ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2019

м. Дніпро

Справа № 904/142/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. , за участю секретаря судового засідання Клевець К.В., розглянувши справу

за позовом Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК", м. Київ

про стягнення вартості непоставленого бензину у сумі 374 831,47 грн.

Представники:

Від позивача Мішукова Т.А. - представник за довіреністю № 10-65/66 від 04.01.2019

Від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" про стягнення вартості непоставленого бензину у сумі 374 831,47 грн. за Договором від 30.05.2018 № ТНК-95 про закупівлю товару за державні кошти.

Ухвалою від 14.01.2019 матеріали позовної заяви за позовом Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" про стягнення вартості непоставленого бензину у сумі 374 831,47 грн. за Договором від 30.05.2018 № ТНК-95 про закупівлю товару за державні кошти, з доданими до неї документами направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

24.01.2019 від Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду від 14.01.2019 про передачу справи на розгляд іншого суду.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.02.2019 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2019 у справі № 904/142/19 скасовано та справу направлено для розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

01.03.2019 матеріали справи № 904/142/19 надійшли до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 04.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 01.04.2019.

Ухвалою від 01.04.2019 відкладено підготовче засідання на 23.04.2019.

22.04.2019 позивач надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти у розмірі ціни позову 374 831,40 грн., витрат по сплаті судового збору 5 622,47 за подання позовної заяви та 960,50 грн. за подання заяви про забезпечення позову, що обліковуються на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" , НОМЕР_1 (відкритого в ПАТ "ОТП Банк, МФО 300528, ).

Ухвалою суду від 23.04.2019 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою від 23.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 13.05.2019.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про прийняття позовної заяви від 04.03.2019 направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 5-В, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Проте, конверт разом з ухвалою повернуто до суду поштовим відділенням у зв'язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 з позначкою «інші причини».

Згідно з ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з п. 3 ст. 212 Цивільного кодексу України якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

З огляду на викладене, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Крім того, судом ухвалу від 04.03.2019 про прийняття позовної заяви направлено на адресу засновника ТОВ «Техойл НК» ОСОБА_1 та її отримано дружиною останнього, що підтверджується її підписом на поштовому повідомленні № 241 (а.с. 138).

Відповідач вимог ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду від 04.03.2019 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 13.05.2019 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2018 між Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техойл НК» (далі - учасник, відповідач) укладено Договір № ТНК-95 про закупівлю товару за державні кошти (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору учасник зобов'язується у травні - грудні 2018 року в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити замовникові товар згідно ДК 021:2015 - 0930000-9 Нафта і дистиляти (Бензин А-95), далі - товар, за відпускними обліковими старт -картками або скретч-картками (далі - картки-талони), а замовник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених в договорі, оплатити та прийняти вказаний товар.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що найменування, технічні характеристики, ціна та кількість товару наведені у специфікації (додаток №1), яка є невід'ємною частиною договору.

Після погодження сторонами асортименту, кількості та ціни товару учасник надає за видатковою накладною замовнику картки-талони на товар встановленої форми відповідного номіналу, що посвідчують право власності замовника на номінальну кількість товару, яка вказана в облікових картках-талонах (п. 1.3. договору).

Згідно п. 1.4. договору вартість товару є незмінною для автозаправочних станцій по м. Дніпру та в межах Дніпропетровської області (далі - АЗС), перелік та розміщення яких визначені у додатку №2 до договору, до повної реалізації облікових карток-талонів.

У відповідності до п. 1.5. договору відпуск товару за АЗС здійснюється за довірчими документами (скетч-картки) на тримання товару відповідно «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.

Обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків замовника та його потреб (п. 1.6. договору).

Пунктом 2.3. договору встановлено, що сматр-картки або скретч-картки (талони) на паливо повинні бути терміном дії не менше 12 місяці, з можливістю їх обміну на нові після закінчення терміну дії.

Смарт-картки або скетч-картки (талони) повинні бути дійсні на всій території України (п. 2.4. договору).

У відповідності до п. 3.1. договору ціна цього договору становить: 2 330 700,00 грн., у тому числі: ПДВ 388 450,00 грн.

Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п. 3.2. договору).

Згідно п. 3.3. договору ціна за одиницю товару може бути збільшена за взаємною згодою сторін не більше ніж на 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі за взаємною згодою сторін із письмовим оповіщенням.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що оплата товару здійснюється замовником шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 120 календарних днів з дати фактичного отримання замовником карток-талонів та підписання сторонами видаткової накладної та/або акта приймання-передачі товару, за умови фінансування відповідної статті видатків замовника.

Відповідно до п. 5.1. договору передача замовнику карток-талонів на товар здійснюється на підставі заяви замовника, за адресою: м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 21-А, Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області (склад).

Поставка першої половини старт-карток або скетч-карток (талонів) здійснюється не пізніше (чотирнадцяти) днів з моменту підписання договору, друга частина - не пізніше 60 днів з моменту підписання договору (п. 5.2. договору).

