ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

16 травня 2019 року Справа № 926/1010/19

Суддя Ковальчук Т.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 926/1010/19 за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП", м. Харків,

до Відділу освіти Хотинської районної державної адміністрації, м. Хотин Чернівецької області,

про стягнення заборгованості в сумі 395215,26 грн.,

за участю секретаря судового засідання Боднарчука В.В.,

представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - Кобивник М.В., дов. від 15.05.2019 р.,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП", м. Харків, звернулося з позовом до Управління освіти Хотинської районної державної адміністрації, м. Хотин Чернівецької області, про стягнення 395215,26 грн. коштів заборгованості по розрахунках за поставлений природний газ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на виконання договору поставки природного газу № 17-815 від 18.12.2018 р. по актах приймання передачі №№ 526, 528, 1156 від 31.12.2018 р. передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 797974,26 грн., однак відповідач повної оплати не провів та допустив заборгованість у розмірі 395215,26 грн.

Ухвалою від 09.04.2019 р. позовну заяву залишено без руху, позивачеві встановлено строк для виправлення недоліків позовної заяви.

Листом № 264/69 від 16.04.2019 р. позивач своєчасно усунув недоліки позовної заяви, після чого ухвалою від 17.04.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 16.05.2019 р. за участю представників сторін, відповідача зобов`язано надати відзив на позов та докази в його обґрунтування, заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, якщо такі заперечення наявні.

26.04.2019 р. через канцелярію суду від Відділу освіти Хотинської районної державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву від 24.04.2019 р. вих. № 01-13-440/1, в якому Відділом освіти визнано позовні вимоги ТОВ "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання 16.05.2019 р. не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи, оскільки ТОВ "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, про що в матеріалах справи є належні докази, а в позовній заяві позивач просив розглядати справу без участі його представника.

У судовому засіданні 16.05.2019 р. представник Відділу освіти Хотинської РДА повністю визнав позовні вимоги, пояснив, що Управління освіти Хотинської РДА, яке укладало з позивачем договір поставки природного газу № 17-815 від 18.12.2018 р., реорганізовано у Відділ освіти Хотинської райдержадміністрації, який є повним правонаступником названого Управління.

Заслухавши пояснення представника відповідача в судовому засіданні, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

18 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" (Постачальник) і Управлінням освіти Хотинської районної державної адміністрації (Споживач) було укладено договір постачання природного газу № 17-815 від 18.12.2018 р. (далі - Договір постачання, а.с. 13-17).

Як випливає з відзиву Відділу освіти Хотинської РДА, пояснень його представника в судовому засіданні, даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Відділ освіти Хотинської районної державної адміністрації є повним правонаступником реорганізованого Управління освіти Хотинської районної державної адміністрації.

Отже, належним відповідачем у справі є Відділ освіти Хотинської районної державної адміністрації (м. Хотин Чернівецької області, вул. Незалежності, буд. 30, ).

З огляду на надання відзиву на позов належним відповідачем та явку його представника в судове засідання суд не вбачає потреби у відкладенні розгляду справи для здійснення заміни сторони відповідача його правонаступником та винесення окремої ухвали з цього приводу.

Згідно Договору постачання його учасники - позивач і відповідач, домовилися, що Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2018 році природний газ належної якості, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ на умовах договору.

Згідно з пунктами 2.1, 5.1, 5.4, 6.1 Договору постачання Постачальник передає Споживачу з 18.12 по 31.12.2018 р. природний газ обсягом до 31,500 тис.м3 по ціні 12786,00 грн. за 1 тис.м3 (з ПДВ) на загальну вартість 402759,00 грн. (з ПДВ), оплату за який (газ) Споживач здійснює грошовими коштами до 10 числа наступного місяця за місяцем поставки газу на підставі акту приймання-передачі природного газу.

Згідно з пунктом 11.1 Договір постачання набирає чинності з дня його підписання та діє в частині поставки газу до 31.12.2018 р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Як видно з доданих до позовної заяви актів прийому-передачі природного газу, на виконання Договору постачання позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 797974,26 грн. , у тому числі по актах:

- № 1156 від 31.12.2018 р. на суму 402759,00 грн.;

- № 526 від 31.01.2019 р. на суму 80551,80 грн.,

- № 528 від 31.01.2019 р. на суму 314663,46 грн. (а.с. 18-20).

