ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року Справа № 906/16/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Петухов М.Г.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 21.03.2019 р. у справі №906/16/19 (суддя Машевська О.П.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" (с. Мокіївці, Шепетівський р-н, Хмельницької області)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп" (м. Київ)

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Шепетівська районна державна адміністрація Хмельницької області (Хмельницька обл., м.Шепетівка) та Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (м.Хмельницький)

про стягнення 147 041, 78 грн.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

третьої особи - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Груп":

- 64 414, 30 грн. основного боргу, 5690,30 грн. 3% річних та 32540,88 грн. інфляційних витрат у зв`язку із неналежним виконанням умов договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.12.2015р.;

- 36 560,04 грн. основного боргу, 1615,38 грн. 3% річних та 6220,88 грн. інфляційних втрат у зв`язку із неналежним виконанням умов договору суборенди земельної ділянки №28/12/Ц від 28.12.2015р.

Правовими підстави заявленого позову є положення статей 509, 526, 530, 625 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 21.03.2019 р. у справі №906/16/19, зокрема, було передано дану справу до Господарського суду Хмельницької області в порядку виключної підсудності.

Суд першої інстанції встановив, що спір між сторонами у даній справі виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем обов`язку покупця за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 28.12.2015р. та неналежним виконанням відповідачем обов`язку суборендаря земельної ділянки за договором суборенди земельної ділянки № 28/12/Ц від 28.12.2015р., на якій розташоване придбане нерухоме майно, а відтак, враховуючи те, що дане нерухоме майно та земельна ділянка розташовані на території Хмельницької області, суд дійшов висновку, що спір у справі належить до виключної підсудності Господарського суду Хмельницької області, відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині передачі справи до Господарського суду Хмельницької області в порядку виключної підсудності, товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду в цій частині та направити справу для розгляду до місцевого господарського суду.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що предметом позову у даній справі є вимога про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу від 28.12.2015р., тобто спору щодо нерухомого майна немає. Разом з тим, суд першої інстанції, в порушення процесуальних норм права не з`ясував природу правовідносин та дійшов помилкового висновку про те, що визначальним у визначенні виключної територіальної підсудності спору господарському суду є те, що останній винник з приводу нерухомого майна.

Окрім того, скаржник вказує, що відповідач змінив своє місцезнаходження та знаходиться за адресою: 04119, м.Київ, Шевченківський р-н., вул. Дегтярівка, 25Л, тому подальше листування з відповідачем по даній справі просить здійснювати за новою адресою.

Таким чином, вирішуючи питання про передачу справи до Господарського суду Хмельницької області в порядку виключної підсудності, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про предмет спору, не застосував ч. 2 ст. 27 ГПК України, у зв`язку з чим ухвала в цій частині підлягає скасуванню.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2019р. відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено на 07.05.2019 р. об 14:30 год., доручено Господарському суду Хмельницької області забезпечити проведення відеоконференції у даній справі.

В судовому засіданні 07.05.2019р. представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задоволити, скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині передачі справи до Господарського суду Хмельницької області в порядку виключної підсудності. Зазначив про помилковість вимог п. 5 резолютивної частини апеляційної скарги щодо повернення з Державного бюджету суми сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання 07.05.2019 р. не з`явилися.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.05.2019 р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 17.05.2019 р. об 11:00 год.

В судове засідання 17.05.2019р. представники сторін не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч.3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що судом вчинено всі належні дії щодо повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, заслухавши в судовому засіданні 07.05.2019 р. пояснення представника скаржника, зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача:

- 64 414, 30 грн. основного боргу, 5690,30 грн. 3% річних та 32540,88 грн. інфляційних витрат у зв`язку із неналежним виконанням умов договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.12.2015р.;

- 36 560,04 грн. основного боргу, 1615,38 грн. 3% річних та 6220,88 грн. інфляційних втрат у зв`язку із неналежним виконанням умов договору суборенди земельної ділянки №28/12/Ц від 28.12.2015р.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 21.03.2019 р. у справі №906/16/19, зокрема, було передано дану справу до Господарського суду Хмельницької області в порядку виключної підсудності.

При постановлені оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції керувався положеннями ч. 3 ст. 30 ГПК України, та дійшов висновку, що спір у даній справі має розглядатися Господарським судом Хмельницької області за правилами виключної підсудності, оскільки нерухоме майно та земельна ділянка розташовані на території Хмельницької області.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (ст. 1 ГК України).

Параграфом 3 глави 2 ГПК України урегульовано територіальну юрисдикцію (підсудність).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, ст. 30 ГПК України визначена виключна підсудність справ.

Так, ч. 3 ст. 30 ГПК України визначено, що спори, які виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що до позовів про права на нерухоме майно в контексті даної статті відносять позови щодо захисту речових прав на нерухоме майно, як-то: віндикаційний - про витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України); негаторний - про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України); про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) тощо.

В той же час, правила виключної підсудності не поширюються на позови, що виникають із зобов`язань щодо прав на нерухоме майно (найм, оренда, застава тощо). До таких позовів застосовуються загальні правила підсудності.

Матеріалами справами підтверджується, що предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості та інших нарахувань у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.12.2015р. та договору суборенди земельної ділянки №28/12/Ц від 28.12.2015р.

Таким чином, даний позов ґрунтується на невиконанні відповідачем договірних зобов`язань, метою якого є захист права шляхом зобов`язально-правового способу, тобто позивач не захищає своє речове право на спірне нерухому майно, з огляду на що висновок суду першої інстанції про передачу даної справи за виключною підступністю до Господарського суду Хмельницької області в порядку ч. 3 ст. 30 ГПК України є безпідставним та необґрунтованим.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, а справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду (п. 1 ч.1, ч. 2 ст. 31 ГПК України).

Як встановлено апеляційним судом, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 21.03.2019р., відповідач змінив місцезнаходження та знаходиться за адресою: 04119, м. Київ, Шевченківський район, вул. Дегтярівська, буд. 25Л.

Отже, враховуючи те, що відповідач вже в процесі розгляду справи в суді першої інстанції змінив своє місцезнаходження, дана справа має бути розглянута Господарським судом Житомирської області в силу п. 1 ч.1, ч. 2 ст. 31 ГПК України.

Відповідно до п.6 ч.1ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

?

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала в частині направлення справи за підсудністю винесена із неправильним застосуванням ч. 3 ст. 30 ГПК України та це порушення норм процесуального права призвело до прийняття неправильного судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги позивача, скасування ухвали Господарського суду Житомирської області від 21.03.2019 р. у справі №906/16/19 в цій частині та передачу справи до Господарського суду Житомирської області області для подальшого розгляду.

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 270, 271, 275, 280 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 21.03.2019 р. у справі №906/16/19 - задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 21.03.2019р. у справі №906/16/19 - скасувати в частині передання справи до Господарського суду Хмельницької області в порядку виключної підсудності.

3. Справу передати до Господарського суду Житомирської області для продовження розгляду.

Повний текст постанови складено та підписано 20 травня 2019 р.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Петухов М.Г.