у зв`язку з чим наведене платіжне доручення не може бути розцінене судом як оригінал платіжного доручення.

Крім того, згідно п. 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, всупереч наведеним вимогам позивачем таке підтвердження суду не надано.

За приписами частини 1 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, зазначені обставини тягнуть за собою залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 162, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Пак» про стягнення 53 182, 42 грн. - залишити без руху.

Встановити Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)» строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків у визначений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Бондарчук