РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.04.2019

Справа № 910/1557/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»

до Державного вищого навчального закладу «Університет банківської

справи»

про стягнення 893.287,79 грн

суддя Сівакова В.В.

секретар судових засідань Кимлик Ю.В.

За участю представників сторін:

від позивача Кислощук Я.С., адвокат за довіреністю № 007/Др-32-1218 від 29.12.2018

від відповідача не з'явився

Суть спору :

08.02.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до Державного вищого навчального закладу «Університет банківської справи» про стягнення 893.287,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договір на газове паливо (природний газ) № 41ABLvz1815-18 від 27.11.2018, відповідно до якого позивач постачає відповідачу ДК 021:20-6 - газове паливо в обсягах і порядку передбачених договором, а відповідач в свою чергу оплачує вартість газу і наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами. Позивач свої зобов'язання за договором виконав та постави природний газ згідно актів приймання-передачі № ЗЛВ00058314 від 30.11.2018 та № ЗЛВ00069499 від 31.12.2018 на загальну суму 893.287,79 грн. Проте відповідач взяті на себе зобов'язання за договором по сплаті поставленого природного газу не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача 893.287,79 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/1557/19 від 12.02.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п'ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

25.02.2019 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 відкрито провадження у справі № 910/1557/19 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 18.03.2018.

Даною ухвалою зобов'язано відповідача протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 27.02.2019 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 655 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 1, яка згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 27.02.2019 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 27.02.2019, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 04.03.2019, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 655, а отже відповідач мав подати відзив до 19.03.2019.

Відповідачем 11.03.2019 до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач визнав позов повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 судове засідання призначено на 09.04.2019, у зв'язку з тим, що призначене на 19.03.2019 підготовче засідання не відбудеться, оскільки суддю направлено до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України для продовження співбесіди у межах процедури кваліфікаційного оцінювання.

В підготовчому засіданні 09.04.2019 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст.ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 25.04.2019.

Позивач в судовому засіданні 25.04.2019 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 25.04.2019 не з'явився.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки ухвалу суду від 18.03.2019 направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 783 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 1.

Відповідач ухвалу суду від 18.03.2019, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 22.03.2019, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 783.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 25.04.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (постачальник, позивач) та Державним вищим навчальним закладом «Університет банківської справи» (споживач, відповідач) було укладено договір на газове паливо (природний газ) № 41ABLvz1815-18 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник постачає споживачеві наступний предмет закупівлі: ДК 021:20-6 - газове паливо (газ природний) (далі - газ) в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором оплату отриманого товару повністю не здійснив, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 893.287,79 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона -постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п. 11.1 договору він набирає чинності з моменту підписання його сторонами, скріплення відбитками печаток сторін та діє до 31.12.2018 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором в частині розрахунків.

Згідно з п. 1.2 договору річний плановий обсяг постачання газу визначений в розмірі 118,0 тис. куб. м.

Відповідно до п. 1.3 договору планові обсяги постачання газу по місяцях визначено наступним чином: жовтень - 20 тис. куб. м.; листопад - 40 тис. куб. м.; грудень - 58 тис. куб. м.

Пунктом 3.2 договору визначено ціну цього договору в розмірі 1.620.140,00 грн.

Відповідно до п. 2.9 договору визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється у наступному порядку:

2.9.1. За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов'язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період що складений між оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог кодексу ГРН.

2.9.2. На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРН постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірника акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника.

2.9.3. споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати у письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв газ на загальну суму 893.287,79 грн, що підтверджується наступними актами приймання-передачі газу, які підписані та скріплені печатками обох сторін

№ ЗЛВ00058314 від 30.11.2018 на суму 301.648,19 грн,

№ ЗЛВ00069499 від 31.12.2018 на суму 591.639,60 грн.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.1 договору визначено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць - з контрактної години першого дня місяця до контрактної години першого дня наступного місяця включно. Контрактні години встановлює оператор ГРМ.

Згідно з п. 4.2 договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач не виконав зобов'язання по сплаті отриманого товару у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, яка підтверджена відповідачем та становить 893.287,79 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 893.287,79 грн обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на те, що відповідач визнав позов, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 50 відсотків, що складає 6.699,66 грн, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України, та у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 6.699,66 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Університет банківської справи» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (79039, м. Львів, вул. Золота, 42, ) 893.287 (вісімсот дев'яносто три тисячі двісті вісімдесят сім) грн 79 коп. основного боргу та 6.699 (шість тисяч шістсот дев'яносто дев'ять) грн 66 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (79039, м. Львів, вул. Золота, 42, ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 6.699 (шість тисяч шістсот дев'яносто дев'ять) грн 66 коп., сплачений згідно платіжного доручення № 256 від 06.02.2019.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 14.05.2018.

Суддя

В.В.Сівакова