СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2019 р. Справа № 902/160/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Россолов В.В. , суддя Хачатрян В.С.

при секретарі судового засідання Беккер Т.М.

за участю представників:

прокурора Хряк О.О. (посвідчення №028256 від 15.08.2014)

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу керівника Вінницької місцевої прокуратури (вх.№1222/Д-43) на ухвалу господарського суду Донецької області від 28.03.2019 (суддя Фурсова С.М. повний текст ухвали складений 28.03.2019) у справі №902/160/19

за позовом Керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради, м. Вінниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовнефтепродукт", м. Маріуполь

про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 885427,27 грн. та визнання угоди укладеною, -

ВСТАНОВИЛА:

28.02.2019 до господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовнефтепродукт" про стягнення безпідставно збережених коштів за період з 05.09.2015 до 05.09.2018 в розмірі 885427,27 грн. та про визнання укладеною угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки № 57 від 27.08.2010 у редакції позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач використовує без правовстановлюючих документів земельну ділянку, площею 0,3202 га для обслуговування автомобільної заправної станції яка є власністю відповідача на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.2007.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 01.03.2019 у справі позовну заяву передано за підсудністю до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.03.2019 у справі №902/160/19 повернуто позовну заяву заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури подану в інтересах держави в особі Вінницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовнефтепродукт" про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 885427,27 грн. та визнання угоди укладеною.

Керівник Вінницької місцевої прокуратури з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 28.03.2019 року у справі №902/160/19, направити позовну заяву для продовження розгляду до господарського суду Донецької області та вирішення питання щодо відкриття провадження у справі. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовнефтепродукт" на користь прокуратури Вінницької області сплачений за її подачу судовий збір.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що міська рада неналежно здійснювала захист державних інтересів, оскільки не вжила достатніх та дієвих заходів по стягненню коштів за використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів, що є підставою для захисту цих інтересів прокурором. Апелянт звертає увагу суду, що ним обґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів міської ради, а також попередньо, до звернення до суду, повідомлено про це її та наявність підстави для представництва міською радою не оскаржено.

15.04.2019 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №902/160/19 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу господарського суду Донецької області від 28.03.2019 у справі №902/160/19 та призначено справу до розгляду на 16.05.2019 на 11:30 год.

Вінницька міська рада надіслала до суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№4532 від 07.05.2019), в якому позивач підтримує позицію прокурора, яка викладена в апеляційній скарзі щодо скасування ухвали суду першої інстанції та направлення позовної заяви для продовження розгляду господарському суду Донецької області та вирішення питання щодо відкриття провадження у справі. Також просить розглядати апеляційну скаргу без участі представника позивача.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2019, у зв`язку з відпусткою судді Гетьмана Р.А., визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак, наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з`явилися, своїх повноважних представників не направили.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами.

Прокурор в судовому засіданні підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати справу для розгляду до господарського суду Донецької області.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутнього в судовому засіданні прокурора, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Предметом даного позову є вимога прокурора в інтересах держави в особі міської ради про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів в розмірі 43 516, 22 грн. на підставі ст. 1212, 1214 ЦК України у зв`язку з тим, що відповідач, будучи власником об`єктів нерухомості, розташованих на земельній ділянці комунальної форми власності, користується нею без достатньої правової підстави.

Прокурор в позовні заяві зазначає, що порушення інтересів держави в особі міської ради полягає у протиправному та безоплатному використанні відповідачем земель комунальної власності, що ослаблює економічні основи територіальної громади м. Вінниці в особі Вінницької міської ради та потребує прокурорського реагування.

Прокурор наголошує, що з моменту закінчення договору оренди, який діяв раніше між сторонами, міська рада не звернулася до суду з позовом про поновлення договору оренди та не вжила інших відповідних заходів щодо стягнення з відповідача недоотриманої орендної плати за землю, що призвело до ненадходження значних коштів до бюджету територіальної громади.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.03.2019 у справі №902/160/19 позовну заяву заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури було повернута заявнику без розгляду на підставі п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Вирішуючи питання про повернення позовної заяви, місцевий господарський суд дійшов висновку, що в поданій до суду заяві прокурором не наведено обставини, які унеможливлюють або перешкоджають Вінницькій міській раді самостійно захистити інтереси держави та відповідно не обґрунтовано наявність підстав для здійснення представництва міської ради у даній справі та не подано належних та допустимих доказів, які підтверджують наявність підстав для здійснення такого представництва.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 5 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Прокурор має право подавати позов в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, не в будь-якому випадку, а лише, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або ж такий орган взагалі відсутній.

Саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 КК України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Відтак, якщо прокурор у позовній заяві не вказав обставин, пов`язаних з порушенням інтересів держави або з обґрунтуванням необхідності захисту таких інтересів, то це має наслідком застосування положень, передбачених ст.174 ГПК України (залишення позовної заяви без руху або повернення такої заяви).

Тобто, суд в будь-якому разі повинен обов`язково перевіряти доводи прокурора щодо правових підстав пред`явлення ним позову на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства.

Суд наділений правом залишити позовну заяву прокурора без руху, в порядку ч. 1 ст. 174 ГПК України, у випадку, якщо прокурором не зазначені підстави такого звернення, як це передбачено ч. 5 ст. 162 ГПК України, та надати можливість прокурору обґрунтувати підстави подання позову, або повернути таку позовну заяву, з посиланням на п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Отже, у випадку, якщо прокурор в позовній заяві не обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, місцевий суд залишає такий позов без розгляду.

При цьому, оцінюючи в кожному конкретному випадку правові наслідки необґрунтованого допуску прокурора до представництва, слід виходити з того, що підстави представництва прокурором інтересів держави з`ясовуються насамперед судом першої інстанції, який має досить широкий розсуд (дискрецію) в оцінці підстав звернення прокурора.

Так, зі змісту позовної заяви прокурора вбачається, що з урахуванням положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є Вінницька міська рада.

При цьому, в обґрунтування необхідності захисту інтересів держави (територіальної громади) прокурор вказує на бездіяльність міської ради, яка полягає у невжитті достатніх та дієвих заходів із урегулювання спірних правовідносин в судовому порядку, що, на думку прокурора, свідчить про неналежний захист цим органом інтересів держави, що стало підставою для звернення до суду прокурора у порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Прокурор зазначає, що порушення інтересів держави в особі Вінницької міської ради полягає у протиправному та безоплатному використанні відповідачем земель комунальної власності. Безоплатне використання землі з боку відповідача ослаблює економічні основи територіальної громади м. Вінниці в особі Вінницької міської ради, що за доводами прокурора потребує прокурорського реагування у межах наданої йому компетенції.

Прокурор наголошує, що міська рада не звернулася до суду з позовом про стягнення коштів за користування земельною ділянкою та не вжила інших відповідних заходів щодо стягнення з відповідача недоотриманої орендної плати за землю, що призвело до ненадходження значних коштів до бюджету територіальної громади.

Беручи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок місцевого господарського суду про те, що прокурором не доведено наявність підстав для представництва інтересів держави в особі Вінницької міської ради, є передчасним, у зв`язку з чим відсутні підстави для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Окрім того, апеляційний суд приймає до уваги те, що у разі виникнення у суду першої інстанції обґрунтованих сумнівів щодо наявності у прокурора повноважень або ж підстав для представництво інтересів держави в особі міської ради суді або сумнівів у правильності визначення прокурором позивача, могли бути застосовані приписи ст. 174 ГПК України щодо залишення позовної заяви без руху, а не для повернення позовної заяви, із наданням прокуророві строку для подання відповідного обґрунтування підстав та повноважень на звернення з даним позовом до суду; місцевий господарський суд не був позбавлений права порушити провадження у справі та зобов`язати прокурора надати докази наявності підстав для такого представництва, а в разі ненадання таких доказів - залишити позов без розгляду.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що висновки суду першої інстанції суперечать правовим позиціям про те, що "інтереси держави" є оціночним поняттям і прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

В оскаржуваній ухвалі не наведено, яким чином суд перевірив обставини захисту інтересів держави належними суб`єктами та недоведеність прокурором порушення інтересів держави.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частини 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Донецької області від 28.03.2019 у справі №902/160/19 скасуванню у зв`язку з порушенням судом норм процесуального права, а справа передачі на розгляд до господарського суду Донецької області.

У зв`язку з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 271 п.6 ч.1 ст.275, ст.ст. 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу керівника Вінницької місцевої прокуратури задовольнити.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 28.03.2019 у справі №902/160/19 скасувати.

Справу передати на розгляд до господарського суду Донецької області.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, через Східний апеляційний господарський суд або безпосередньо до Верховного Суду.

Повна постанова складена 20.05.2019.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян