ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.20194 року м.Дніпро Справа № 904/5442/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів: Іванова О.Г., Березкіної О.В.

секретар судового засідання:Ковзикові В.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2019р. (суддя Манько Г.В., повний текст рішення складений 07.02.2019р.) у справі №904/5442/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім"

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"

про визнання недійсною третейської угоди у вигляді застереження у договорі

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсною третейської угоди у вигляді застереження у договорі на виконання проектно-вишукувальних робіт № 2892 від 10.10.2016 року - пункт 8.1 та стягнути з відповідача судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що при підписанні зазначеного договору у представника ТОВ «Техенергохім» не було повноважень на вчинення третейського застереження (третейську угоду) в договорі. Представник вийшов за межі своїх повноважень, передбачених положенням про дирекцію ТОВ «Техенергохім», оскільки повноважень на підписання третейських застережень та передачі вирішення справ на розгляд третейських судів, генеральний директор не мав.

Рішенням господарського суду Дніпропетрвоської області від 05.02.2019р. в задоволені позову ТОВ "Техенергохім" відмовлено в повному обсязі.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що, уклавши договір №2892 від 10.10.2016 року сторони прийняли на себе взаємні права та обов'язки та визначили порядок врегулювання спорів, досягли згоди з усіх істотних умов договору, а представники сторін які підписали даний договір мають необхідні повноваження для укладення цього договору з іншою стороною. Суд прийняв до відома, що у ЄДРПОУ відсутні будь-які обмеження щодо укладання договорів Лаушкіним Ю.М.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ТОВ «Техенергохім» звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- товариство відповідача діє на підставі модельного Статуту, а тому дирекція на чолі з генеральним директором не були уповноважені установчими документами на підписання спірного договору;

- не є обов'язковим внесення відомостей про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- відповідач знав, що позивач діє на підставі модельного статуту, про що мається запис в ЄДРПОУ;

- апелянт ставить під сумнів наявність довіреності у ОСОБА_1, який 10.10.2016 року підписав договір № 2892 від імені замовника:

Ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2019 року у складі колегії суддів: головуючого судді: Антоніка С.Г. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Березкіної О.В., ТОВ «Техенергохім» відновлено строк на подання апеляційної скарги, відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Техенергохім» на рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5442/18. Розгляд справи призначено у судове засідання.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 10.10.2016 року між Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" «Замовник» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» «підрядник» укладено договір № 2892 на виконання проектно-вишукувальних робіт (далі Договір).

Згідно п. 1.1 Договору Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе наступні зобов'язання: виконувати проектно-вишукувальних робіт та розробку проектно-кошторисної документації на стадії "Техніко-економічне обґрунтування" для об'єкту "Нове будівництво споруд водопідготовки "Брудного" циклу об'єктів металургійного виробництва енергетичного департаменту ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" за адресою: вул Криворіжсталі, 1 в металургійному районі м. Кривого Рогу; підготовка і збір вихідних даних для проектування, крім тих, які належать до компенсації Замовника; підготовка запитів на видачу замовником вихідних даних, які належать до компетенції Замовника; погодження проектно-кошторисної документації з відповідними службами Замовника; підготовка технічних завдань на обладнання та відомостей обладнання».

Відповідно до п. 8.1 Договору усі спори, розбіжності, вимоги та претензії, що виникають у з зв'язку з договором (контрактом) або стосується його виконання, порушення, припинення, недійсності, підлягають розгляду (вирішенню) у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" (ідентифікаційний код 34340324) відповідно до Регламенту зазначеного суду. Регламент суду розміщений на сайті http//www.rpgua.com. Місцезнаходження суду 50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Отто Брозовського, 74а. Свідоцтво про державну реєстрацію №14-ТС від 30.05.2006. Рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" буде остаточним і обов'язковим для Сторін і буде ними виконано в терміни, зазначені в рішення третейського суду. Термін дії даного третейського застереження не обмежується терміном дії цього договору.