Пунктом 5.3. договору встановлено, що передача замовником товару за цим договором здійснюється учасником на АЗС (додаток №2 до договору) шляхом заправки автомобілів замовника при пред'явленні довіреними особами замовника карток-талонів на товар.

Картки-талони на товар є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об'єму і марки товару, після чого всі обов'язки сторін по погашених картках-талонах вважаються виконаними, при цьому учасник не може передати замовнику товар іншої марки чи в кількості меншій, ніж зазначено в картці-талоні (п. 5.4. договору).

Замовник зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за поставлені товари; прийняти поставлені товари згідно накладної на товар (п.п. 6.1., 6.1.1., 6.1.2. договору).

Учасник зобов'язаний: забезпечити передачу карток-талонів на товар відповідно до п. 5.1. цього договору; забезпечити передачу товару, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору. Учасник зобов'язується при передачі товару, на вимогу замовника, пред'явити паспорт якості на товар або належним чином завірену копію, сертифікат відповідності (сертифікат визнання, тощо); забезпечити реалізацію замовником облікових карток-талонів цілодобово, включаючи вихідні, святкові дні, шляхом заправки дорожньо-транспортних засобів замовника на АЗС та забезпечити замовника відпускними обліковими картками-талонами на товар, які мають строк дії не менше 12 місяців з можливістю їх обміну на нові після закінчення терміну дії та приймаються на розгалуженій мережі АЗС по всіх населених пунктах Дніпропетровської області до повної їх реалізації (п.п. 6.3., 6.3.1.-6.3.3. договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та діє до 31 грудня 2018 року (п. 10.1. договору).

30.05.2018 сторонами підписано специфікацію №1 (а.с. 21), відповідно до п. 1 якої загальна вартість товару згідно даної специфікації складає 2 330 700,00 грн. з ПДВ.

Також сторонами підписано Додаток № 2 до спірного договору «Перелік та адреси автозаправочних станцій Постачальника по м. Дніпру та в межах Дніпропетровської області» (а.с. 22 -24).

13.06.2018 сторонами підписано Акт приймання-передачі талонів (бланків дозволу на отримання пального) згідно договору № ТНК-95 від 30.05.2018 (а.с. 27-32).

28.08.2018 сторонами підписано Додаткову угоду № 1 до Договору від 30.05.2018 № ТНК-95 про закупівлю товару за державні кошти, в якій зазначено, що відповідно до п.п. 11.1.1 п. 11 «Інші умови» договору від 30.05.2018 № ТНК-95 та у зв'язку із зміною ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не приведе до збільшення суми, визначеної в договорі, сторони домовились зменшити обсяги закупівлі та відповідно зменшити ціну договору на 146,00 грн. з ПДВ (п. 1 додаткової угоди до договору від 30.05.2018 № ТНК-95).

Відповідно до п. 2 додаткової угоди до договору від 30.05.2018 № ТНК-95 п.п. 3.1. п. 3 «Ціна договору» викласти в наступній редакції: «Ціна цього договору становить: 2 330 454,00 грн. з ПДВ».

28.08.2018 сторонами підписано специфікацію №1 , згідно п. 1 якої загальна вартість товару згідно даної специфікації складає 2 330 454,00 грн. з ПДВ (а.с. 26).

На виконання умов договору відповідачем передано позивачу картки-талони для отримання товару на АЗС за наступними видатковими накладними:

- №НКТ-001487 від 13.06.2018 передано картки-талони марки ТЕХОЙЛ на бензин А-95 в кількості 34 500 літрів за ціною 22,85 грн. на загальну суму 945 990,00 грн. разом з ПДВ (ПДВ 157 665,00 грн.) (а.с. 33);

- №НКТ-000940 від 15.06.2018 передано картки-талони марки АВІАС на бензин А-95 в кількості 2 000 літрів за ціною 22,85 грн. на загальну суму 54 840,00 грн. разом з ПДВ (ПДВ 9 140,00 грн.) (а.с. 34);

- №НКТ-001054 від 02.07.2018 передано картки-талони марки АВІАС на бензин А-95 в кількості 2 010 літрів за ціною 22,85 грн. на загальну суму 55 114,20 грн. разом з ПДВ (ПДВ 9 185,70 грн.) (а.с. 35);

- №НКТ-001198 від 17.07.2018 передано картки-талони марки АВІАС на бензин А-95 в кількості 660 літрів за ціною 22,85 грн. на загальну суму 18 097,20 грн. разом з ПДВ (ПДВ 3 016,20 грн.) (а.с. 36);

- №НКТ-001268 від 01.08.2018 передано картки-талони марки АВІАС на бензин А-95 в кількості 3 330 літрів за ціною 22,85 грн. на загальну суму 91 308,60 грн. разом з ПДВ (ПДВ 15 218,10 грн.) (а.с. 37);

- №НКТ-001572 від 11.09.2018 передано картки-талони марки АВІАС на бензин А-95 в кількості 41 840 літрів за ціною 23,20 грн. на загальну суму 1 164 825,60 грн. разом з ПДВ (ПДВ 194 137,60 грн.) (а.с. 38).

