РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2019Справа № 910/2771/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аха страхування" про стягнення 6 082, 29 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду міста Києва звернулось Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (далі - ТДВ СК "Альфа-Гарант", позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аха страхування" (далі - ПрАТ "СК "Аха страхування", відповідач) про стягнення страхового відшкодування у сумі 6 082, 29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" позивачу перейшло право зворотної вимоги до відповідача у зв`язку з відшкодуванням своєму страхувальнику матеріальної шкоди, завданої страхувальником відповідача, визнаного винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 20.08.2018 р. у місті Києві. Внаслідок вказаної ДТП застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений та позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 27 380, 00 грн. Відповідач здійснив часткову оплату страхового відшкодування в сумі 21 297, 71 грн. без будь-якого обгрунтування.

У позові ТДВ СК "Альфа-Гарант" просить компенсувати йому несплачену частину страхового відшкодування в розмірі 6 082, 29 грн. та стягнути її з відповідача.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.03.2019 р. за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Цією ж ухвалою сторонам надано строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідач, належним чином повідомлений, у строк, визначений законом, надав відзив, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив, вказавши на застосування позивачем недостовірного звіту про оцінку пошкодженого транспортного засобу, а також на безпідставність урахування суми податку на додану вартість.

У відповідь на відзив позивач зазначив, що наданий відповідачем звіт з визначення коефіцієнта фізичного зносу складений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки проводився оцінювачем без огляду пошкодженого транспортного засобу.

Суд, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до договору № 06-MR2/02-207-04180 добровільного страхування наземних транспортних засобів від 05.09.2017 р., укладеного між ТДВ СК "Альфа-Гарант" та ОСОБА_2 , були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "Hyundai", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Із матеріалів справи вбачається, що 20.08.2018р. у місті Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Hyundai Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Ford", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 12.10.2018 р. у справі № 761/34316/18, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєнні вказаної ДТП, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цією ж постановою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу № 48-D/44/9 від 26.09.2018 р., складеного ФОП Видутою Д.Ю., наданого позивачем, вартість відновлювального ремонту, завданого власнику автомобіля марки "Hyundai Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склав 29 189, 97 грн. з урахуванням ПДВ.

А згідно з рахунком-фактурою ФОП Кобець А.С. № 00389 від 29.08.2018 р. - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 27 380, 00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі зазначеного рахунку-фактури, страхового акту № СТ/18/0222 від 16.05.2018 р. позивач платіжним дорученням № ID-110610 від 03.10.2018 р. відшкодував страхувальнику (потерпілій особі) матеріальний збиток у загальній сумі 27 380, 00 грн, що був заподіяний страхувальником ПрАТ "СК "Аха страхування" (відповідача).

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль Ford", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ "СК "Аха страхування" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/8744359 від 26.04.2018р.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ТДВ СК "Альфа-Гарант") як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

20.11.2018 р. позивач, як особа, яка здійснила відшкодування потерпілому збитку, завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, звернувся до страховика винної особи - ПрАТ "СК "Аха страхування" із заявою про компенсацію страхового відшкодування у сумі 27 380, 00 грн, тобто із дотриманням річного строку, передбаченого положеннями статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Розглянувши вказану вимогу, відповідач 21.01.2019 р. здійснив виплату страхового відшкодування на користь позивача у сумі 21 297, 71 грн., що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями № 529 322 та № 529 216.

Уважаючи таку суму необґрунтованою, позивач просить суд стягнути з відповідача решту невідшкодованого страхового відшкодування у сумі 6 082, 29 грн.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття встановлює, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, положеннями статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах по справі № 910/6094/17 від 02.05.2018 р., по справі № 910/5001/17 від 12.03.2018 р., по справі № 910/20199/17 від 01.06.2018 р., по справі № 910/22886/16 від 01.02.2018 р., по справі № 910/171/17 від 02.10.2018 р.

Так, розмір (коефіцієнт) зносу розраховується за порядком, передбаченим Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 р. (далі - Методика).

Відповідно до п. 1.6 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Як встановлено судом, при розрахунку вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивачем не був врахований коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу, оскільки зі страхового акту позивача та розрахунку страхового відшкодування на суму 27 380, 00, наявних у матеріалах справи, вбачається, що виплата страхового відшкодування потерпілій особі здійснювалось на підставі рахунку-фактури ФОП Кобець А.С .

Проте, зі звіту експертного дослідження № 2/19 від 08.01.2019 р. про визначення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ, виконаного суб`єктом оціночної діяльності Вітвіцьким І.І., наданого відповідачем, вбачається, що коефіцієнт зносу деталей пошкодженого автомобіля марки "Hyundai Accent", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у даному випадку склав 0,53%. Отже, застосування коефіцієнту зносу на складові частини (деталі) пошкодженого автомобіля у вказаному розмірі є обов`язковим.

Позивач - ТДВ СК "Альфа-Гарант" у своїй відповіді до відзиву послався на звіт про оцінку транспортного засобу № 48-D/44/9 від 26.09.2018 р., складений ФОП Видутою Д.Ю., де був врахований коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу у розмірі 0,32%. Утім, суд відхиляє такі доводи позивача, оскільки, по-перше, при розрахунку страхового відшкодування ТДВ СК "Альфа-Гарант" даний звіт не застосовувався, що вже було встановлено судом; по-друге, у цьому звіті розрахунок вартості відновлювального ремонту автомобіля "Hyundai" 2011 року випуску здійснювався на підставі вартості нового автомобіля "Hyundai" 2014 року випуску та в іншій комплектації; по-третє, на пошкодженому транспортному засобі були наявні сліди попередніх ремонтних впливів на передні праві та задні праві двері, правої боковини, переднього правого крила, у зв`язку із чим оцінювачем Вітвіцьким І.І. у звіті № 2/19 від 08.01.2019 р. була зменшена вартість транспортного засобу відповідно до вищевказаної Методики (Додаток № 4).

За таких обставин суд не приймає до уваги наданий позивачем звіт, складений оцінювачем Видутою Д.Ю., та одночасно відхиляє твердження про те, що звіт № 2/19 від 08.01.2019 р. щодо визначення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ, виконаний оцінювачем Вітвіцьким І.І. , є неналежним доказом у справі.

Окрім усього, слід зазначити, що виплата страхового відшкодування була здійснена позивачем (ТДВ СК "Альфа-Гарант") на користь СТО ФОП Кобець А.С., який не є платником податку на додану вартість, при цьому доказів на підтвердження понесення витрат на сплату цього податку позивач не надав, тому відсутні підстави для врахування суми податку на додану вартість при здійсненні розрахунку суми страхового відшкодування.

Таким чином, суд вважає доведеною відповідачем належними засобами доказування вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, яка склала 21 297, 71 грн., яка була сплачена позивачу 21.01.2019р.

Також суд зазначає, що статтею 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно з Полісом страхування цивільно-правової відповідальності винної особи № АК/8744359 від 26.04.2018р. франшиза складає 00,00 грн., відтак, встановлена судом сума страхового відшкодування не змінюється.

На підставі викладеного, зважаючи на правомірність доводів відповідача, суд вважає, що у позові ТДВ СК "Альфа-Гарант" слід відмовити.

За правилами ст. 129 ГПК України у разі відмови у позові судові витрати у вигляді судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-237, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Аха страхування" про стягнення 6 082, 29 грн. відмовити.

Повне судове рішення складено 17 травня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.