РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 м. Київ Справа № 910/2954/19

За позовом: комунального підприємства "КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ";

про: стягнення 48.193,37 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Комунальне підприємство "КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" (далі - відповідач) про стягнення 48.193,37 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушене грошове зобов`язання за укладеними між сторонами спору договорами - договором про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування від 23.11.2016 № ДНП-2016-11/09 та договору про розстрочення заборгованості від 16.11.2018 № 01, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 48.193,37 грн., з яких:

- 33.173,00 грн. - основна заборгованість;

- 4.533,79 грн. - пеня за договором № ДНП-2016-11/09;

- 943,40 грн. - пеня за договором № 01;

- 1.572,72 грн. - штраф за договором № 01;

- 1.794,07 грн. - 3 % річних за договором № ДНП-2016-11/09;

- 6.176,39 грн. - інфляційні втрати за договором № ДНП-2016-11/09.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2954/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем та відповідачем укладено договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування від 23.11.2016 № ДНП-2016-11/09 (далі - Договір № ДНП-2016-11/09), відповідно до предмету якого позивач надає за плату відповідачу право на організацію та експлуатацію 27 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 3 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: Дарницький район, вул. Ващенка, в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва (далі - фіксовані місця для паркування), а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього автотранспорту (п. 1.1 Договору № ДНП-2016-11/09).

Пунктом 3.3 Договору № ДНП-2016-11/09 визначено, що розрахунок за цим Договором здійснюється шляхом оплати відповідачем позивачу у розмірі 100 % щомісячного платежу не пізніше 15 числа поточного місяця відповідно до графіку платежів (додаток № 1).

Положеннями пункту 4.2 Договору № ДНП-2016-11/09 передбачено, що за несвоєчасне перерахування плати, зазначеної у п. 3.3 цього договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожен день прострочення від суми несплати.

Додатковою угодою від 31.10.2017 № 2 до Договору № ДНП-2016-11/09 сторони вирішили розірвати Договір № ДНП-2016-11/09, але підписання такої додаткової угоди не звільняє сторін від зобов`язань, що виникли з Договору № ДНП-2016-11/09.

Так позивач, на виконання зобов`язання за Договором № ДНП-2016-11/09 надав відповідачу послуги на загальну суму 33.173,00 грн., а саме:

- травень 2017 на суму 6.321,50 грн.;

- червень 2017 на суму 5.265,00 грн.;

- липень 2017 на суму 5.440,50 грн.;

- серпень 2017 на суму 5.440,50 грн.;

- вересень 2017 на сум 5.265,00 грн.;

- жовтень 2017 на суму 5.440,50 грн..

Проте, вказана сума заборгованості відповідачем сплачена не була.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором № ДНП-2016-11/09, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в розмірі 4.533,79 грн., а також про стягнення 3 % річних в сумі 1.794,07 грн. та інфляційних втрати в сумі 6.176,39 грн.

Також між позивачем, як кредитором та відповідачем, як боржником, укладено договір про розстрочення заборгованості від 16.11.2018 № 01 (далі - Договір № 01) відповідно до предмету якого сторони домовились про розстрочення погашення заборгованості за Договором № ДНП-2016-11/09 (п. 1.1 Договору № 01).

Пунктами 2.1 та 2.2 Договору № 01 визначено, що загальна сума основного боргу, що підлягає розстроченню відповідно до п. 1.1 цього договору складає 33.173,00 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків. Відповідач зобов`язується сплатити позивачу заборгованість за наступним графіком:

- 11.586,50 грн. - до 01.12.2018;

- 10.881,00 грн. - до 05.01.2019;

- 10.705,50 грн. - до 05.02.2019.

Положеннями п. 3.1 Договору № 01 передбачено, що за прострочення виконання зобов`язань згідно п. 2.2 цього договору відповідач сплачує на користь позивача (крім суми заборгованості) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а також за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 33.173,00 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 33.173,00 грн.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором ДНП-2016-11/09 та Договором 01, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача

- 4.533,79 грн. - пеня за договором № ДНП-2016-11/09;

- 943,40 грн. - пеня за договором № 01;

- 1.572,72 грн. - штраф за договором № 01;

- 1.794,07 грн. - 3 % річних за договором № ДНП-2016-11/09;

- 6.176,39 грн. - інфляційні втрати за договором № ДНП-2016-11/09 є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ" (02222, м.Київ, ПРОСПЕКТ МАЯКОВСЬКОГО, будинок 65, квартира 37, ідентифікаційний код 39602488) на користь комунального підприємства "КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС" (01030, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЛЕОНТОВИЧА, будинок 6, ідентифікаційний код 35210739) основну заборгованість в сумі 33.173 (тридцять три тисячі сто сімдесят три) грн. 00 коп.; пеню в сумі 4.533 (чотири тисячі п`ятсот тридцять три) грн. 79 коп.; пеню в сумі 943 (дев`ятсот сорок три) грн. 40 коп.; штраф в сумі 1.572 (одна тисяча п`ятсот сімдесят дві) грн. 72 коп.; 3 % річних в сумі 1.794 (одна тисяча сімсот дев`яносто чотири) грн. 07 коп.; інфляційні втрати в сумі 6.176 (шість тисяч сто сімдесят шість) грн. 39 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац