РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.05.2019Справа №910/13600/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль"
доАкціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 81 627,89 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Костерний Д.О.
від відповідача:Оніщук О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 81 627,89 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язання зі своєчасної доставки до пункту призначення прийнятого до перевезення у залізничних вагонах вантажу, внаслідок чого позивачем на підставі п. 116 Статуту залізниць нараховано штраф у вказаній сумі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.10.2018 відкрито провадження у справі №910/13600/18 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив.

06.11.2018 від Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшло клопотання про здійснення розгляду справи №910/13600/18 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12.11.2018 через відділ діловодства суду від Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на позов з доказами його направлення позивачу, за змістом якого вбачається, що відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на відсутність негативних наслідків для позивача та не завдання останньому збитків таким порушенням зобов`язань відповідачем, а тому заявлена сума штрафу є неспівмірною.

15.11.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" було подано до відділу діловодства судову практику з розгляду тотожних спорів для долучення до матеріалів справи.

18.11.2018 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" надійшла відповідь на відзив з доказами її направлення відповідачу, в якій позивач звертає увагу, що у своєму відзиві відповідач не наводить жодних заперечень або спростувань наведених позивачем підстав позову. Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" зазначає, що розмір штрафу, передбаченого Статутом залізниць України, жодним чином не ставиться в залежність від наявності та розміру збитків. Також, позивач вказує, що з огляду на доходи відповідача заявлений до стягнення розмір штрафу не може вважатись неспівмірним.

03.12.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" надійшло повідомлення про зміну на підставі постанови Кабінету Міністрів України №938 від 31.10.2018 найменування відповідача - з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

04.01.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" надійшло повідомлення про зміну місцезнаходження позивача.

У зв`язку з прийняттям рішення Вищою радою правосуддя №662/0/15-19 від 05.03.2019 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді господарського суду міста Києва у відставку" у відповідності до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду на підставі розпорядження керівника апарату суду №05-23/694 від 29.03.2019 справу №910/13600/18 направлено на повторний автоматичний розподіл.

За наслідками проведеного 29.03.2019 повторного автоматизованого розподілу справу №910/13600/18 передано на розгляд судді Бойко Р.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.04.2019 прийнято справу №910/13600/18 до провадження судді Бойко Р.В.; повторно розпочато розгляд справи №910/13600/18 по суті; судове засідання у справі призначено на 16.04.2019.

16.04.2019 через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшло клопотання про зменшення суми штрафу, яке мотивоване тим, що щодо відповідача відкрито значну кількість виконавчих проваджень, розрахуватися за якими у Акціонерного товариства "Українська залізниця" немає можливості через скрутне фінансове становище, а колійне господарство та залізничний рухомий склад перебувають у стані, який потребує оновлення, в той час як відповідач систематично недоотримує від місцевих органів виконавчої влади кошти за перевезення пільгових категорій громадян, що в свою чергу не дає змоги своєчасно та в повному обсязі забезпечити придбання запасних частин, складових рухомого складу, що негативно впливає на технічний стан, безпеку руху та приводить до зниження якості послуг.

Також 16.04.2019 відповідачем було подано до відділу діловодства суду клопотання про продовження строку для подання пояснень та доказів.

16.04.2019 через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшли доповнення до відзиву на позов, в яких відповідач заперечує проти позовних вимог з тих підстав, що позивачем при розрахунку суми штрафу за несвоєчасну доставку не взято до уваги обставини, які надають право залізниці на збільшення терміну доставки вантажів та про які є відмітка Одеської залізниці в графі 49 залізничних накладних №№ 40692451, 40692303, 40692311, 40692378, 40957789 з посиланням на складені про це відповідні акти.

Протокольними ухвалами суду від 16.04.2019 відкладено вирішення питання про продовження строку для подання пояснень та доказів та про прийняття доповнень до відзиву на наступне судове засідання; в судовому засіданні оголошено перерву до 14.05.2019.

03.05.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" надійшли заперечення щодо наданих відповідачем актів загальної форми, в яких позивач вказує, що акти загальної форми про затримку вагонів №41 від 17.04.2019 та №45 від 23.04.2019 не можуть вважатись належними доказами у справі, оскільки не містять підпису представника позивача. Крім того, позивач вказує, що спірні залізничні накладні не містять відмітки у графі 49 про причини затримки вантажу.

