ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р. Справа №909/109/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді О.В. Зварич

суддів О.П. Дубник

О.С. Скрипчук,

секретар судового засідання Гураль К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оріана» (надалі АТ «Оріана») за №419 від 05.04.2019р. (вх. № 01-05/1296/19 від 08.04.2019р.)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2019р.

(суддя Ю.І. Грица; повний текст рішення складено 01.04.2019р.)

у справі № 909/109/19

за позовом: Калуського об`єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області

до відповідача: АТ «Оріана»

про стягнення суми безпідставно виплаченої пенсії ОСОБА_2,

за участю:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

30.01.2019р. Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до АТ «Оріана» про стягнення суми безпідставно виплаченої пенсії ОСОБА_2 у розмірі 29116,09 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що довідка про пільговий стаж та заробіток видана відповідачем громадянину ОСОБА_2 для призначення (перерахунку) пенсії не відповідає дійсності. Відповідно, нарахована сума пенсії на підставі такої довідки є такою, що виплачена безпідставно та відповідно до чинного законодавства підлягає відшкодуванню у встановленому законом порядку.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2019р. у справі №909/109/19 (суддя Ю.І. Грица) задоволено позов Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області. Стягнуто з АТ "Оріана" на користь Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області суму безпідставно виплаченої пенсії ОСОБА_2 у розмірі 29116,09 грн. Стягнуто з АТ "Оріана" в дохід державного 1921,00 грн. судового збору.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що видача відповідачем довідки з недостовірними даними стала причиною безпідставного нарахування пільгової пенсії та призвела до необгрунтованих виплат у розмірі 42826,74 грн. За період з квітня 2015 року по жовтня 2018 року позивач провів стягнення необгрунтованих виплат з пенсіонера ОСОБА_2 в сумі 13710,65 грн. Однак, у зв`язку із смертю ОСОБА_2 надмірно виплачена пенсія в сумі 29116,09 грн. залишилась невідшкодованою та є збитками позивача, які підлягають відшкодуванню відповідачем. Разом з тим, суд дійшов висновку, що строк позовної давності пропущено з поважних причин, оскільки підстава звернення до суду з даним позовом з`явилась у позивача після смерті громадянина ОСОБА_2

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

АТ «Оріана» подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2019р. у справі №909/109/19, в якій просить судове рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Скаржник вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що при зверненні до суду з даним позовом позивач не сплатив судового збору. Відтак, суд першої інстанції, відкривши провадження у даній справі, порушив норми процесуального права, а саме ст.ст. 162, 164, 172 ГПК України. Зауважує, що ОСОБА_2 було призначено пенсію за віком з 02.09.2007р. і при проведенні 20.11.2007р. перевірки достовірності представлених документів про пільговий стаж працівники позивача підтвердили їх достовірність. Однак, при проведенні повторної перевірки, оформленої актом від 10.12.2010р., пільговий стаж вже не було підтверджено, у зв`язку з чим строк позовної давності почав перебіг з 11.12.2010р. Стверджує, що місцевий господарський суд не навів правового обгрунтування незастосування ст. 267 ЦК України щодо строку позовної давності, як і підстав відновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим. На його переконання, місцевий господарський суд навів законодавче обгрунтування щодо звільнення Пенсійного фонду від сплати судового збору. Вказує, що в акті перевірки від 10.12.2010р. зроблено висновок про те, що ОСОБА_2 станом на 02.09.2007р. не набув права на пенсійне забезпечення, передбаченого п.«а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому в період з вересня 2007 року по грудень 2010 року сума безпідставно нарахованої та виплаченої пенсії склала 42826,74 грн. Зазначає, що з 30.01.2015р. ОСОБА_2 призначено пенсію по інвалідності. У зв`язку з поданням ОСОБА_2 недостовірних документів для призначення пенсії, 06.04.2015р. Управлінням Пенсійного фонду прийнято рішення про утримання із його пенсії відповідної суми. Протягом періоду з квітня 2015 року по жовтень 2018 року проводилось утримання безпідставно виплаченої пенсії, всього в сумі 13710,65 грн. Однак, з листопада 2018 року таке утримання було припинено у зв`язку із смертю пенсіонера. Враховуючи, що довідка відповідача № 1727 від 05.11.2007р., на підставі якої було обчислено пільговий стаж ОСОБА_2 , слугувала підставою для призначення такого виду пенсії та безпідставної її виплати, позивач вважає, що АТ «Оріана» повинно нести відповідальність за шкоду, заподіяну бюджету ПФУ внаслідок видачі недостовірних документів. Стверджує, що строк звернення до суду з даним позовом пропущено із об`єктивних причин, оскільки проводилось стягнення сум безпідставно виплаченої пенсії з пенсіонера і лише після його смерті заявлено позов про стягнення відповідної суми з відповідача. Просить залишити без змін рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2019р. у справі №909/109/19, апеляційну скаргу АТ «Оріана» - без задоволення.