Відповідно до акту звірки, підписаного представниками сторін, станом на 31.01.2019 р. відповідач розрахувався за природний газ у сумі 402759,00 грн., переданий по акту прийому-передачі природного газу № 1156 від 31.12.2018 р., природний газ на загальну суму 395215,26 грн., переданий по актах № 526 та № 528 від 31.01.2019 р., відповідачем не оплачений (а.с. 21).

Представник відповідача в судовому засіданні 16.05.2019 р. встановлені вище обставини визнав і підтвердив наявність указаної заборгованості.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статі 626 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник, зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві, товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно норми статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частини 1 статті 692 ЦК України).

Згідно з приписом частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України унормовано, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Нормою статті 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Той факт, що дія Договору постачання закінчилася 31.12.2018 р., а поставка природного газу, вартість якого в сумі 395215,26 грн. позивач просить стягнути з відповідача, відбулася у січні 2019 року, не спростовує позовних вимог ТОВ "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП".

Так, природний газ на вказану суму прийнято відповідачем від позивача, що свідчить про фактичні правовідносини поставки між сторонами та виникнення у відповідача обов`язку оплатити прийнятий природний газ.

Також відповідно до пункту 10 Розділу ІІ "Порядок постачання природного газу споживачам, що не є побутовими" Правил газопостачання, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 р. № 2496 споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичним об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеного договором постачання природного газу.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказами у господарському процесі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 73 ГПК України).

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У ході розгляду справи суд встановив, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені належними і допустимими доказами, визнані відповідачем, тому дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

За загальним правилом, відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У той же час, згідно з приписом частини 1 статті 130 ГПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем по початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, 50% судового збору (395215,26 грн. х 1,5% : 2 = 2964,11 грн.) належить повернути позивачеві з державного бюджету, а 50% (2964,12 грн.) стягнути на його користь з відповідача.

Також у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 4000,00 грн. витрат на правову допомогу.

У відповідності до статті 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано договір № 01/22-02 від 22.02.2019 р. про надання послуг з правової (адвокатської) допомоги, укладений між ТОВ "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" (Клієнт) та адвокатом Макаровим Сергієм Олександровичем. Предметом даного договору визначено надання юридичних послуг адвокатом з питання стягнення заборгованості з Управління освіти Хотинської РДА за договором поставки природного газу № 17-815 від 17.12.2018 р., обумовлено розмір гонорару, зокрема за складання позовної заяви 4000,00 грн. (а.с. 22-15).

Надання послуг адвокатом Макаровим С.О. зі складання позовної заяви підтверджується актом № 1 приймання-передавання наданих послуг, а їх оплата - платіжним дорученням ТОВ "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" № 528 від 22.02.2019 р. (а.с. 30, 31).

Таким чином, розмір витрат позивача на оплату послуг з правової допомоги у справі у розмірі 4000,00 грн. підтверджена належними доказами, представник відповідача в судовому засіданні не заявляв про неспівмірність витрат на оплату послуг адвоката.

З огляду на вказане, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, витрати позивача у розмірі 4000,00 грн. підлягають стягненню на користь ТОВ "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП" з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 20, 126, 129, 130, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Відділу освіти Хотинської районної державної адміністрації (60000, Чернівецька область, м. Хотин, вул. Незалежності, буд. 30, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП", (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, офіс 1002, ) 395215,26 грн. основного боргу по оплаті за спожитий природний газ, 2964,12 грн. судового збору та 4000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНССЕРВІС-ГРУП", (61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, офіс 1002, ) з Державного бюджету України 50% судового збору у сумі 2964,11 грн., сплаченого за платіжним дорученням № 673 від 02.04.2019 р.

З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

У судовому засіданні 16.05.2019 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст підписано 17 травня 2019 року.

Суддя Т.І. Ковальчук