ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р. Справа№ 910/15697/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - Рокицький І.В., адвокат, ордер №558555 від 18.01.2019;

від відповідача - Кондрашова А.О. довіреність №300-122/02-97 від 06.09.2018,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Ей Автомотів» на рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 у справі №910/15697/18 (суддя Гумега О.В., повний текст складено - 26.02.2019) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Ей Автомотів» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування повністю рішення

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сі Ей Автомотів» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування повністю рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №27-р/тк від 26.09.2018 у справі №24-26.13/53-18 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, у рішенні не доведено обставини, які мають значення для справи і які визнано встановленими, а викладені у рішенні висновки не відповідають дійсним обставинам справи, що згідно приписів частини першої статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 у справі №910/15697/18 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Так, за висновками місцевого суду оскаржуване рішення №27-р/тк від 26.09.2018 у справі №24-26.13/53-18 прийняте Тимчасовою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, а також з відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, відтак відсутні підстави для скасування та визнання недійсним рішення Комітету, тому у позові слід відмовити.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Ей Автомотів» .

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення прийняте судом з неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідністю висновків обставинам справи. Так, скаржник зауважує щодо неправомірності дій Комітету по першій вимозі (№24-29/06-789 від 19.01.2018), у зв`язку з дією на той час мораторію на перевірки відповідно до Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», тому вважає, що у позивача були відсутні підстави для надання запитуваної інформації про яку йшлося у вимозі. Разом з тим, друга вимога (№24-29.3/01-2551 від 01.03.2018), на переконання апелянта, не є вимогою у розумінні статті 7, 16, 17, 22, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», а є повідомленням про необхідність надання інформації саме на вимогу від 19.01.2018 з нагадуванням переліку питань, які було у ній наведено. Крім того, на думку апелянта, вимагаючи надання інформації згідно вимоги державного уповноваженого Антимонопольного комітету України та на вимогу Голови комітету про надання інформації, відповідач порушив норми ст. ст. 7, 16, 22 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не маючи на те законних прав, тобто з перевищенням своїх повноважень. Також, скаржник зауважує, що ним було частково надано витребувану інформацію, утім рішенням Комітету №27-р/тк від 26.09.2018 визнано, що ТОВ «Сі Ей Автомотів» вчинило порушення у вигляді неподання інформації на вимоги державного уповноваженого Комітету та голови Комітету. Відтак, апелянт стверджує, що вказані обставини свідчать про неправомірність прийнятого рішення Антимонопольним комітетом України і з викладених підстав підлягає визнанню недійсним та скасуванню.

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

У судовому засіданні представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи надані учасниками справи пояснення, апеляційна скарга розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у зв`язку зі здійсненням контролю за дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час набуття товариством з обмеженою відповідальністю «Дженерал Авто Груп» контролю над ТОВ «Сі Ей Автомотів», на адресу ТОВ «Сі Ей Автомотів» державним уповноваженим Антимонопольного комітету України Полюховичем В. було надіслано вимогу про надання інформації від 19.01.2018 №24-29/06-789, в якій відповідно до статей 7, 16, 22 та 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» у тридцятиденний строк з дня отримання вимоги ТОВ «Сі Ей Автомотів» мало надати Комітету таку інформацію: вартість активів, обсяги реалізації товарів (робіт, послуг) ТОВ «Сі Ей Автомотів» та суб`єктів господарювання, пов`язаних із ним відносинами контролю, у розумінні статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за 2013 рік, що передував даті набуття ТОВ «Дженерал Авто Груп» контролю над ТОВ «Сі Ей Автомотів» (інформацію надати щодо кожного суб`єкта господарювання окремо); копії протоколів загальних зборів учасників ТОВ «Сі Ей Автомотів» за період з 2014 року по час надання інформації.

Крім того, у вимозі повідомлялось, що згідно з пунктами 13, 14, 15 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» дії з неподання інформації у встановлені строки, подання інформації в неповному обсязі у встановлені строки або подання недостовірної інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність, встановлену статтею 52 цього Закону.

Вказана вимога була отримана уповноваженим представником ТОВ «Сі Ей Автомотів» 23.01.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення

Отже, останнім днем строку для надання інформації є 22.02.2018.

У відповідь на вимогу, листом №38 від 12.02.2018 ТОВ «Сі Ей Автомотів» повідомило про те, що товариство не має достатніх законних підстав для задоволення вимог про надання інформації, що містяться у вимозі №24-29/06-789 від 19.01.2018, оскільки на той час діяв мораторій на перевірки відповідно до Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

У зв`язку з неотриманням необхідної інформації, на адресу ТОВ «Сі Ей Автомотів» головою Комітету Терентьєвим Ю. було надіслано вимогу про надання інформації від 01.03.2018 №24-29.3/01-2551, в якій відповідно до статей 7, 16, 22 та 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» у двадцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги ТОВ «Сі Ей Автомотів» мало надати Комітету запитувану інформацію.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення друга вимога була отримана уповноваженим представником ТОВ «Сі Ей Автомотів» - 05.03.2018. Відтак, останнім днем строку надання інформації Комітету є 26.03.2018 (оскільки 25.03.2018 припадало на неробочий день).

