ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.05.2019 р.                                                            Справа№ 914/150/19

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод», м. Львів,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод», м. Дніпро,

про: стягнення заборгованості у розмірі 1  906  521,91 грн.

Суддя Козак І.Б.

при секретарі Гелеш Г.М.

Представники:

Від позивача: Фурик А.Я – представник (ордер серія ЛВ №112575 від 20.01.2019р.),

Від відповідача: не з’явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Приватним акціонерним товариством «Львівський локомотиворемонтний завод» подано позов до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про стягнення заборгованості у розмірі 1  906  521,91 грн.

Ухвалою суду від 11.02.2019р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 19.03.2019р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

Дане судове засідання є підготовчим та проводиться відповідно до вимог ст.ст.177-185 ГПК України.

У судове засідання 14.05.2019р. представник позивача з’явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Не заперечив проти клопотання відповідача про передання даної справи за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області.

Представник відповідача у судове засідання 14.05.2019р. не з’явився.

Розглянувши клопотання (вх. №7231/19 від 20.02.2019р.) відповідача про направлення позову за територіальною юрисдикцією, суд зазначає таке.

Звертаючись з позовною заявою, ПрАТ  «Львівський локомотиворемонтний завод» обґрунтовує свої вимоги  неналежним виконанням відповідачем свого обов’язку щодо повної оплати отриманих послуг за договором №18061т від 24.05.2018р. з капітального ремонту лінійного обладнання тягового рухомого складу, у зв’язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 1’ 798’ 000,00 грн. Крім того, позивачем нараховано відповідачу 40’ 908,49 грн. 3% річних, 66’ 249,80 грн. інфляційних втрат та 1’ 363,62 грн. пені.

Відповідач у клопотанні від 20.02.2019р. про передачу справи за підсудністю звертає увагу суду на те, що спір між сторонами виник не щодо неналежного ремонту тягових двигунів тепловозів, а щодо порушення відповідачем як замовником робіт порядку розрахунків за договором. Тобто, як убачається з договірних відносин сторін, зобов’язання з оплати заборгованості за договором не є такими, що належить виконували лише в певному місці, тому, до спірних правовідносин слід застосовувати загальні правила визначення підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Позови у спорах що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред’являтися також за місцем виконання цих договорів (ч.5 ст.29 цього ж кодексу).

Згідно з п.2.2 договору №ВЗ-033/18 надання послуг відбувається на території виконавця (адреса: м. Львів, вул.Залізнична, буд.1а). Саме цей пункт договору, на думку позивача, є підставою для застосування правил визначення підсудності за вибором сторони позивача та подання цього позову до господарського суду Львівської області за місцезнаходженням виконавця ремонтних робіт (ПрАТ  «Львівський локомотиворемонтний завод»).

Правила визначення місця виконання зобов'язання передбачено статтею 532 Цивільного кодексу України.

Так, згідно даної норми місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі.

Якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться:

1) за зобов'язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна;

2) за зобов'язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові;

3) за зобов'язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов'язання;

4) за    грошовим зобов'язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов'язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов'язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов'язаних із зміною місця виконання;

5) за іншим зобов'язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

При цьому слід враховувати, що правила цієї статті не застосовуються до зобов'язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці.

Разом з тим, місце виконання ремонтних робіт не є у даному випадку місцем виконання зобов'язань за договором    за змістом ч.5 ст.29 Господарського процесуального кодексу України, на яку посилається позивач, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення коштів у зв'язку із неналежним виконанням умов договору, а не спір, наприклад, щодо належної якості виконаних/невиконаних робі

За наведеного, відсутні підстави для застосування ч.5 ст.29 Господарського процесуального кодексу України під час визначення підсудності даної справи.

За вказаних обставин,    з урахуванням визначеного позивачем предмету та підстав позову, підсудність даної справи повинна визначатись з урахуванням ч.ч.1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позов пред'являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнахоження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням юридичної особи є: 49038, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Академіка БЕЛЕЛЮБСЬКОГО, будинок 7.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 с. 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно ч. 9 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги те, що місцезнаходженням відповідача є: 49038, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Академіка БЕЛЕЛЮБСЬКОГО, будинок 7, суд дійшов висновку, що дана позовна заява не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Львівської області, у зв'язку з чим матеріали справи №914/150/19 підлягають передачі за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст.27, 31, 234, 235, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Матеріали справи №914/150/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про стягнення заборгованості у розмірі 1  906  521,91 грн. передати за територіальною підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області (адреса: 49101, м. Дніпро, вул. В.Винниченка, 1-а).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання – 14.05.2019 р. та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 14.05.2019р.

Суддя                                                                                     Козак І.Б.