ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/392/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Шейнцис О.О.

при розгляді справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзернопром-Копарани" (68555, Одеська область, Тарутинський район, с. Рівне (Рівненська С/Р), вул. Гагаріна, буд. 73-А)

до відповідача: Сardiff Commodities SA (Bahnhofstrasse, 21, 6300 Zug, Switzerland)

про стягнення 37 723,83 доларів США

за участю представників сторін:

від позивача: Косинський Є.В. - довіреність № б/н від 21.03.2019р.

від відповідача: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

18.02.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрзернопром-Копарани" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Сardiff Commodities SA, в якій просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 37 723,83 доларів США, а також витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзернопром-Копарани" обґрунтовано невиконанням Сardiff Commodities SA умов укладеного між сторонами контракту № FW-030718RL-1 від 07.03.2018р. в частині оплати залишку поставленої продукції у сумі 37 723,83 доларів США.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.02.2019р. відкрито провадження у справі № 916/392/19 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на "25" березня 2019 р. о 14:30.

27.02.2019р. на електрону адресу суду надійшло клопотання представника Сardiff Commodities SA про направлення поштової кореспонденції на ім`я адвоката відповідача на адресу: 01030, м. Київ, вул. Хмельницького Богдана, буд. 52, Бізнес центр "Вектор", офіс 609.

У судовому засіданні 25.03.2019р. оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання у даній справі на "15" квітня 2019р. о 16 год.15хв.

Ухвалою суду від 26.03.2019р. судом повідомлено адвоката Сardiff Commodities SA про відкладення підготовчого засідання у справі №916/392/19 на 15.04.2019р.

04.04.2019р. до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзернопром-Копарани" надійшли пояснення щодо розмірів сплачених відповідачем за контрактом сум із відповідними доказами сплати.

У судовому засіданні 15.04.2019р., враховуючи, що строк підготовчого провадження у справі №916/392/19 спливав 26.04.2019р., з огляду на необхідність завчасного повідомлення відповідача про розгляд справи по суті та з метою дотримання процесуальних строків, визначених ГПК України, строк підготовчого провадження у даній справі продовжено на 30 днів, відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України, про судом винесено відповідну ухвалу.

Крім того, ухвалою суду від 15.04.2019р. судом закрито підготовче провадження із призначенням справи до розгляду по суті в засіданні суду на 06.05.2019р. о 13 год. 45 хв.

Представник позивача у судовому засіданні 06.05.2019р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив суд задовольнити позов.

Відповідач про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвал на адресу представника товариства, зазначену у клопотанні, яке надійшло на електрону адресу суду 27.02.2019р., у судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Приймаючи до уваги, що ухвали суду представником позивача було отримано, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення (а.с.40, 52, 71 ), суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до статті 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні суб`єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов`язки, що і суб`єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно до ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

При цьому правовідносини, пов`язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Закон України "Про міжнародне приватне право" (пункт 1 частини 1 статті 1) визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

За статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.9-14), пунктом 23.1. контракту сторони погодили, що будь-які та всі спори, що виникають відповідно до цього контракту, або будь-які претензії щодо тлумачення або виконання цього контракту передаються на розгляд Господарського суду, за місцем реєстрації продавця.

Враховуючи, що продавець - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрзернопром-Копарани" зареєстрований за адресою: 68555, Одеська область, Тарутинський район, с. Рівне (Рівненська С/Р), вул. Гагаріна, буд. 73-А, суд вважає, що спір правомірно передано на розгляд до Господарського суду Одеської області.

Вирішуючи питання щодо права, яке застосовується судом, суд вказує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Відповідно до ст. 43 розділу VI "Колізійні норми щодо договірних зобов`язань" Закону "Про міжнародне приватне право" сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Як вбачається з п. 22.1. контракту, сторони дійшли згоди, що цей контракт укладається, набирає сили, підлягає тлумаченню та виконанню сторонами відповідно до законодавства України.

З огляду на викладене, саме законодавство України підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.03.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрзернопром-Копарани" (Продавець) та Сardiff Commodities SA (Покупець) було укладено контракт № FW-030718RL-1 (а.с.9-14), відповідно до умов якого продавець зобов`язався поставити Покупцеві товар у кількості 1500 метричних тон, а Покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити вартість прийнятого Товару на умовах, визначених цим Контрактом.

Згідно п. 1.2. контракту датою переходу права власності на Товар від Продавця до Покупця вважається дата оформлення експортної митної декларації (МД).

В пункті 2 контракту сторонами означено, що товаром є пшениця 5-го та 6-го класу, походження Україна, рік врожаю -2018, упаковка - насипом.

Згідно п. 5.1. контракту ціна за одну метричну тону товару (яка дорівнює 1000 кілограмам) складає 170 доларів США.

Відповідно до п. 6.1. контракту загальна вартість Товару складає 255 000 доларів США +/- 3 % в залежності від кількості поставленого Товару.

Пунктами 8.1., 8.2. контракту сторони погодили порядок здійснення платежів для поставок залізничними вагонами та для поставок вантажними автомобілями.

За умовами вказаних пунктів контракту 95% вартості кожної партії товару не менше ніж 500+/-3% метричних тон, навантаженого на залізничні вагони на станції відправлення чи фактично прийнятого в місці поставки, сплачується після надання копій транспортних документів.

Остаточний розрахунок здійснюється з урахуванням кількості Товару, фактично прийнятого в місці призначення чи в місці поставки, після надання завершальних документів (оригіналів або копій). Завершальні документи включають: рахунок-фактуру завірений підписом і печаткою, реєстр відвантажених вагонів завірений підписом і печаткою (реєстр прийнятого товару в місці поставки), акт передачі права власності на оплачувану кількість товару, копію митної декларації з відміткою про перетин товаром кордону, інші документи можуть бути визначені відповідно до інструкції Покупця.

Згідно п. 8.5. контракту всі платежі за цим контрактом мають бути здійснені протягом 3 банківських днів. Операційний відлік вказаного часу розпочинається з 14.00 годин з моменту подачі документів, вказаних в п. 8.1 та п. 8.2, та виникнення зобов`язання зі здійснення таких платежів в робочі та не святкові дні.

Відповідно до п. 18.1. контракту всі повідомлення, надання яких сторонами передбачено цим контрактом, мають бути передані швидко та у чіткій формі. Методи швидкого спілкування для цілей цього пункту визначаються та визнаються сторонами як: електрона пошта та/або СМС.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вказує позивач, на виконання умов контракту, ним було відправлено відповідачу пшеницю в кількості 1 460,350 метричних тон, загальною вартістю 248 259,50 дол. США.

Надаючи оцінку таким твердженням позивача, виходячи з наявних в матеріалах справи документів, суд вказує наступне.

Так, наявні в матеріалах справи залізничні накладні №40511701 від 16.07.2018р. (а.с.16), №40511743 від 16.07.2018р. (а.с.19), №40511826 від 16.07.2018р. (а.с.21), №40511685 від 16.07.2018р. (а.с.23), №41201724 від 07.08.2018р. (а.с.25) свідчать про відправку позивачем відповідачу пшениці масою 1460,800 метричних тон.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи реєстру до контракту, засвідченого печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзернопром-Копарани" (а.с.29), останній відображає поставку товару масою 1460,800 метричних тон із позначкою по залізничним накладним, та масою 1460,350 метричних тон із позначкою фактичного прибуття до порту.

Водночас, згідно наявних в матеріалах справи митних декларацій (а.с.31-32) Сardiff Commodities SA було відвантажено пшеницю, загальною вагою 1459,785 метричних тон.

При цьому, доказів поставки пшениці у кількості 0,5650 метричних тон, тобто різниці між заявленим позивачем розміром поставленого товару та підтвердженим матеріалами справи, наявні в матеріалах справи документи не містять.

За таких обставин, з огляду на погоджені сторонами положення договору щодо моменту переходу права власності на товар - після оформлення експортної митної декларації, враховуючи зазначену в таких деклараціях інформацію щодо маси вантажу, суд вказує, що поставка товару відповідачу була здійснена у кількості 1459,785 метричних тон.

При цьому, суд не приймає в якості належного доказу поставки відповідачу товару масою 1460,350 метричних тон акт приймання-передачі товару від 28.09.2018р. (а.с.27), оскільки вказаний акт не містить підпису та печатки Сardiff Commodities SA, тобто є таким, що підписаний в односторонньому порядку.

Враховуючи погоджену сторонами ціну за 1 метричну тону товару у розмірі 170 доларів США, ціна поставленого товару складає 248 163,45 доларів США.

Як встановлено судом з матеріалів справи (а.с.58-59), відповідачем 31.07.2018р. та 20.11.2018р. було здійснено часткову оплату поставленого товару на загальну суму 210 535,67 доларів США. Письмові пояснення позивача щодо врахування сплачених сум надані суду та залучені до матеріалів справи (а.с.53).

Таким чином, з урахуванням встановленого судом факту поставки товару у меншому розмірі ніж заявлено відповідачем, часткової сплати поставленого товару у сумі 210 535,67 доларів США, залишок необхідної до сплати суми складає 37 627,78 доларів США.

Як встановлено судом, 06.02.2019р. позивачем на поштову та електрону адресу відповідачу було направлено завершальні документи (а.с.15,18,33).

Водночас, за твердженням позивача, незважаючи на здіснення поставки та направлення позивачем завершальних документів, залишок суми поставленого товару Сardiff Commodities SA станом на момент подачі позовної заяви сплачено не було. Доказів оплати залишку поставленого товару у сумі 37 627,78 доларів США матеріали справи також не містять.

Враховуючи вищенаведене та те, що належних доказів сплати встановленого судом розміру залишку необхідної до сплати суми за поставлений товар, відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзернопром-Копарани" в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 37 627,78 доларів США цілком обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзернопром-Копарани" підлягають частковому задоволенню у сумі 37 627,78 доларів США.

Враховуючи вищезазначене, з огляду на часткове задоволення вимог позивача, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Сardiff Commodities SA (Bahnhofstrasse, 21, 6300 Zug, Switzerland, реєстраційний номер СН -170.4.014.323-9 /а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзернопром-Копарани" (68555, Одеська область, Тарутинський район, с. Рівне (Рівненська С/Р), вул. Гагаріна, буд. 73-А, ) заборгованість у сумі 37 627 /тридцять сім тисяч шістсот двадцять сім/ доларів США 78 центів, та судовий збір у сумі 15 290 /п`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто/ грн. 05 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16 травня 2019 р.

Суддя Ю.М. Щавинська