ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" травня 2019 р. Справа № 924/316/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю.В., при секретарі Сарело Р.О., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного підприємства "Підшипник", м. Хмельницький

до товариства з обмеженою відповідальністю "Лампка Агро", Хмельницька область, Красилівський район, с. Великі Зозулинці

про стягнення грошей

за участю представників сторін:

від позивача - Катурга В.В. керівник

від відповідача - не з`явився

встановив:

Позивач у позові просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставку запасних частин до сільськогосподарської техніки в сумі 55 485, 73 грн., з яких: 49 582 грн. основного боргу; 4 720, 57 грн. інфляційні, 1 183, 16 грн. 3% річних. Обгрунтовуючи позов, позивач вказує, що він поставив відповідачу товар згідно накладних, а відповідач, отримавши товар, оплатив його тільки частково. Нарахування річних і інфляційних здійснено з посиланням на ст. 625 ЦКУ.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Повідомлений належним чином відповідач (за реєстраційною адресою) відзив на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив, про наявність поважних причин суд не повідомив. За таких обставин, суд розглянув справу за наявними матеріалами.

Матеріалами справи встановлено.

Як вбачається з видаткових накладних: № ППП-001515 від 17.07.18 на суму 29 759, 20 грн. (в накладній вказано, що постачальником є позивач, отримувач відповідач; підстава доручення № 128 від 17.07.18), № ППП-002276 від 16.10.18 на суму 14 862, 60 грн. (постачальник позивач; отримувач відповідач; підстава доручення від 16.10.18 № 201), № ППП-000321 від 22.02.19 на суму 4 960, 20 грн. (постачальник позивач; отримувач відповідач; підстава доручення від 21.02.19, № 245) позивач поставив на користь відповідача, а відповідач отримав запасні частини до с/г техніки на загальну суму 49 582 грн. Накладні, навпроти графи „Відвантажив містять підпис представника позивача та печатку позивача, навпроти графи „Отримав підпис представника відповідача.

До накладних подано довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей: № 128 від 17.07.18; від 16.10.18 № 201; від 21.02.19 № 245, (номера та дати співпадають з тими, які зазначені у накладних) які містять штамп відповідача у графі „Підприємство одержувач також печатку ТОВ „Лампка Агро, яка засвідчує підписи навпроти написів керівник підприємства і головний бухгалтер.

Також довіреності містять підпис особи, якій довірено отримати товар Семенюк В.Ф. та ОСОБА_1 С.М.

Згідно виписок по рахунках позивача, на користь останнього, зі сторони відповідача сплачено: 26.04.18 - 19 349, 40 грн. оплати за запчастини; 21.08.18 26 935, 20 грн. за запчастини і 10.09.19 22 716 грн. за запчастини. Рахунки містять штамп банку відносно оплати.

09.02.19 позивач направив на адресу відповідача претензію про оплату запчастин від 08.02.19 № 1. Докази направлення: рекомендоване повідомлення про вручення зі штампом пошти та фіскальний чек № 3830.

Заслухавши пояснення представника позивача та додані ним докази, та надавши їм оцінку в сукупності, судом враховується таке.

Позивач, обгрунтовуючи свої вимоги у позовній заяві, вказав на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу запчастин. Даний договір, як зазначив позивач укладено на підставі ч. 1 ст. 181 ГК України у спрощений спосіб (без підписання письмового документу).

З наявних у справі видаткових накладних вбачається, що позивач поставив, а відповідач прийняв запчастини на загальну суму 49 582 грн. Дане підтверджується відомостями накладних, а саме: постачальник позивач; отримувач відповідач. При цьому, накладні засвідчені підписами обох сторін. Зокрема, підпис позивача засвідчено печаткою, а відповідача довіреностями на отримання товарно матеріальних цінностей, в яких вказано особи підписантів та міститься печатка відповідача про видачу довіреностей цим особам.

Підписання накладних відповідачем свідчить про прийняття ним зазначених у накладних товарів.

Таким чином, зазначені обставини свідчать про виникнення між сторонами відносин поставки товару. Наявність же правовідносин передбачає настання зобов`язань, які з урахуванням їх сторін, є господарськими.

Так, у відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

В силу ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч. 1 ст. 11 ЦК України); підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти (п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України); у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (ч. 6 ст. 11 ЦК України).

Юридично значимими фактами (подіями), в силу яких між сторонами виникли господарські зобов`язання, в даному випадку є факт поставки товару позивачем та прийняття (підписання накладних) його відповідачем, що підтверджується накладними.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Враховуючи положення ст. 173 ГК України та фактичні обставини справи, кредитором у відносинах між даними сторонами є позивач (надав товар), боржником - відповідач (прийняв товар шляхом підписання накладних).

Враховуючи відсутність укладеного між сторонами письмового договору на поставку товару, строк виконання зобов`язання є невизначеним. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Вимога про оплату (виконання обов`язку), пред`явлена позивачем у надісланій на адресу відповідача претензії № 1, де вказано, що позивач просить погасити заборгованість до 15.02.19. Зазначена претензія, згідно фіскального чеку направлена 09.02.19 та вручена 12.02.19, про що зазначено в рекомендованому повідомленні, де міститься підпис у графі „Розписка в одержанні. Таким чином, враховуючи приписи ст. 530 ЦК України, обов`язок відповідача з приводу оплати товарів настає 20.02.19 року.

Відсутність доказів оплати станом на вищевказану дату та на час вирішення спору, свідчить про наявність прострочення платежу, а отже виникнення заборгованості. При цьому, наявні у справі виписки з рахунків про здійснення часткових оплат 26.04.18, 21.08.18, 10.09.18 є доказом оплати поставки товару, здійсненого за попередні періоди поставки ( не входять в заявлений період), що підтверджується: а) датами їх здійснення, які не можуть бути оплатою поставки здійсненої за накладними, наявними у справі, б) в призначенні платежу не зазначено платіжних доручень, наданих на підтвердження позову (зазначено рахунки з іншими номерами).

Отже, позов, в частині стягнення основного боргу є обґрунтованим, підтвердженим доказами та підлягає задоволенню (сума накладних 49 582 грн. підтверджує заявлений розмір основного боргу).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи встановлений судом факт прострочення оплати відповідачем, у позивача виникло право на нарахування річних і інфляційних. Однак, суд зазначає, що поданий позивачем розрахунок даних нарахувань є невірним, оскільки період нарахування обрано з 26.03.18, в той час як прострочення виникло з 20.02.19. Провівши перерахунок за правильний період прострочення (з 20.02.19 по 01.04.19 день подання позову) суд встановив дійсні суми нарахувань, зокрема: річні - 163 грн., інфляційні 446, 23 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню частково, з покладенням судових витрат на відповідача у повному обсязі (мінімальна ставка), враховуючи ч. 9 ст. 129 ГПК, де вказано, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Лампка Агро (31036, Хмельницька область, Красилівський район, с. Великі Зозулинці, вул. Леніна, буд. 10, код 33129725, р/р НОМЕР_1 в АТ „Прокредитбанк, МФО 320984) на користь приватного підприємства „Підшипник (29000, м. Хмельницький, Проспект миру, 92/1. кв. 98, код 30246802, р/р НОМЕР_2 в ХОД ПАТ „Райфайзен Банк Аваль, МФО 380805) 49 582 грн. (сорок дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят дві грн. 00 коп.) основного боргу, 163 грн. (сто шістдесят три грн. 00 коп.) 3% річних, 446, 23 грн. (чотириста сорок шість грн. 23 коп.) інфляційних та 1 921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.) судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук 3 прим:

1 - до справи

2 - ПП "Підшипник" (29000, м. Хмельницький АДРЕСА_1 Миру, 92 АДРЕСА_2 1 АДРЕСА_3 кв. 98)

3 - ТОВ "Лампка Агро" (31036, Хмельницька область, Красилівський район, с. Великі Зозулинці, вул. Леніна, будин. 10)

Всім рекомендованим з повідомленням