Сторони не з`явились в судове засідання. Згідно повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень від 06.05.2019р. обізнані з датою, часом і місцем розгляду справи.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання сторін. Отже, в силу положень ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто при відсутності позивача та відповідача.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

08.11.2007р. до Управління Пенсійного фонду в м. Калуш, яке реорганізовано в Управління Пенсійного фонду України в м. Калуші та Калуському районі, а пізніше - в Калуське об`єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, звернувся ОСОБА_2 із заявою про призначення пенсії за віком по списку №1, до якої було додано необхідний пакет документів для призначення пенсії, зокрема: копію трудової книжки; довідку ВАТ "Оріана" № 1727 від 05.11.2007р. про підтвердження роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1 та довідку № 1336 від 16.11.2007р. про заробітну плату для обчислення пенсії за період роботи з 01.10.1985р. по 30.09.1990р., видану ВАТ "Оріана" (а.с.11, 19-31).

Позивач обчислив пільговий стаж ОСОБА_2 за Списком №1 на підставі довідки №1727 від 05.11.2007р., виданої ВАТ "Оріана" та відповідно до протоколу №5474 від 22.11.2007р. та призначив йому пенсію на пільгових умовах по Списку №1 з 02.09.2007р. Розмір пенсії склав 798,78 грн. (а.с.12).

У грудні 2010 року головним спеціалістом - ревізором контрольно-ревізійного відділу Головного управління ПФ України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 . проведено перевірку правильності призначення пільгової пенсії громадянину ОСОБА_2 , за результатами якої складено акт від 10.12.2010р. (а.с.36-41).

Згідно з актом при проведенні перевірки правильності призначення Управлінням Пенсійного фонду в місті Калуші пільгової пенсії громадянину ОСОБА_2 та зустрічної перевірки факту роботи ОСОБА_2 встановлено, що громадянин ОСОБА_2 права на пенсійне забезпечення, передбаченого п "а" ст.13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", станом на 02.09.2007р. не набув. В період з 02.09.2007р. по 10.12.2010р. сума незаконно нарахованої та виплаченої пенсії склала 42826,74 грн.

Поряд з тим, з 30.01.2015р. ОСОБА_2 було призначено пенсію по інвалідності (а.с.17-18).

06.04.2015р. Управлінням ПФ відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії із пенсії ОСОБА_2 , у зв`язку із поданням для призначення пенсії недостовірних документів про стаж та заробіток (а.с.46).

Як вбачається з довідки № 1298/03-10 від 25.01.2019р. Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, з 01.04.2015р. по 31.10.2018р. з пенсії ОСОБА_2 проводились утримання переплати пенсії. Всього утримано переплати 13710,65 грн. З 01.11.2018р. утримання переплати припинено у зв`язку із смертю пенсіонера (а.с.44, 45).

Непогашеною залишилася надміру виплачена пенсія в сумі 29116,09 грн., що слугувало підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд застосувати строк позовної давності до позовних вимог та відмовити в їх задоволенні (а.с.54-56).

Норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Спір у цій справі стосується правовідносин, що виникли внаслідок видачі відповідачем недостовірних документів, на підставі яких позивач призначив та виплатив пенсію ОСОБА_2

Згідно з частиною 1 статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Частиною 2 статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За приписами частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Наведена норма передбачає загальні підстави для відшкодування шкоди в межах позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Деліктна відповідальність, за загальним правилом, настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. При цьому, для виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди необхідна наявність сукупності умов, які формують склад правопорушення, що є підставою для цивільно-правової відповідальності, а саме: шкоди, протиправної поведінки, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, а також вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

В ході розгляду апеляційної скарги АТ «Оріана» колегія суддів встановила, що 06.04.2015р. позивач, відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", прийняв рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії із пенсії ОСОБА_2 у зв`язку із поданням для призначення пенсії недостовірних документів про стаж та заробіток, а саме: довідки ВАТ "Оріана" № 1727 від 05.11.2007р. про підтвердження роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1.

З огляду на те, що на підставі виданої ВАТ "Оріана" недостовірної довідки № 1727 від 05.11.2007р. про пільговий стаж роботи ОСОБА_2 , йому була безпідставно призначена та виплачена пенсія на пільгових умовах на загальну суму 42826,74 грн., чим завдано позивачу збитки.

Як зазначено вище, за період з квітня 2015 року по жовтень 2018 року з пенсії ОСОБА_2 проведено утримання переплати пенсії в розмірі 13710,65 грн., однак у зв`язку із смертю пенсіонера (02.10.2018р.) надмірно виплачена пенсія в сумі 29116,09 грн. залишилися невідшкодованою та є збитками позивача, які в силу вищеназваних норм закону підлягають відшкодуванню відповідачем.

