ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.05.2019 Справа № 920/299/19
м. Суми

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Орган з оцінки відповідності «СЕРТАТОМ», м. Київ,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», м. Суми,

про стягнення 172 038 грн 63 коп,

Суддя Джепа Ю.А.

За участю представників сторін:

від позивача: Кравцов О.В. (за довіреністю від 18.04.2019 № 01/19);

від відповідача: не з`явився.

При секретарі судового засідання Олтушевській І.О.

Суть спору: до Господарського суду Сумської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Орган з оцінки відповідності «СЕРТАТОМ» з позовною заявою від 19.03.2019 № 02/04-77/19 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення боргу у сумі 172 038 грн 63 коп, а також просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати в розмірі 2 580 грн 00 коп сплаченого судового збору.

15.04.2019 представник Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» подала до суду відзив № 18-7/362, в якому просить суд: розглядати справу без участі представника відповідача; застосувати строк позовної давності до вимог позивача про стягнення 149 496 грн 68 коп за договором від 10.12.2014; відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Орган з оцінки відповідності «СЕРТАТОМ» у задоволенні позову.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 06.05.2019 № 920/299/19 розгляд справи відкладено на 16.05.2019.

16.05.2019 представник позивача подав суду пояснення від 14.05.2019 № 02/04-117/19 щодо обставин направлення листа № 04/4-103/17 від 26.05.2017 та отримання 27.06.2017 на нього відповіді - листа відповідача № 17-07/50 від 23.06.2017 щодо відтермінування строку погашення заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти позиції представника відповідача, викладеній у відзиві, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, в тому числі, враховуючи дії відповідача, що свідчать про переривання перебігу позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Орган з оцінки відповідності «СЕРТАТОМ» та Публічним акціонерним товариством «Сумське науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе» було укладено Договір від 10.12.2014 № ЗО/П-14 на проведення оцінки відповідності продукції (далі по тексту- Договір) за яким позивач зобов`язався надати послуги по здійсненню оцінки відповідності при виготовленні та поставках на об`єкти ядерної енергії відповідної продукції, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався оплатити зазначені послуги (а.с. 12-15).

14.09.2015 між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до даного Договору, за якою у преамбулі, тексті та розділі 8 Договору назву - Публічне акціонерне товариство «Сумське науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе» замінено в усіх відмінках на Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (а.с. 16).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Орган з оцінки відповідності «СЕРТАТОМ» виконало умови Договору, про що свідчать підписані та скріплені печатками та підписами уповноважених осіб обох сторін Акт № ЗО/П-14-1 від 09.07.2015 здачі-приймання наданих послуг до договору № ЗО/П-14 від 10.12.2014р. на суму 51 681 грн 70 коп (а.с. 17) та Акт № ЗО/П-14-2 від 21.12.2015 здачі-приймання наданих послуг до договору № ЗО/П-14 від 10.12.2014 на суму 97 813 грн 98 коп (а.с. 18).

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Згідно з ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) за договором про надання послуг, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не установлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України (далі по тексту - ГК України) встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог, щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідач, порушив права та законні інтереси Позивача, що полягали в отриманні оплати за надані послуги згідно з Договором, Відтак, залишок боргу відповідача за Договором складає 149 496 грн 68 коп.

26.05.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю «Орган з оцінки відповідності «СЕРТАТОМ» направлено на адресу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» лист № 04/4-103/17 (а.с. 19-20), відповідно до якого позивач вимагав погасити заборгованість.

Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» надіслало Товариству з обмеженою відповідальністю «Орган з оцінки відповідності «СЕРТАТОМ» лист-відповідь від 23.06.2017 № 17-07/50 (а.с. 21), в якому відповідач визнав борг, попросив про відстрочення та гарантував сплатити його до 30.12.2017.

Судом встановлено, що відповідач, порушив права та законні інтереси позивача, що полягали в отриманні оплати за надані послуги згідно з умовами Договору.

Перевіривши розрахунки позивача, в тому числі: періоди нарахувань, суд дійшов висновку щодо обгрунтованості нарахованих позивачем 149 496 грн 68 коп основного боргу, 5 455 грн 60 коп - 3% річних, 17 086 грн 35 коп інфляційних втрат.

Представником відповідача у відзиві на позов заявлено про застосування строків позовної давності, мотивуючи це тим, що договір підписано10.12.2014. Пунктом 2.4. Договору погоджено, що оплата наданих позивачем послуг здійснюється протягом 10-ти банківських днів з дати підписання акту здачі-приймання наданих послуг. Строк оплати за актами про здачу-приймання послуг № ЗО/П-14-1 від 09.07.2015, № ЗО/П-14-2 від 21.12.2015 закінчився 23.07.2015 та 05.01.2016 відповідно. А лист від 13.06.2017 № 17-07/50 ПАТ «Сумське НВО» не вважає підставою для переривання строку позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За приписами п. 5 статті 261 Цивільного кодексу України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

У пункті 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» зазначається, що правила переривання перебігу позовної давності (стаття 264 ЦК України) застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання. При цьому господарським судом у дослідженні обставин, пов`язаних із вчиненням зобов`язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після ного спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що листом від 23.06.2017 № 17-07/50 ПАТ «Сумське НВО» визнав заборгованість, гарантувавши його сплату до 30.12.2019, що свідчить про переривання перебігу позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє відповідачу у застосуванні строків позовної давності до вимог ТОВ «Орган з оцінки відповідності «СЕРТАТОМ» про стягнення 149 496 грн 68 коп заборгованості за Договором.

При цьому судом враховано, що формулювання ст. 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів. За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11).

Тому суд також відмовляє у застосуванні строків позовної давності до вимог ТОВ «Орган з оцінки відповідності «СЕРТАТОМ» про стягнення 5 455 грн 60 коп - 3% річних та 17 086 грн 35 коп інфляційних втрат.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що надані позивачем докази підтверджують наведені у позові обставини, проте, відповідачем, у свою чергу, не надано суду доказів (ст.76-79 ГПК України), які б спростували ці обставини.

Суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 580 грн 58 коп.

Керуючись ст.ст. Цивільного кодексу України 11, 256, 261, 264, 267, 509, 525, 610, 612, 901, 903, ст.ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 73, 74, 76-79, 123, 129, 232, 233, 236 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Орган з оцінки відповідності «СЕРТАТОМ» (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 18, ) борг за договором від 10.12.2014 № ЗО/П-14 на проведення оцінки відповідності продукції у сумі 149 496 грн 68 коп, 17 086 грн 35 коп інфляційних витрат, 5 455 грн 60 коп - 3% річних, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 580 грн 58 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст судового рішення складено 21.05.2019

Суддя Ю.А. Джепа