РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019Справа № 910/16179/18
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Ваховській К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" (01103, м.Київ, бул. Дружби Народів, буд. 8А)

до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д)

про стягнення 43 281,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: Вакуленко С.О.,

від відповідача: Каракоця О.Р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про стягнення 43 281,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неправомірно здійснив списання з рахунку позивача грошових коштів в сумі 43 281,00 грн. на підставі меморіального ордеру №10606Д004Т від 06.06.2018, у зв`язку з чим порушив права позивача щодо розпорядження своїми коштами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/16179/18, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

04.01.2019 через відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2019 справу №910/16179/18 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; підготовче засідання призначено на 27.02.2019; витребувано у сторін докази.

18.02.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про доручення документів на виконання вимог ухвали від 07.02.2019.

21.02.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли додаткові пояснення.

27.02.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

В підготовче засідання 27.02.2019 з`явилися представники сторін.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив оголосити перерву в підготовчому засіданні до 03.04.2019.

03.04.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення.

В підготовче засідання 03.04.2019 з`явилися представники сторін.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив продовжити строк підготовчого провадження та оголосити перерву в підготовчому засіданні до 24.04.2019.

В підготовче засідання 24.04.2019 з`явилися представники сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2019, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.05.2019.

В судове засідання 20.05.2019 з`явилися представники сторін.

Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 20.05.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

10.12.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" (Клієнт) звернулося до позивача (Банк) із Заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, підписанням якої приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (розміщені на сайті банку www.pb.ua), тарифів Банку, які разом із цією анкетою складають договір банківського обслуговування.

На підставі Заяви про відкриття поточного рахунку від 10.12.2013 банк відкрив позивачу поточний рахунок № НОМЕР_1 , валюта - українська гривня.

Отже, Судом встановлено, що відповідач здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку позивача № 7872, відкритого у його банку.

24.05.2017 від Дочірнього підприємства "Фінансова установа "ВМ - Фактор" на користь позивача надійшли грошові кошти у розмірі 43 281,00 грн., які були зараховані відповідачем на вказаний рахунок.

На підставі меморіального ордеру № 10606L004U від 06.06.2018 відповідач списав з указаного розрахункового рахунку позивача грошові кошти у розмірі 43 281,00 грн. та зарахував їх на рахунок № 1423.

У відповідь на лист Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" № 2206/2018-1 від 22.06.2018 з проханням надати пояснення підстав списання коштів у сумі 43 281,00 грн листом № 20.1.0.0.0/7-180713/577 від 18.07.2018 відповідач повідомив позивача, що указані кошти були списані з його рахунку у зв`язку з їх переказом Дочірнім підприємством "Фінансової установи "ВМ - Фактор", до якого застосовані обмежувальні заходи відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України "Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" від 02.05.2018, яке введено в дію Указом Президента України № 126/2018 від 14.05.2018.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами та поясненнями самих сторін спору.

Згідно ч. 1 ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до вимог ст. 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Спір між сторонами виник під час виконання відповідачем обов`язків, покладених на нього законодавством про санкції.

Правові підстави, види та порядок застосування санкцій встановлені Законом України "Про санкції", яким передбачено застосування до юридичних осіб, з-поміж інших, санкцій у вигляді блокування активів.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України "Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" від 02.05.2018, уведеним в дію Указом Президента України № 126/2018 від 14.05.2018, до Дочірнього підприємства "Фінансова установа "ВМ - Фактор", яке було ініціатором платежу на користь позивача, застосовані обмежувальні заходи, зокрема, у вигляді блокування активів.

Статтею 42 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" контроль за дотриманням учасниками платіжних систем нормативно-правових актів, що регламентують порядок проведення переказу, а також застосування відповідних заходів впливу, передбачених законодавством України, покладено на Національний банк України.

Відповідно до абз. 3, 4 п.п. 7 п. 1 постанови Правління Національного банку України "Про забезпечення реалізації і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" № 654 від 01.10.2015 банк зобов`язаний заблокувати кошти/зупинити фінансові операції осіб, зазначених у санкційних списках, у такому порядку: кошти, що надійшли на користь клієнта від особи, зазначеної в санкційних списках, до якої застосовані санкції "блокування активів" та/або "зупинення фінансових операцій", банк обліковує на відповідному балансовому рахунку, призначеному для обліку кредиторської заборгованості за операціями з клієнтами банку; банк зобов`язаний відмовити у виконанні розрахункового документа клієнту, зазначеному в санкційних списках, що є ініціатором переказу та до якого застосовані санкції "блокування активів" та/або "зупинення фінансових операцій", та/або "зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань".

З аналізу вказаних норм вбачається, що заборона стосується виконання розрахункових документів та операцій саме рахунків, зазначених у санкційних списках та не стосуються інших осіб.

Таким чином, відповідач після одержання грошових коштів, що надійшли від підсанкційної юридичної особи, був вправі та зобов`язаний не зараховувати їх на рахунок позивача, а зупинити виконання переказу та обліковувати кошти на окремому балансовому рахунку.

Однак, Суд зазначає, що доказів здійснення відповідачем вказаних дій до суду надано не було.

Згідно з ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Отже, відповідно вказаних положень чинного законодавства, з моменту зарахування грошових коштів на рахунок отримувача останній стає власником цього майна та не може бути позбавлений свого права власності або обмежений у його здійсненні інакше, ніж у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд зазначає, що законодавство про санкції прямо не визнає неправомірним набуття права власності на майно (грошові кошти), отримані від осіб, щодо яких застосовані обмежувальні заходи.

Відповідно до ст. 389 Цивільного кодексу України гроші, а також цінні папери на пред`явника, що існують у документарній формі, не можуть бути витребувані від добросовісного набувача.

Виходячи з наведеного, банк відповідача, за відсутності відповідного рішення суду, визначених законом або договором випадків, а також обтяжень щодо грошових коштів, не мав права списувати їх з банківського рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА".

Як встановлено у ст. 1073 Цивільного кодексу України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи встановлені обставини безпідставного списання відповідачем з рахунку позивача грошових коштів у сумі 43 281,00 грн, з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" відповідно до вимог ст. 1073 Цивільного кодексу України підлягає стягненню борг у розмірі вказаної суми коштів.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Що стосується заявлених до стягнення у позові витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн, Суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Однак, всупереч наведеному, позивачем не подано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та доказів здійснення витрат на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн. (платіжні документи, банківські виписки тощо).

Відтак, з огляду на викладене, оскільки заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу не обґрунтований та не підтверджений відповідними доказами, правових підстав для їх стягнення з відповідача у Суду немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ідентифікаційний код 14360570) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 8А, ідентифікаційний код 37193071) грошові кошти у розмірі 43 281 (сорок три тисячі двісті вісімдесят одна) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 22.05.2019

Суддя Т.Ю.Трофименко