У п.11.24 договору №2892 від 10.10.2016 року зазначено, що підписуючи договір, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, а представники сторін які підписали даний договір мають необхідні повноваження для укладення цього договору з іншою стороною.

Від імені ТОВ "Техенергохім" договір було підписано генеральним директором Лаушкіним Юрієм Миколайовичем.

Відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги, судова колегія враховує положення законодавства України тп фактичні обставини справи.

Відповідно до ч.3 ст.92 ЦК України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно вимогам ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими : документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства..

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч.2 ст. 631 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до п.13 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Згідно ч.3 ст.92 ЦК України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

За приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегією суддів встановлено, що третейську угоду було погоджено між позивачем та відповідачем у вигляді третейського застереження на стадії підписання договору № 2892 від 10.10.2016.

Таким чином, викладене в договорі третейське застереження зобов'язує внаслідок добровільного погодження сторонами договору такої умови, не суперечить Конституції України та іншим нормам законодавства та не свідчить про обмеження права сторони на судовий захист.

В свою чергу, ухилення позивача від виконання положень п.8.1 договору, має розглядатися як дія, що суперечить Закону України «Про третейські суди», яка полягає у гарантуванні, у даному випадку, учасникам господарських відносин права розраховувати на швидкий та ефективний спосіб вирішення господарського спору альтернативним шляхом.

Аналогічна правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленій в постанові №908/2058/17 від 12.06.2018.

Враховуючи наведені норми права та фактичні обставини даної справи, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволені позову.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на те, що дирекція на чолі з генеральним директором не були уповноважені установчими документами на підписання спірного договору, не приймаються апеляційним судом до уваги, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що Лаушкін Юрій Миколайович є керівником підприємства (генеральним директором).

Якщо б існували обмеження щодо підписання договорів, які мають третейське застереження, Лаушкіним Ю.М. вони б були відображені в ЄДРПОУ, у відповідності до п.13 ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»

Згідно даних, відображених у ЄДРПОУ, відсутні будь-які обмеження щодо укладення ним договорів чи здійснення інших дій від імені підприємства.

Вказане вище також спростовує доводи апеляційної скарги про те, що не є обов'язковим внесення відомостей про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Посилання скаржника на дію товариства на підставі модельного Статуту та у зв'язку з цим наявність обмежень щодо підписання договорів, які мають третейське застереження, Лаушкіним Ю.М. колегією суддів визнаються необгрунтованими з огляду на нижчевикладене.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 56 ГК України суб'єкт господарювання може створюватися та діяти на підставі модельного статуту, затвердженого Кабінетом Міністрів України, що після його прийняття учасниками стає установчим документом.

Якщо суб'єкт господарювання створюється та діє на підставі модельного статуту в рішенні про його створення, яке підписується усіма засновниками, зазначаються відомості про його найменування, мету і предмет господарської діяльності, а також інформація про провадження діяльності на основі модельного статуту.

Дані про наявність обмежень, передбачених положенням про дирекцію ТОВ «Техенергохім», яке затверджено рішенням загальних зборів учасників, протокол №53 від 23.01.2012 року, не є належним доказом відсутності повноважень у Лаушкіна Ю.М. на підписання спірного договору, оскільки, як правомірно зазначено господарським судом в оскаржуваному рішенні, по-перше не відомо чи існувало таке положення станом на час укладення договору з оспорюванним третейським застереженям, а по-друге, обмеження, визначені положенням, не відображені у ЄДРПОУ.

На час підписання спірного договору директор підприємства Лаушкін Ю.М. мав достатній обсяг повноважень для підписання договору з третейським застереженням.

Інші доводи апеляційної скарги не приймаються судом до уваги, оскільки не впливають на вирішення справи по суті.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення господарського суду Дніпропетровської області 05.02.2019р. у справі №904/5442/18 постановлено з дотриманням вимог ст.276 ГПК України, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Витрати з судового збору покласти на заявника апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275, 276,

281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2019 у справі №904/5442/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст складено 21.05.2019р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна