ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"20" травня 2019 р. Справа№ 910/13575/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019

у справі №910/13575/18 (суддя Якименко М.М.)

за позовом ОСОБА_1

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМ-ПАРТНЕР";

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобрик"

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі №910/13575/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі №910/13575/18 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останньою при поданні апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2019 повернуто без розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі №910/13575/18 з доданими до скарги матеріалами.

15.05.2019 апеляційна скарга ОСОБА_1 повторно надійшла до Північного апеляційного господарського суду.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду 15.05.2019 від відповідача-1 надійшли заперечення щодо відкриття апеляційного провадження.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про невідповідність скарги вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

За приписами статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскільки рішення Господарського суду міста Києва було постановлено 15.01.2019, а датою складення повного тексту судового рішення є 15.02.2019, останнім днем для подання апеляційної скарги було 07.03.2019.

Натомість, скаржник звернувся до суду з апеляційною скаргою 15.04.2019, що підтверджується відміткою господарського суду першої інстанції.

До апеляційної скарги скаржником додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтоване отриманням повного тексту рішення лише 11.04.2019.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваного рішення було отримано уповноваженим представником позивача ОСОБА_2 19.02.2019, що підтверджується розпискою представника на судовому рішенні (а.с. 220, зворотна сторона).

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що як апеляційна скарга, так і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підписані тією ж особою - ОСОБА_2, якою отримано 19.02.2019 оскаржуване рішення.

Крім того, в апеляційній скарзі б/н від 07.03.2019 позивачем вказано про факт отримання оскаржуваного рішення 19.02.2019 нарочно, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, юрисдикцію та практику Європейського суду з прав людини, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (res judicata), який, inter alia (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та полягає в тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення Європейського суду з прав людини у справах Желтяков проти України, № 4994/04, від 09.06.2011).

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Так, у справі "Брумареску проти Румунії" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий розгляд в суді, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує, між іншим, верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який вимагає, крім іншого, щоб у випадках, коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їхнє рішення не підлягало сумніву.

Частиною 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказані скаржником в апеляційній скарзі підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі №910/13575/18 є неповажними, що відповідно до вимог частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку вказавши інші підстави для поновлення строку.

Колегія суддів, звертає увагу скаржника, що частиною 4 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Водночас, згідно з п. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Керуючись статтями 119, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі №910/13575/18 залишити без руху.

2. ОСОБА_1 усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку неподання скаржником обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху або якщо вказані нею у заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані не поважними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська