РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.05.2019Справа №910/3390/19

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білогірьє Груп»
простягнення 90759,87 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білогірьє Груп» 90759,87 грн, з яких: 81309,20 грн основного боргу, 8746,51 грн пені та 704,16 грн 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору №1 від 30.06.2016 в частині здійснення оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/3390/19, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Відповідач відзив на позов не надав.

Суд відзначає, що відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на те, що ухвала суду від 25.03.2019 була направлена на адресу відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а будь-якої іншої адреси відповідачем суду не повідомлено, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд судом справи №910/3390/19.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.06.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Білогірьє Груп» (покупець) було укладено Договір №1 з протоколом розбіжностей від 30.06.2016 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується доставляти і передавати на умовах та у встановлені цим договором строки алкогольні напої (надалі - товар) у власність покупця, а покупець зобов`язується примати товар у власність і оплачувати його на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 Договору найменування товару, його асортимент та ціна визначається Специфікацією (додаток №1 до Договору), що є його невід`ємною частиною.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін товарної (товарно-транспортної та видаткової) накладної, яка засвідчує факт передачі товару постачальником та його отримання покупцем. Датою поставки вважається дата передачі постачальником товару покупцю.

Відповідно до п. 5.7 Договору загальна сума цього договору обумовлюється сумами, зазначеними у накладних (товарно-транспортній або видатковій) на кожну партію товару, що були поставлені протягом строку дії договору.

Пунктом 9.1 Договору передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріпленням печатками сторін та діє до 31.12.2016.

25.12.2017 сторонами підписано додаткову угоду до Договору №1 від 30.06.2016, за змістом якої сторони дійшли згоди, що Договір №1 від 30.06.2016 продовжує свою дію на тих самих умовах до 31.12.2018, а в частині виконання грошових зобов`язань за цим Договором - до їх остаточного виконання; в подальшому, якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії цього Договору жодна із сторін письмово не повідомила іншу сторону про своє бажання припинити дію Договору, даний Договір вважається продовженим на тих самих умовах строком на 1 рік без обмеження кількості разів такого продовження.

За правовою природою укладений між сторонами Договір №1 від 30.06.2016 є договором поставки.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 5.8 Договору встановлено, що оплата поставленого товару здійснюється покупцем в національній грошовій одиниці України протягом 60 календарних днів з моменту фактичної поставки товару.

Згідно з п. 5.11 Договору днем здійснення платежу вважається день, в який сума, що підлягає сплаті, зарахована на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п. 5.13 Договору в редакції додаткової угоди від 30.06.2016 покупець проводить розрахунки за поставлений товар, згідно договору поставки, у встановлений для цього день - вівторок та п`ятниця кожного тижня. Якщо такий вівторок та п`ятниця припадають на вихідний день, то вищезазначений платіж здійснюється на найближчий вівторок та п`ятницю, що слідує за ним.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивачем у період з 07.08.2018 по 10.10.2018 поставлено відповідачу товар на загальну суму 82309,20 грн. Факт поставки товару підтверджується підписаними представниками обох сторін видатковими накладними, копії яких долучено позивачем до позовної заяви, а саме: №31463 від 07.08.2018 на суму 4131,48 грн, №31472 від 07.08.2018 на суму 6533,16 грн, №32533 від 14.08.2018 на суму 4796,40 грн, №33278 від 18.08.2018 на суму 3242,16 грн, №36295 від 07.09.2018 на суму 7034,82 грн, №36297 від 07.09.2018 на суму 5358,42 грн, №38182 від 18.09.2018 на суму 4598,04 грн, №38189 від 18.09.2018 на суму 5497,26 грн, №39860 від 28.09.2018 на суму 16316,22 грн, №39875 від 28.09.2018 на суму 13425,18 грн, №40819 від 05.10.2018 на суму 4221,24 грн, №41518 від 10.10.2018 на суму 4121,52 грн, №41519 від 10.10.2018 на суму 3033,30 грн.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого товару належним чином виконано не було, а було здійснено лише часткову оплату на суму 1000,00 грн.

Решта вартості поставленого товару оплачена Товариством з обмеженою відповідальністю «Білогірьє Груп» не була, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 81309,20 грн.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем заперечень проти позову не наведено, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 81309,20 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 8746,51 грн та 3% річних у розмірі 704,16 грн за загальний період прострочення з 06.10.2018 по 04.03.2019.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно з положеннями ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидами якої є штраф та пеня.

Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 8.7 Договору встановлено, що у випадку порушення покупцем строків оплати за товар, передбачених п. 5.8 цього Договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від несвоєчасно сплаченої суми, за кожний день такого прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 8746,51 грн та 3% річних у розмірі 704,16 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 126, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білогірьє Груп» (03148, м.Київ, вулиця Гната Юри, будинок 20, ідентифікаційний код 40501103) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія» (01135, м.Київ, вулиця В`ячеслава Чорновола, будинок 12, ідентифікаційний код 37310549) заборгованість у розмірі 81309 (вісімдесят одна тисяча триста дев`ять) грн 20 коп., пеню у розмірі 8746 (вісім тисяч сімсот сорок шість) грн 51 коп., 3% річних у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 16 коп. та судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ю.М. Смирнова