Аналогічних правових висновків дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 13.07.2018р. у справі № 909/425/17 та від 02.10.2018р. у справі № 909/863/17.

Разом з тим, відповідач просив суд застосувати до спірних правовідносин позовну давність та відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з пропуском позовної давності.

Позивач у своїй позовній заяві та у відзиві на апеляційну скаргу вказав, що строк позовної давності пропущено з поважних причин, оскільки підстави заявлення даного позову з`явились після смерті пенсіонера ОСОБА_2 , тобто з 02.10.2018р. з чим помилково погодився суд першої інстанції.

Аналізуючи обставини справи № 909/109/19 у вищеназваній частині, необхідно зазначити таке.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3, 4 ст.267 ЦК України).

Колегія суддів констатує, що право на звернення до суду з даним позовом у позивача виникло 11 грудня 2010 року, тобто з наступного дня після складання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області акту перевірки правильності призначення пільгової пенсії громадянину ОСОБА_2 від 10 грудня 2010 року.

Позивач надіслав до суду першої інстанції позовну заяву (вх.№2069/19 від 31.01.2019) з додатками 30 січня 2019 року, тобто з пропуском загального трирічного строку позовної давності, передбаченого статтею 257 Цивільного кодексу України (а.с.4-51).

Враховуючи заяву АТ "Оріана" про застосування строку позовної давності, колегія суддів, керуючись вимогами частини 4 статті 267 ЦК України, дійшла висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову Калуського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до АТ «Оріана» про стягнення суми безпідставно виплаченої пенсії ОСОБА_2 у розмірі 29116,09 грн., у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності для звернення з даним позовом.

При цьому, суд апеляційної інстанції виходить з того, що часткове утримання позивачем в період з квітня 2015 року по жовтень 2018 року з пенсії ОСОБА_2 надмірно виплаченої пенсії, не є поважною причиною пропуску позовної давності для звернення з даним позовом, оскільки Пенсійний фонд не був позбавлений права на звернення до суду із відповідним позовом саме до Акціонерного товариства "Оріана", як до особи, що видала довідку з недостовірною інформацією.

Правовідносини пенсіонера ОСОБА_2 з Пенсійним фондом та правовідносини АТ "Оріана" із Пенсійним фондом є відмінними і самостійними, оскільки у правовідносинах з Пенсійним фондом пенсіонер діяв не від імені АТ "Оріана", а із самостійними можливими правами та обов`язками, що не було предметом розгляду у даній справі.

Посилання суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні на те, що підстави для звернення з позовом до відповідача виникли лише після смерті пенсіонера, що свідчить про поважність причин пропуску звернення Пенсійним фондом до суду з даним позовом, спростовуються вищевикладеним.

Виплата гр. ОСОБА_2 надмірного розміру пенсії відбувалась саме на підставі недостовірних даних довідки АТ "Оріана" від 05.11.2007 № 1727, що було встановлено в актах перевірки від 08.12.2010 та 10.12.2010, і позивач вправі був своєчасно звернутись до господарського суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача на його користь завданої майнової шкоди.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції зазначає, що висновки, наведені в оскаржуваному рішенні місцевого господарського суду, не у повній мірі відповідають обставинам справи, тому його необхідно скасувати і прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Щодо судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, то колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що на момент подання позовної заяви позивач був звільнений від сплати судового збору.

Пільги щодо сплати судового збору унормовано статтею 5 Закону України "Про судовий збір", положення якої (в редакції з 01.01.2019р.) не передбачають звільнення органів Пенсійного фонду України від сплати судового збору.

Враховуючи те, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції необхідно стягнути з позивача в дохід державного бюджету.

Судові витрати за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції покладаються на позивача згідно положень статті 129 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оріана» за №419 від 05.04.2019р. (вх. № 01-05/1296/19 від 08.04.2019р.) задоволити.

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2019р. у справі №909/109/19 скасувати.

Прийняти нове рішення. В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покласти на позивача.

Стягнути з Калуського об`єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області (77300, Івано-Франківська обл., м. Калуш, вул. Біласа і Данилишина, 2, ) в дохід Державного бюджету (отримувач коштів: УК у м.Iв.-Франк./м.Iв.-Фран./22030101, код отримувача 37952250, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 3003, код класифікації доходів бюджету 22030101) 1921,00 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.

Стягнути з Калуського об`єднаного управління пенсійного фонду України Івано-Франківської області (77300, Івано-Франківська обл., м. Калуш, вул. Біласа і Данилишина, 2, ) на користь Акціонерного товариства «Оріана» (77300, Івано-Франківська обл., м. Калуш, вул. Євшана, 9, ) 2881,50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.П. Дубник

Суддя О.С. Скрипчук