РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.05.2019Справа № 910/3014/19

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Октагон-Аутдор"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концертна агенція "Рок гвардія України"
простягнення 147 565, 14 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Октагон-Аутдор" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концертна агенція "Рок гвардія України" про стягнення суми основного боргу в розмірі 92 080, 00 грн, пені в розмірі 8 718, 59 грн, штрафу в розмірі 46 040,00 грн та 3% річних в розмірі 726, 55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав у повному обсязі своїх зобов`язань в частині оплати наданих послуг відповідно до умов договору № 234-15 від 12.08.2015 про надання послуг з проведення рекламної (их) кампанії (й).

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 відкрито провадження по справі та вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 18.03.2019 року була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З наявних у матеріалах справи фактичних даних вбачається, що ухвалу про відкриття від 18.03.2019 отримано представником відповідача22.03.2019.

Господарський суд зазначає, що відповідач також не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 18.03.2019 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2015 між ТОВ "Октагон-Аудитор" (виконавець) та ТОВ "Коцертна агенція "Рок гвардія України" (замовник) укладено договір №234-15 про надання послуг з проведення рекламної(их) кампанії(й) (надалі - Договір), за яким у відповідності до п. 2.1 виконавець зобов`язується протягом строку дії Договору професійно і якісно надавати послуги з проведення рекламної(их) кампанії(й) для замовника або клієнтів замовника на території України на узгоджених згідно акту резервування поверхнях, а замовник зобов`язується прийняти та вчасно і у повному обсязі оплатити роботи та послуги виконавця в строки та на умовах, визначених даним Договором.

Відповідно до пункту 5.1 Договору вартість послуг за Договором вказується в акті резервування. Ціна даного Договору визначається загальною сумою вартості послуг по проведенню рекламних кампаній замовника за актами резервування.

Оплата здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок виконавця (п. 5.3 Договору).

Згідно пункту 5.3.1 Договору протягом 5 робочих днів з моменту підписання акту резервування, замовник здійснює передоплату в розмірі 100% від вартості першого місяця рекламної кампанії, якщо інше не визначено в акті резервування. Факт неотримання рахунку не звільняє замовника від здійснення плати.

В подальшому розмір передоплати за кожен місяць рекламної кампанії складає 100% місячної вартості рекламної кампанії, та має бути сплачений не менше ніж за 5 календарних днів до початку поточного місяця рекламної кампанії, якщо інше не визначено в акті резервування (п. 5.3.2 Договору).

Договір є чинним з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015 включно, але не раніше повного виконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених цим Договором, а також актами резервування, які є невід`ємною частиною цього Договору. Договір припиняється після закінчення строку, на який було укладено Договір або у випадках, передбачених Договором. Якщо за 30 днів до дати закінчення терміну дії Договору жодна із сторін не заявить про припинення Договору, дія Договору вважається продовженою на такий самий строк (п. 6.1 Договору).

На виконання своїх зобов`язань за Договором виконавцем було зарезервовано відібрану замовником поверхню рекламної конструкції для проведення рекламної кампанії Рок гвардія України відповідно до строків і місцезнаходження, які перелічені в Акті резервування № 181027.0095 від 27.10.2018.

За наслідками надання позивачем відповідачу послуг по розміщенню рекламного зображення, сторонами складено акт здачі-приймання робі (надання послуг) №5293.001 від 30.11.2018 на суму 164 160, 00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, як вказує позивач, що відповідачем надані послуги оплачені частково на суму 72 080, 00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Октагон-Аутдор" підлягають задоволенню з наступних підстав.

Договір є договором надання послуг, а тому права та обов`язки сторін визначаються в тому числі положеннями Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509, 901 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи (підписаним представниками та скріпленим печатками сторін актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 5293.001 від 30.11.2018) підтверджується надання позивачем відповідачу на виконання умов цього Договору у періоди з 01.11.2018 по 30.11.2018 послуг загальною вартістю 164 160,00 грн.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачений обов`язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалося, згідно з пунктом 5.3.1 Договору протягом 5 робочих днів з моменту підписання акту резервування, замовник здійснює передоплату в розмірі 100% від вартості першого місяця рекламної кампанії, якщо інше не визначено в акті резервування. Факт неотримання рахунку не звільняє замовника від здійснення плати.

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 5.3.1 Договору відповідач зобов`язаний був оплатити надані позивачем послуги з розміщення рекламного зображення у листопаді 2018.

