УХВАЛА

13 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/7122/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т. Б. - головуючого, Пількова К. М., Чумака Ю. Я.,

розглянувши касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В. В.

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 (судді: Верховець А. А., Доманська М. Л., Калатай Н. Ф.) і рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 (суддя Чинчин О. В.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шивлавс"

до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В. В.,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк",

про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шивлавс" (далі - ТОВ "Шивлавс") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В. В. (далі - уповноважена особа Фонду) про зобов`язання включити кредиторські вимоги позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк").

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за договором відступлення права вимоги від 20.07.2015 № 2 (далі - договір від 20.07.2015) Товариство з обмеженою відповідальністю "Гальва Елементс" (далі - ТОВ "Гальва Елементс") передало позивачеві право вимоги сплати коштів за договором банківського рахунка від 19.09.2014 № 142/2029/44-17545 у сумі 205 510,80 грн. У зв`язку з відкликанням банківської ліцензії та початком процедури ліквідації ПАТ "Дельта Банк" позивач звернувся до відповідача із кредиторською вимогою на суму 205 510,80 грн, проте відповідач не визнав право вимоги позивача та не включив його вимогу до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Справа господарськими судами розглядалася неодноразово.

Після нового розгляду справи рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 (суддя Чинчин О. В.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 (судді: Верховець А. А., Доманська М. Л., Калатай Н. Ф.), позов задоволено. Зобов`язано уповноважену особу Фонду включити кредиторські вимоги ТОВ "Шивлавс" до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Дельта Банк". Здійснено розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідач неправомірно не визнав право вимоги позивача на суму 205 510,80 грн, набуте ним на підставі чинного договору від 20.07.2015, та не включив його вимогу до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Не погоджуючись із висновками господарських судів попередніх інстанцій, уповноважена особа Фонду подала касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019, в якій, наголошуючи на порушенні судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та відмовити у позові повністю. В обґрунтування вимог, наведених у касаційній скарзі, уповноважена особа Фонду зазначає, що поточні рахунки відкриваються на конкретну особу за умови надання відповідних документів, а можливості зміни власника рахунка Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492 (далі - Інструкція № 492), не передбачено; банк позбавлений правових підстав виконувати розпорядження іншої особи, аніж клієнта - власника такого рахунка. Скаржник також зауважує, що спірним договором про відступлення права вимоги не передбачено заміни первісного кредитора - ТОВ "Гальва Елементс" новим кредитором - ТОВ "Шивлавс" у зобов`язанні за договором банківського рахунка, що виключає наявність у позивача права розпоряджатися грошовими коштами на рахунку ТОВ "Гальва Елементс" та, як наслідок, виникнення будь-яких прав кредитора перед ПАТ "Дельта Банк"; акцентує, що положення договору банківського рахунка від 19.09.2014 № 142/2029/44-17545 не передбачають право третіх осіб, у тому числі й ТОВ "Шивлавс", розпоряджатися рахунком, відкритим на користь клієнта - ТОВ "Гальва Елементс", а також грошовими коштами, розміщеними та облікованими на ньому.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Шивлавс" наголосило на законності та обґрунтованості оскаржених судових рішень і безпідставності доводів, наведених у касаційній скарзі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 05.03.2019 визначено такий склад колегії суддів: Дроботова Т. Б. - головуючий, Чумак Ю. Я., Пільков К. М.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.03.2019 (Дроботова Т. Б. - головуючий, Пільков К. М., Чумак Ю. Я.) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 і рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 у справі № 910/7122/17 зі здійсненням розгляду справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об`єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Дослідивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про наявність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою відступлення від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 06.04.2016 у справі № 910/8058/15-г за позовом Приватного виробничого підприємства "Сіріус", Приватного акціонерного товариства "Сіріус-Буд" до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", треті особи: Маковецький В. С., Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України, про визнання зобов`язань припиненими.

У зазначеній постанові Верховний Суд України, врахувавши положення Інструкції № 492, відповідно до якої поточні рахунки відкриваються на конкретну особу за умови надання відповідних документів, а можливості зміни власника рахунка Інструкцією не передбачено, дійшов висновку, що банк позбавлений можливості виконувати розпорядження юридичної особи, якій відступлено право вимоги за поточними рахунками, власником яких є фізична особа, внаслідок чого у підприємства не виникло грошових вимог до банку за поданими заявами про перерахування коштів.

Наведеного правового висновку Верховного Суду України при вирішенні цього спору у справі № 910/7122/17, яка розглядається, попередні судові інстанції не врахували, визнали можливим відступлення права вимоги за договором банківського рахунка (поточний рахунок) і, відповідно, набуття новим кредитором (позивачем) права вимоги належного виконання банком зобов`язань за таким договором. Суди першої і апеляційної інстанцій, вирішуючи спір у цій справі, урахували презумпцію правомірності договору від 20.07.2015, зазначили про безпідставність відхилення заяви позивача про кредиторські вимоги та невключення його грошових вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Дельта Банк" на суму 205 510,80 грн.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що заміну кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином передбачено пунктом 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України, за змістом якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора в зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що й правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (стаття 513 зазначеного Кодексу).

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому Інструкція № 492 не скасовує наведених положень закону.

З урахуванням викладеного, положення статті 514 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані до правовідносин, що виникли між сторонами у цій справі.

Разом із тим, колегія суддів зважає на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 914/3217/16, яка була передана на її розгляд згідно з ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.06.2018 у зв`язку з необхідністю відступлення від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 у справі № 910/8058/15-г, щодо того, що виходячи з приписів Інструкції № 492, поточні рахунки відкриваються на конкретну особу за умови надання відповідних документів, а можливості зміни власника рахунка Інструкцією не передбачено, звернуто увагу, що такий висновок Верховного Суду України щодо застосування зазначених норм матеріального права було надано з огляду на особливості правового регулювання суспільних відносин стосовно порядку відкриття та використання власниками належних їм поточних рахунків. Водночас у справі № 914/3217/16 правовідносини між сторонами виникли щодо вкладного (депозитного) рахунка, відкритого за договором банківського вкладу (депозиту) фізичній особі (вкладнику). Оскільки категорії "поточний рахунок" і "вкладний (депозитний) рахунок" не є тотожними, мають різну правову природу, що зумовлює відмінність правового регулювання відповідних відносин, то правовідносини, які склалися у справі № 910/8058/15-г та у справі № 914/3217/16, не є подібними. Отже, немає і підстав для відступлення від висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 06.04.2016 у справі № 910/8058/15-г (провадження № 3-174гс16).

Колегія суддів зазначає, що як убачається із матеріалів справи № 910/7122/17, яка розглядається, спірні правовідносини склалися саме щодо поточного рахунка, відкритого ПАТ "Дельта Банк" для ТОВ "Гальва Елементс" згідно з договором банківського рахунка від 19.09.2014 № 142/2029/44-17545, і право вимоги сплати (повернення) коштів, що обліковуються на такому рахунку, на суму 205 510,80 грн, у подальшому було передано ТОВ "Шивлавс" за договором про відступлення права вимоги від 20.07.2015.

Ураховуючи наведене, з огляду на фактичні обставини, які формують зміст спірних правовідносин, колегія суддів вважає за необхідне передати справу № 910/7122/17 на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку із необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного раніше у постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 у справі № 910/8058/15-г.

Керуючись статтями 233, 234, 303 Господарського процесуального кодексу України, підпунктом 7 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Справу № 910/7122/17 разом із касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В. В. на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 і рішення Господарського суду міста Києва від 09.10.2018 передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді К. М. Пільков

Ю. Я. Чумак