номер провадження справи 28/32/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.05.2019 Справа № 908/394/19

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни, розглянувши заяву Бердянської міської ради №156 від 16.05.2019:

за позовом Бердянської міської ради (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, пл. Єдності, буд. 2)

до відповідача фізичної особи-підприємця Хрунової Марини Георгіївни ( АДРЕСА_1 )

про зобов`язання звільнити самовільно заняту земельну ділянку та повернення її за належністю Бердянській міській раді у придатному для подальшого використання стані

Без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області 19.02.2019 звернулася Бердянська міська рада з позовом до фізичної особи-підприємця Хрунової Марини Георгіївни про зобов`язання звільнити самовільно заняту земельну ділянку комунальної власності загальною площею 0,00965 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, шляхом знесення металевої конструкції (навіс, альтанка), яка складається з 21 металевого стовпа та металевого каркасу (дах), за власний рахунок та повернути її за належністю Бердянській міській раді у придатному для подальшого використання стані.

Підставою для звернення з позовом зазначено самовільне встановлення відповідачем металевої конструкції на 21 металевому стовпі загальною довжиною 53,70 м. на земельній ділянці, яка відноситься до земель комунальної власності, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 без дозвільних документів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2019 позовну заяву передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Присвоєно справі номер провадження 28/32/19. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.03.2019. Підготовче засідання відкладалося, було продовжено строк підготовчого засідання. Ухвалою суду від 13.05.2019 закрито підготовче провадження. Справу №908/394/19 призначено до судового розгляду по суті на 05.06.2019.

20.05.2019 на адресу суду від Бердянської міської ради надійшла заява №156 від 16.05.2019 про забезпечення позову шляхом заборони ФОП Хруновій М.Г. здійснювати (проводити) облаштування, розміщення, використання, переобладнання будь-яких конструкцій та споруд на земельній ділянці площею 0,00965 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, яка є предметом спору.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що дана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 згаданої статті передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (із подальшими змінами) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК (яка кореспондується з ст. 74 ГПК України чинної редакції), обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно абзаців 2, 3, 4 пункту 3 постанови пленуму ВГСУ № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Ухвала господарського суду про забезпечення позову в обов`язковому порядку повинна містити дані, на підставі яких можна зробити висновок про те, що невжиття того чи іншого заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду.

Заявник (позивач) має довести наявність тих обставин, на підставі яких він просить вжити заходів до забезпечення позову. Такі докази повинні міститься в позовних матеріалах або в заяві про забезпечення позову, тому питання про вжиття заходів до забезпечення позову вирішується виходячи з тих документів, які додані позивачем до позову або до заяви про забезпечення позову.

Як на підставу застосування заходів забезпечення позову позивач посилається на акт огляду земельної ділянки від 15.05.2019, яким встановлено факт, що біля входу до убудованого приміщення, власником якого є ОСОБА_1 , на території спірної земельної ділянки влаштовано дерев`яний настил, з лівої сторони від вказаного входу, біля стіни будинку, знаходяться різноманітні дерев`яні конструкції (дерев`яні бруси, дерев`яні настили тощо). Також комісією було встановлено, що металева конструкція станом на 15.05.2019 накрита прогумленою тканиною.

Втім, жодних доказів, що ці дії вчинено саме відповідачем у справі, суду не надано. В акті огляду земельної ділянки від 15.05.2019, з яким позивач пов`язує факт порушення, не зазначено прізвище осіб, які саме вчинили протиправні дії щодо розміщення дерев`яних конструкцій, або за чиїм наказом відбувалися зазначені дії. Тому даний акт не можна вважати належним та допустимим доказом наявності та встановлення факту протиправної поведінки відповідача.

До того ж, судом в ході підготовчого провадження по справі було з`ясовано факт встановлення земельного сервітуту станом на момент звернення позивача з позовом до суду щодо частини земельної ділянки, яка є предметом спору для провадження ФОП Харченко О.О. підприємницької діяльності.

З огляду на викладене, суд не може зробити однозначних висновків про вчинення саме відповідачем дій, які порушують права позивача.

Також суд звертає увагу позивача, що накриття металевої конструкції прогумленою тканиною та наявність дерев`яних настилів жодним чином не може утруднити виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, що є предметом розгляду у даній справі.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 137-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Бердянській міській раді в задоволені заяви про забезпечення позову шляхом заборони ФОП Хруновій М.Г. здійснювати (проводити) облаштування, розміщення, використання, переобладнання будь-яких конструкцій та споруд на земельній ділянці площею 0,00965 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Горького (біля житлового будинку №41/30), яка є предметом спору, до розгляду Господарським судом Запорізької області цієї справи та прийняття судового рішення по суті спору.

Ухвала набрала законної сили 21.05.2019.

Порядок набрання ухвалою законної сили визначений статтею 235 ГПК України.

Порядок оскарження ухвали суду першої інстанції визначений статтями 254, 255, 256 ГПК України.

Суддя О.В. Федорова