14.05.2019 через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства "Українська залізниця" повторно надійшли доповнення до відзиву на позов, налогічні за своїм змістом поданим 16.04.2019.

Представники сторін в судове засідання 14.054.2019 з`явились, надали суду пояснення по суті справи, за змістом яких представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Протокольними ухвалами господарського суду міста Києва від 14.05.2019 поновлено відповідачу строк на подачу доповнень до відзиву, долученого його із доданими даними матеріалами до матеріалів справи; долучено до матеріалів справи подані позивачем документи.

В судовому засіданні 14.05.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Протягом квітня 2018 року АТ "Українська залізниця" було здійснено перевезення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" порожніх залізничних вагонів до пунктів навантаження за наступними залізничними накладними: №№ 40303299, 40303273, 40303265, 40354383, 40411142, 40375727, 40375719, 40347452, 40340804, 40340796, 40334328, 40340762, 40340754, 40334260, 40340721, 40340713, 40362295, 40362287, 40362279, 40404741, 40404725, 40448789, 40448847, 40448722, 40448664, 40448706, 40450637, 40450645, 40450611, 40450629, 40450652, 40466385, 40466351, 40466369, 40488751, 40488744, 40488710, 40542896, 40542888, 40507279, 40507238, 40542938, 40542920, 40542912, 40542904, 40486698, 37443777, 37443751, 40724692, 40692451, 40692303, 40692386, 40692311, 40692378, 40655730, 40655722, 40655714, 40708927, 40708919, 40708901, 40706061, 40706046, 40706020, 40706004, 40706095, 40706129, 40772774, 40772766, 40772725, 40772717, 40793762, 40800005, 40706210, 40706202, 40724676, 40799868, 40799850, 40799843, 40712770, 40706186, 40706178, 40743650, 40743643, 40742595, 40906794, 40906786, 40906778, 40906752, 40906745, 40800013, 40846156, 40827487, 40827743, 40827735, 40827479, 40827719, 40827461, 40659658, 40659633, 40659625, 40800021, 40799991, 40799983, 40799975, 40799967, 40799959, 40799942, 40799926, 40799918, 40801136, 40801177, 40801193, 40957789, 40953614, 40899908, 40899882, 40931735, 40899932, 40899924, 40899874, 408999866, 40899890, 40899858, 41023466.

Спір у справі стосується наявності правових підстав для покладення на відповідача відповідальності у вигляді стягнення штрафу у розмірі 81 627,89 грн. за несвоєчасну доставку вантажу згідно визначених залізничних накладних.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання в т.ч. Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, та Правил обчислення термінів доставки вантажів і Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із ч. 6 ст. 306 Господарського кодексу України, відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст. 3 Статуту).

Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі долучених залізничних накладних відповідачем було взято на себе зобов`язання з перевезення вантажу, здійснення чого не заперечується сторонами, однак, позивачем вказується на порушення встановлених строків відповідних перевезень.

У відповідності до ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно із ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

Положеннями п. 41 Статуту встановлено, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

В даному випадку, позивачем вказується на те, що за доданими до позову залізничними накладними (за квітень 2018 року) відповідачем було порушено взяті на себе зобов`язання із доставки вантажу у встановлені Правилами обчислення термінів доставки вантажів строки, а тому існують правові підстави для застосування визначеної відповідальності у вигляді стягнення штрафу.

Відповідно до пункту 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в МЮ України 24.11.2000 № 644 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів (статті 41, 116 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць" (п. 2.1. Правил).

Згідно з п. 2.4 наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9 Правил).

Відповідно до п. 2.10 Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно зі ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до пункту 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012, нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Згідно з пунктом 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, вантаж (порожні залізничні вагони) відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

В той же час, у поданому до суду відзиві та доповненнях до нього відповідач заперечує проти позову з тих підстав, що заявлена до стягнення сума штрафу не є співмірною наслідкам завданого порушення. Крім того, відповідач вказував, що позивачем при розрахунку суми штрафу за несвоєчасну доставку не взято до уваги обставини, які надають право залізниці на збільшення терміну доставки вантажів та про які є відмітка Одеської залізниці в графі 49 залізничних накладних №№ 40692451, 40692303, 40692311, 40692378, 40957789 з посиланням на складені про це відповідні акти.

Щодо тверджень відповідача про неправомірність нарахування штрафу за затримку доставки вантажу за залізничними накладними №№ 40692451, 40692303, 40692311, 40692378, 40957789 суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Суд відзначає, що зроблені у графі 49 залізничних накладних №№ 40692451, 40692303, 40692311, 40692378, 40957789 відмітки в порушення пункту 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів не містять причини затримки вагонів.

Більше того, у акті загальної форми №45 від 23.04.2019 не вказано ні станції відправлення, ні станції призначення, ні залізничної накладної, ні посилання на причини затримки, лише констатується факт затримки на одну добу поїзду №3141, у зв`язку з чим вказаний акт не може вважатись таким, що підтверджує або спростовує будь-які доводи відповідача у даній справі, тобто не є належним доказом в розумінні ст. 76 Господарського процесуального кодексу України.

В свою чергу в акті загальної форми №41 від 17.04.2019 вказано станцію відправлення, станцію призначення, міститься посилання на залізничні накладні, зазначено номери вагонів та вказано, що тимчасова перерва в перевезенні на 4 доби виникла не з вини залізний. Будь-яких причин, які зумовили таку перерву у даному акті не зазначено.

Тобто, відповідач в даному акті обмежився лише формальним посиланням на відсутність його вини у затримці вагонів на 4 доби без зазначення самих причин, як це передбачено у п. 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів.

При тому, що наданий відповідачем акт загальної форми про затримку вагонів №41 від 17.04.2019 складений АТ "Українська залізниця" в односторонньому порядку.

Враховуючи, що відповідачем складено акт загальної форми про встановлення факту затримки перевезення вантажу без участі представника позивача та без зазначення причин затримки, суд приходить до висновку, що самого факту складення відповідного акту загальної форми для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань не достатньо та АТ "Українська залізниця" повинне довести (в тому числі, шляхом подання інших доказів) які саме причини затримки мали місце та що такі причини у відповідності до законодавства дають право залізниці на збільшення терміну доставки.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, відповідачем не надано жодних інших доказів на підтвердження того, що мали місце незалежні від відповідача об`єктивні причини, що зумовили затримку у доставці вантажу, які згідно законодавства дають право залізниці на збільшення терміну доставки, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість тверджень відповідача про неправомірність нарахування штрафу за невчасну доставку вантажу згідно залізничних накладних №№ 40692451, 40692303, 40692311, 40692378, 40957789 та як наслідок невірності розрахунку заявлених позивачем вимог в цілому.

Таким чином, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій, суд приходить до висновку, що сума штрафу, нарахованого на підставі ст.ст. 116, 130 Статуту за наслідками перевезення вантажів відповідачу за спірними залізничними накладними з перевищенням нормативних строків перевезення, становить 81 627,89 грн.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи наявні достатні докази для застосування до АТ "Українська залізниця" штрафних санкцій у виді штрафу, передбаченого п. 116 Статуту, в сукупному розмірі 81 627,89 грн.

Щодо поданого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафу на 50% суд відзначає наступне.

В силу частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом наведених норм зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе її зменшення.

Тобто, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

При цьому, вирішуючи таке питання суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, ступеню виконання зобов`язання, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Таким чином, суд, оцінивши в т.ч. з огляду на викладені критерій обставини даної справі та мотивування поданого відповідачем клопотання не вбачає правових підставі для його задоволення та зменшення заявленого до стягнення штрафу на 50% від встановленої судом суми, що підлягає стягненню з відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з АТ "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" суми штрафу у розмірі 81 627,89 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на відповідача з огляду на задоволення позову повністю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 74, 76-79, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 8, корпус 6; ідентифікаційний код 40001366) суму штрафу у розмірі 81 627 (вісімдесят одна тисяча шістсот двадцять сім) грн. 89 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 20.05.2019.

Суддя Р.В. Бойко