Позивач стверджує, що в порушення взятих на себе грошових зобов`язань за Договором відповідач вартість наданих послуг у визначений строк не сплатив у повному обсязі, в зв`язку з чим у ТОВ "Концертна агенція "Рок гвардія України" виникла заборгованість в розмірі 92 080, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не спростував твердження позивача про наявність у нього заборгованості з оплати наданих згідно Договору послуг, у зв`язку з чим суд, керуючись приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку, що замовник взятих на себе зобов`язань за Договором не виконав, вартість наданих послуг по розміщенню рекламного зображення у період з 01.11.2018 по 30.11.2018 у визначений Договором строк не сплатив у повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем, яка складає 92 080,00 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено у абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З урахуванням існування належних доказів надання позивачем послуг, суд дійшов висновку про наявність передбачених законодавством правових підстав для стягнення з відповідача їх вартості в загальному розмірі 92 080 ,00 грн.

Крім того, при зверненні до суду позивач просив стягнути з відповідача на його користь штраф у розмірі 46 040, 00 грн, пеню в розмірі 8 718,59 грн, 3 % річних в розмірі 726, 55 грн.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно із п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Положеннями п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У пункті 7.2.1 Договору сторони передбачили, що у випадку несвоєчасної оплати вартості робіт та послуг замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми боргу за кожен день порушення строку оплати. У випадку, якщо замовник не здійснив оплату в зазначений п. 5.3.1 Договору строк, виконавець має право не починати рекламну кампанію, або по завершенню оплаченого замовником строку розміщення рекламних матеріалів призупинити та/або припинити рекламну кампанію, що почалася, в тому числі шляхом заклеювання плакатів замовника, або зняття рекламних матеріалів, що не звільняє замовника від зобов`язань щодо оплати рекламної кампанії. В цьому випадку виконавець має також право здійснювати продаж таких поверхонь іншим замовникам, та розміщувати на рекламо носіях рекламні матеріали інших замовників.

Пунктом 7.1.4 Договору визначено, що в разі якщо прострочення оплати наданих виконавцем послуг триває більше 20 банківських днів, замовник на вимогу виконавця виплачує останньому штраф у розмірі 50 відсотків від вартості розміщення реклами, по якій оплата прострочена, що не звільняє замовника від зобов`язань щодо оплати рекламної кампанії.

Таким чином, умовами Договору передбачено цивільно-правову (господарсько-правову) відповідальність за порушення умов Договору у вигляді сплати штрафних санкцій.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічне застосування наведених норм міститься в постановах Верховного Суду України від 27.04.2012 р. у справі № 06/5026/1052/2011 та від 09.04.2012 р. у справі № 20/246-08, що згідно Господарського процесуального кодексу України є обов`язковим при розгляді інших справ.

За результатами здійсненої за допомогою системи "ЛІГА" перевірки нарахування позивачем заявлених до стягнення пені, судом встановлено, що розмір пені, перерахований судом у відповідності до приписів чинного законодавства в межах визначеного позивачем періоду становить 8 718,59 грн. та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, зважаючи на те, що відповідачем прострочено виконання свого грошового зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг більш ніж 20 банківських днів, то здійснивши перерахунок 50% від суми не сплаченої вартості наданих послуг (92 080,00 грн.), суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення штрафу розмірі 46 040,00 грн. за прострочення виконання відповідачем зобов`язання за спірним Договором є правомірною.

Щодо вимог про стягнення на користь позивача 3% річних суд вважає за необхідне вказати на наступне.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 9 названого Кодексу законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання. Відповідні особливості щодо наслідків порушення грошових зобов`язань у зазначеній сфері визначено статтями 229-232, 234, 343 Господарського кодексу України та нормами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

З урахуванням приписів ст. 549, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання щодо оплати поставленого товару у строк, визначений умовами Договору, позивачем нараховано до стягнення:

- 3% річних у розмірі 726, 55 грн.

Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).

За результатами здійсненої за допомогою системи "ЛІГА" перевірки нарахування заявлених позивачем до стягнення 3% відсотків річних, судом встановлено, що розрахунок стягуваних сум було проведено позивачем вірно.

Таким чином, стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Концертна агенція "Рок гвардія України" підлягають 3 % річних у розмірі 726, 55 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Враховуючи вказане вище, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Октагон-Аутдор" підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 119, 129, 232, 236-241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Октагон-Аутдор" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Концертна агенція "Рок гвардія України" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 28; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Октагон-Аутдор" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,72, 2-й під`їзд, 10 поверх) заборгованість в розмірі 92 080, 00 грн, штраф у розмірі 46 040, 00 грн, пеню в розмірі 8 718, 59 грн, 3% річних в розмірі 726, 55 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 213, 48 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 20.05. 2019 року.

Суддя Ю.О. Підченко