Всього позивачем у відповідача отримано карток-талонів на отримання товару на 84 340 літрів на загальну суму 2 330 175,60 грн., з яких 34 500 літрів картки-талони марки ТЕХОЙЛ на суму 945 990,00 грн. та 49 840 літрів картки талони марки АВІАС на суму 1 384 185,60 грн.

Позивачем здійснено оплату товару на загальну суму 2 330 175,60 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 38-62).

У позовній заяві позивач зазначає, що у липні 2018 року виникла проблема у можливості реалізації карток-талонів ТЕХОЙЛ на АЗС Нєфтек, що входить до переліку додатку №2 до договору, яка не усунута.

В листопаді 2018 року відмовлено позивачеві у можливості реалізації карток-талонів ТЕХОЙЛ на АЗС за адресами: проспект Миру, 9, вул. Електрична, 10 /1 , вул . Волгоградська, 11-а/1 м. Кривий Ріг.

З 14.11.2018 жодна з АЗС, зазначених у переліку додатку №2, не здійснювала реалізацію замовником облікових карток-талонів ТЕХОЙЛ, про що посадовими особами Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в присутності фізичних осіб в якості понятих складено акти про відмову у заправці за картками талонами марки ТЕХОЙЛ, а саме:

- акти про відмову у заправці Криворізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області від 14.11.2018, 15.11.2018, 16.11.2018 (а.с. 63, 64, 65);

- акт про відмову у заправці Саксаганського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області від 16.11.2018 (а.с. 66);

- акт про відмову у заправці Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області від 28.12.2018 (а.с. 79);

- акт відмову на АЗС відпускати пальне за картками-талонами "ТЕХОЙЛ" від 28.12.2018 (а.с. 202)

У зв'язку з викладеними обставинами позивач звернувся до відповідача з листом-претензією від 21.11.2018 № 09.3-64/6864 щодо врегулювання порушеного питання та належного виконання останнім зобов'язань за договором (а.с. 67).

Відповідач надав відповідь на претензію, в якій надав пояснення щодо неможливості реалізації талонів ТЕХОЙЛ у зв'язку зі збоєм у програмному забезпеченні, через яке здійснюється відпуск товару. Також відповідач повідомив, що технічні проблеми усунені на АЗС АМІК в. Дніпро та АЗС Sun Oil в м. Кривий Ріг та про змогу реалізувати на них талони ТЕХОЙЛ та отримати пальне (а.с. 69).

Як зазначає позивач, при спробах отримати пальне за картками-талонами ТЕХОЙЛ 12 та 13 грудня 2018 року лише на одній АЗС АМІК за участю працівників Національної поліції України реалізовано картку-талон ТЕХОЙЛ та лише на 140 літрів. Всі інші АЗС АМІК м. Дніпра та АЗС Sun Oil в м. Кривого Рогу відмовили в реалізації зазначених карток-талонів. Отже заборгованість відповідача перед позивачем за картками-талонами ТЕХОЙЛ становить 374 831,40 грн. (залишок пального за картками-талонами ТЕХОЙЛ 13 670 літрів бензину А-95).

Викладене стало підставою для направлення позивачем на адресу відповідача проекту Додаткової угоди №2 до Договору про закупівлю товару за державні кошти від 30.05.2018 № ТНК-95 щодо зменшення обсягів закупівлі Товару на кількість 13 770 літрів та зменшення ціни договору на 377 573,40 грн. (в т.ч. ПДВ), відповідної накладної на повернення товару постачальнику № НКТ-001487 (а.с. 70-72).

Відповідач Додаткову угоду №2 до Договору про закупівлю товару за державні кошти від 30.05.2018 № ТНК-95 не підписам грошові кошти на рахунок позивача не перерахував.

28.12.2018 позивач знов звернувся до відповідача з претензією-вимогою про повернення частини сплаченої суми за товар (а.с. 80-82).

Однак, відповідач відповіді на претензію не надав, грошові кошти за неналежним чином поставлений товар не повернув.

Отже, спір виник в зв'язку з тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором товар повністю не надав, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного.

У відповідності до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона -постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором товар позивачу не поставив.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов'язання, внаслідок якої припиняється зобов'язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове зобов'язання повернути кошти.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до відповідача з вимогою повернути сплачені кошти, у зв'язку з не поставкою товару.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про існування у відповідача зобов'язання повернути позивачу суму попередньої оплати в розмірі 374 831,40 грн на підставі вимог ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з стягненням з відповідача 374 831,40 грн.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" про стягнення вартості непоставленого бензину у сумі 374 831,47 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" (01030, м. Київ, вул.. Ярославів Вал, 5-В, ) на користь Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 21-А, ) 374 831,40 грн. (триста сімдесят чотири тисячі вісімсот тридцять одна грн. 40 коп.) - попередньої оплати за невикористані талони марки "ТЕХОЙЛ" та 5 622,47 грн. (п'ять тисяч шістсот двадцять дві грн. 47 коп.) - витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.05.2019

Суддя

Н.Г. Назаренко