Листом №98 від 27.04.2018 ТОВ «Сі Ей Автомотів» надало Комітету: інформацію про чистий дохід від реалізації ТОВ «Сі Ей Автомотів» за 2017 рік; вартість активів, валовий прибуток, фінансовий результат до оподаткування та чистий фінансовий результат ТОВ «Сі Ей Автомотів» на 31.12.2017; копії протоколів позачергових загальних зборів ТОВ ТОВ «Сі Ей Автомотів» від 24.04.2013 та від 18.12.2013 і повідомило, зокрема, що не має змоги надати копії протоколів загальних зборів учасників ТОВ «Сі Ей Автомотів» за період з 2014 року по час надання інформації, оскільки вказані протоколи було передано до архіву.

Однак, не надало інформації щодо вартості активів, обсягів реалізації товарів (робіт, послуг) ТОВ «Сі Ей Автомотів» та суб`єктів господарювання, пов`язаних із ним відносинами контролю, у розумінні статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та копії протоколів загальних зборів учасників ТОВ «Сі Ей Автомотів» за період, що вказувався. При цьому, ТОВ «Сі Ей Автомотів» також не надало Комітету копії документів, які б підтверджували те, що відповідні протоколи загальних зборів учасників ТОВ «Сі Ей Автомотів» було передано до архіву, а також копію письмового звернення ТОВ «Сі Ей Автомотів» до архіву щодо отримання товариством вказаних протоколів, та копій підтверджувальних документів надсилання до архіву й отримання ним відповідного звернення.

За наслідками неподання інформації на вимоги Антимонопольного комітету України у встановлені строки, розпорядженням державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 01.06.2018 №01/98-р було розпочато розгляд справи №24-26.13/53-18.

Відповідно до приписів п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Антимонопольний комітет України 26.09.2018 розглянув матеріали справи №24-26.13/53-18 про порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Сі Ей Автомотів» законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу і прийняв рішення №27-р/тк від 26.09.2018 яким:

1. Визнано, що товариство з обмеженою відповідальністю «Сі Ей Автомотів» вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 19.01.2018 № 24-29/06-789 у встановлений ним строк.

2. За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на товариство з обмеженою відповідальністю «Сі Ей Автомотів» штраф у розмірі 82 600 гривень.

3. Визнано, що товариство з обмеженою відповідальністю «Сі Ей Автомотів» вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу Голови Антимонопольного комітету України від 01.03.2018 № 24-29.3/01-2551 у встановлений ним строк.

4. За порушення, зазначене в пункті 3 резолютивної частини цього рішення, накладено на товариство з обмеженою відповідальністю «Сі Ей Автомотів» штраф у розмірі 82 600 гривень.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Антимонопольного комітету України, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним та скасування вказаного рішення №27-р/тк від 26.09.2018 в межах зазначеного двомісячного строку (23.11.2018), оскільки рішення №27-р/тк прийняте 26.09.2018 позивач отримав 03.10.2018, що підтверджується вхідною відміткою ТОВ «Сі Ей Автомотів» №82 від 03.10.2018.

Стосовно тверджень апелянта, щодо неправомірності дій Комітету по видачі першої вимоги (№24-29/06-789 від 19.01.2018) у зв`язку з дією на той час мораторію на перевірки відповідно до Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», тому вважає, що у позивача були відсутні підстави для надання запитуваної інформації про яку йшлося у вимозі, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.2016 №1728-УІІІ (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у цьому Законі терміни «державний нагляд (контроль)», «заходи державного нагляду (контролю)», «органи державного нагляду (контролю)» вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Приписами частини 2 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення.

Враховуючи вищевикладене, Комітет при здійсненні ним своїх повноважень з перевірки суб`єктів господарювання, щодо дотримання ними законодавства про захист економічної конкуренції не є органом державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності у розумінні Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а отже, не підпадає під дію мораторію на проведення перевірки встановленого Законом України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», про що вірно встановив суд першої інстанції.

При цьому, зі змісту статті 2 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» вбачається, що до 31 грудня 2018 року встановлено мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому (ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»).

Разом з тим, у вимогах, з якими звертався відповідач, не містилось вказівок на проведення Комітетом перевірок щодо ТОВ «Сі Ей Автомотів», а містилась вимога про надання інформації та необхідних копій документів.

З огляду на викладене та враховуючи те, що Закон України «Про Антимонопольний комітет України» та інші нормативно-правові акти не містять положень про право суб`єктів господарювання на відмову від виконання вимоги уповноваженої особи Комітету щодо подання інформації, необхідної для реалізації завдань, покладених на органи Комітету, позивач неправомірно відмовився від надання запитуваної інформації на вимогу №24-29/06-789 від 19.01.2018, відтак наведені доводи апелянта колегією суддів відхиляються.

Також апелянт стверджує, що друга вимога (№24-29.3/01-2551 від 01.03.2018) не є вимогою у розумінні статті 7, 16, 17, 22, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», а є повідомленням про необхідність надання інформації саме на вимогу від 19.01.2018 24-29/06-789 з нагадуванням переліку питань які було наведено у першій вимозі, яка в свою чергу видана з порушенням вимог, встановлених чинним законодавством України.

Вказані доводи апелянта колегією суддів не приймаються, оскільки, законодавчо не передбачено обмежень щодо кількості вимог, які можуть бути надіслані в межах необхідності з`ясування певного кола питань.

При цьому, форма та зміст другої надісланої вимоги повністю відповідає ст.ст. 7, 16, 17, 22, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», ознак невідповідності вказаним нормам, судом не виявлено.

Неподання суб`єктом господарювання певної інформації на запит (вимогу) уповноваженої особи Комітету є конкретним актом невиконання конкретної заснованої на законі вимоги державного органу, що й тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність, незалежно від того, чи надсилалися таким органом даному суб`єктові господарювання інші запити з таких самих питань (наведена правова позиція міститься у постанові Вищого господарського суду України від 29.11.2016 у справі №922/1540/16).

Твердження апелянта, що вимагаючи надання інформації згідно вимоги державного уповноваженого Антимонопольного комітету України та на вимогу Голови комітету про надання інформації, відповідач порушив норми ст.ст. 7, 16, 22 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не маючи на те законних прав, тобто з перевищенням своїх повноважень, суд вважає безпідставними.

Так, згідно зі статтею 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема, в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Комітет має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» державний уповноважений Комітету має право при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Положеннями статей 22 та 22 -1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» передбачено, що вимоги державного уповноваженого Комітету та голови Комітету є обов`язковими для виконання у визначений ним строк; суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу державного уповноваженого Комітету та голови Комітету подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Комітетом завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, за яких уповноважені особи Комітету мають право вимагати відповідну інформацію у суб`єктів господарювання та інших осіб.

Обов`язок надання інформації на запит (вимогу) уповноваженої особи Комітету повинен виконуватися суб`єктом господарювання незалежно від того, чи розпочата органом Комітету справа про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Інформація може бути витребувана як під час розгляду заяв, так і під час розгляду справ, а також в інших випадках, передбачених законом.

Законодавство України, в тому числі приписи Законів України «Про Антимонопольний комітет України» і «Про захист економічної конкуренції» не ставлять можливість реалізації органом Комітету своїх повноважень щодо витребування інформації в залежність від наявності чи відсутності заяв, скарг з приводу порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Законодавчі акти України про захист економічної конкуренції не обмежують коло тих суб`єктів господарювання, у яких органом Комітету може бути витребувана інформація, лише тими особами, які беруть участь у справі.

Слід зазначити, що законодавство України не уповноважує суб`єкта господарювання на власний розсуд вирішувати питання доцільності витребування органом Комітету інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Враховуючи викладене, звернення до ТОВ «Сі Ей Автомотів» з вимогами про надання інформації жодним чином не є порушенням конституційних норм чи перевищенням своїх повноважень з боку Комітету.

Також, скаржник зауважує, що ним було частково надано витребувану інформацію, утім рішенням Комітету №27-р/тк від 26.09.2018 визнано, що ТОВ «Сі Ей Автомотів» вчинило порушення у вигляді неподання інформації на вимоги державного уповноваженого Комітету та голови Комітету.

Як вже зазначалося, вимогою №24-29/06-789 від 19.01.2018 було запропоновано ТОВ «Сі Ей Автомотів» у тридцятиденний термін надати Комітету копії документів та інформацію:

1. Вартість активів, обсяги реалізації товарів (робіт, послуг) ТОВ «Сі Ей Автомотів» та суб`єктів господарювання, пов`язаних з ними відносинами контролю у розумінні статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за 2013 рік, що передував даті набуття ТОВ «Дженерал Авто Груп» контролю над ТОВ «Сі Ей Автомотів» (інформацію надати по кожному суб`єкту господарювання окремо).

2. Копії протоколів загальних зборів учасників ТОВ «Сі Ей Автомотів» за період з 2014 року по час надання інформації.

Наведений перелік містився також у наступній вимозі №24-29.3/01-2551 від 01.03.2018, в якій повторно запропоновано надати вказані копії документів та інформацію у двадцятиденний строк.

Разом з тим, позивач зазначає, що листом №98 від 27.04.2018 надав Комітету таку інформацію: інформацію про чистий дохід від реалізації ТОВ «Сі Ей Автомотів» за 2017 рік; вартість активів, валовий прибуток, фінансовий результат до оподаткування та чистий фінансовий результат ТОВ «Сі Ей Автомотів» на 31.12.2017; копії протоколів позачергових зборів ТОВ «Сі Ей Автомотів» від 24.04.2013 та 18.12.2013.

Однак, вказана інформація не стосується інформації та копій протоколів за період зазначений у вимогах.

Стосовно надання інформації, щодо вартості активів, обсягів реалізації товарів (робіт, послуг) «Сі Ей Автомотів» станом на 2013 рік, позивач повідомив про неможливість надання запитуваної інформації у зв`язку із закінченням строку зберігання документів щодо фінансової звітності.

Неможливість надання копій протоколів загальних зборів учасників ТОВ «Сі Ей Автомотів» за період з 2014 року по час надання інформації, позивач пояснює тим, що вказані протоколи було передано до архіву».

Утім, документів, які б підтверджували зазначені обставини, ним не надано.

Крім того, позивач зауважував, що він об`єктивно не в змозі надати запитувану Комітетом інформацію щодо вартості активів, обсягів реалізації товарів (робіт, послуг) суб`єктів господарювання, пов`язаних з ними відносинами контролю у розумінні статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за 2013 рік, зважаючи на відсутність будь-яких контактів з його контрагентами.

Проте, відповідно до статті 63 Закону України «Про захист економічної конкуренції» суб`єкти господарювання, пов`язані відносинами контролю відповідно до статті 1 цього Закону зобов`язані забезпечувати обмін інформацією між собою, в тому числі стосовно випадків, передбачених частиною другою статті 22 цього Закону, та вживати інших заходів у такий спосіб та у такому обсязі, які б забезпечували запобіганню вчиненню порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Законодавство України про захист економічної конкуренції не містить приміток чи застережень про те, що суб`єкт господарювання, до якого органи Комітету звернулися з вимогою про надання інформації звільняється від відповідальності, якщо органами Комітету витребовується інформація не у тому вигляді/формі, яка на даний момент наявна у суб`єкта господарювання.

Аналогічна правова позиція підтверджується судовою практикою, а саме постановою Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №917/637/17, в якій зазначається: «водночас Відділення не вимагало від Управління інформації, якої взагалі немає в наявності (або не існує), оскільки вимога стосувалася інформації, яка міститься, зокрема, в актах виконаних робіт тощо, у зв`язку з чим Управління мало можливість та зобов`язане було, за необхідності, систематизувати наявну в нього інформацію для її надання...».

Таким чином, враховуючи викладене, рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №27-р/тк було правомірно визнано, що ТОВ «Сі Ей Автомотів» вчинило порушення у вигляді неподання інформації Комітету, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», що є підставою для накладення штрафу.

Отже, з огляду на викладене, вимоги державного уповноваженого Комітету та голови Комітету є обов`язковими для виконання, а дії Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету з прийняття оскаржуваного рішення №27-р/тк не суперечать конституційним засадам, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а також законодавству про захист економічної конкуренції.

За таких обставин, неподання позивачем на вимоги державного уповноваженого Комітету та голови Комітету інформації та необхідних копій документів у встановлений строк, є порушенням, передбаченим п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15, недодержання органом Антимонопольного комітету України інших процедурних правил у розгляді справ про порушення конкурентного законодавства може мати наслідком визнання господарським судом відповідного рішення такого органу недійсним лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з`ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття органом Антимонопольного комітету України правильного рішення у справі, наприклад, порушено право особи, яка бере участь у справі, на подання доказів, клопотань, усних і письмових пояснень (заперечень), пропозицій щодо питань, які виносяться на експертизу, тощо. Якщо порушення органом Антимонопольного комітету України процедурних правил у розгляді справи про порушення конкурентного законодавства не призвело до прийняття неправильного рішення по суті розглянутої ним справи, то у господарського суду з урахуванням положень частини другої статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» немає підстав для визнання оспорюваного рішення недійсним.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №27-р/тк від 26.09.2018 у справі №24-26.13/53-18 прийнято з правильним застосуванням норм права, з повним з`ясуванням та доведенням обставин, які мають значення для справи, а також з відповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, а тому судом правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог, з огляду на відсутність підстав для визнання недійсним та скасування вказаного рішення.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Ей Автомотів» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 у справі №910/15697/18 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 24.05.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко