РІШЕННЯ

м. Київ

15.05.2019Справа № 910/16926/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/16926/18

за позовом приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м. Маріуполь,

до акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман,

про стягнення 754 447,02 грн.,

за участю представників:

позивача - Рабко Т.О. (адвокат, довіренсіть 09-18/7148 від 03.05.2019),

відповідач - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.12.2018 приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Укрзалізниця) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Укрзалізниці (далі - Філія) про стягнення 754 447,02 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу.

Товариство обґрунтовує позов тим, що Філія неналежно виконувала зобов`язання щодо своєчасної доставки до пункту призначення прийнятого до перевезення у залізничних вагонах вантажу, внаслідок чого позивачем на підставі пункту 116 Статуту залізниць нараховано штраф у сумі 754 447,02 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2018 (суддя Якименко М.М.) позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

08.01.2019 Товариство подало суду документи на виконання вимог ухвали суду від 26.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/16926/18; підготовче засідання призначено на 27.02.2019.

26.02.2019 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив зменшити суму штрафних санкцій; також, відповідачем було подано заяву про зменшення штрафних санкцій до 5 % від суми позову, а саме - 37 722,35 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 було відкладено засідання на 27.03.2019.

07.03.2019 позивач подав суду відзив на відзив, заперечення на заяву про зменшення розміру штрафу.

Розпорядженням В .о. Керівника апарату Господарського суду міста Києва Латко І.О. від 19.03.2019 № 05-23/539 було призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із відставкою судді Якименка М.М.

У результаті повторного автоматизованого розподілу матеріали справи № 910/16926/18 були передані судді Курдельчуку І.Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2019 було прийнято справу « 910/16926/18 до свого провадження; підготовче засідання призначено на 23.04.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/16926/18 до судового розгляду по суті на 15.05.2019.

Представник відповідача у судове засідання 15.05.2019 не з`явився; про причини неявки суду не повідомив; про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.111-112 том І).

В силу приписів статті 202 Господарського процесуального кодексу України відсутні підстави для відкладення судового засідання.

Представник позивача у судовому засіданні 15.05.2019 оголосив вступне слово, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач і відповідач, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представник позивача виступив з промовою (заключним словом), в якій посилався на обставини і докази досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 15.05.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Слід зазначити, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань найменуванням відповідача станом на день розгляду справи є акціонерне товариство «Українська залізниця».

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на позовну заяву та заперечення на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Укрзалізницею в особі Філії до станції призначення «Сартана» Донецької залізниці у період квітень - травень 2018 року здійснено перевезення вантажів, одержувачем яких є Товариство, згідно із такими залізничними накладними: 45377306, 45372364, 45488897, 45548963, 45488905, 45488889, 45436912, 45491750, 45755436, 45691003, 45674181, 45804226, 45804242, 45811346, 45811338, 45851896, 45852738, 45854270, 45949484, 45967759, 45912658, 46019501, 45981644, 45928991, 46045068, 46107017, 46040408, 46040416, 45963667, 46198248, 46195368, 46165726, 46292322, 46273231, 46273009, 46366993, 40974388, 40998734, 41141847, 40967846, 41114349, 41156811, 41120429, 41176678, 41165812, 44658938, 41068305, 40883035, 41250853, 41147216, 41219783, 41251620, 41186883, 41321662, 41320912, 41279720, 41324773, 41379447, 41324757, 41320847, 41226830, 41219809, 41126798, 41254954, 41324732, 41402942, 41402934, 41353301, 41351354, 41327834, 41325127, 41321613, 41486440, 41494311, 41325309, 41486168, 41486085, 41555954, 41546250, 41652595, 41608886, 41485608, 41672445, 41710930, 41705179, 41712175, 41585480, 41680646, 41646993, 41778986, 41646449, 41733973, 41708629, 41742412, 41733213, 41711573, 41646936, 41585472, 41840067, 41924424, 41908385, 41927484, 41905852, 41922410, 41925355, 41932013, 41932021, 41955980, 41940198, 41907866, 41938366, 41872359, 41930058, 44549738, 44627180, 4602712, 44610830, 44620078, 44638856, 44659670, 44652014, 44668325, 44667970, 44672962, 44665776, 44671949, 44667996, 44669430, 44676963, 44676906, 44676922, 44669158, 44669182, 44689179, 44688851, 44689412, 44686962, 44688802, 44688992, 44708717, 44360899, 44711745, 44741544, 44754976, 44752079, 44779924, 44798536, 44820066, 44805026, 44790657, 44786911, 44826477, 44826253, 44823300, 44821130, 44826022, 44859809, 44829943, 44846038, 44870186, 44866317, 44847937, 44882223, 44904738, 44862985, 44868529, 44902799, 44897171, 44895977, 44901536, 44903235, 44903524, 44904761, 44904746, 44904365, 44913333, 44913341, 44913713, 44905230, 44912848, 44899300, 44900736, 44905222, 34957787, 34962480, 44913440, 44910206, 44912889, 44942936, 44910412, 44907897, 44918530 (а.с. 20-224 том І).

Позивач вказує, що за вказаними перевезеннями відповідачем були допущені порушення строків доставки вантажів у зв`язку з чим, Товариство нарахувало та просить суд стягнути з Укрзалізниці штраф у розмірі 754 447,02 грн.

У свою чергу, відповідач по суті визнав факт порушення строків доставки вантажу та заявив клопотання про зменшення штрафу до 5 %.

Відносини, пов`язані з діяльністю транспорту, у тому числі залізничного, регулюються Законом України «Про транспорт» та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України), положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Пунктом 6 Статуту залізниць України (далі - Статут) визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Пунктом 5 Статуту передбачено, що на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує, серед іншого, Правила перевезення вантажів.

Пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, а також статті 23 Статуту передбачено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну). Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Пунктом 3.3 Порядку застосування електронного перевізного документа під час перевезення вантажів залізничним транспортом, затвердженого наказом Мінтрансу України від 01.11.2010 № 800 встановлено, що у разі пред`явлення до залізниці претензій та позовів застосовуються ЕПД або їх паперові копії, які роздруковуються та засвідчуються в установленому законодавством порядку відповідними суб`єктами перевізного процесу, що отримали їх згідно з додатком до договору про організацію перевезень.

Згідно з пунктом 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до пункту 41 Статуту, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни.

Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно із пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 пункту 1.1 у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотонажних контейнерах, терміни доставки вантажу обчислюються виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км відповідно.

Пунктом 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Відповідно до пункту 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно із пунктом 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Виходячи з наведених вище норм законодавства, термін доставки вантажів визначається добами (24 години).

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9 Правил). У спірних залізничних накладних, за якими залізниця допустила прострочення доставки вантажу, відповідні відмітки не проставлені, що вказує на відсутність поважних причин прострочення термінів доставки вантажу

Матеріалами справи та поясненнями сторін підтверджено те, що у квітні - травні 2018 року мало місце порушення Залізницею вимог пункту 41 Статуту щодо прострочення доставки вантажу Товариству, який направлявся за залізничними накладними.

Вантаж, що прямував за залізничними накладними, відповідачем було доставлено позивачу вже після закінчення встановленого терміну доставки, про що свідчать відповідні записи у залізничних накладних, а саме календарний штемпель видачі вантажу (графа 52).

Строки доставки вантажу, встановлені пунктом 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, є граничними, за порушення яких законодавством України передбачені штрафи.

Пунктом 116 Статуту передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Як вбачається із залізничних накладних, доданих до позовної заяви (а.с. 20-224 том І), вантаж було доставлено на адресу позивача із простроченням.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунку штрафу за несвоєчасну доставку вантажу на станцію призначення Сартана Регіональної філії «Донецька залізниця» склав 754 447,02 грн.

Заперечення відповідача щодо вчинення позивачем перешкод залізниці для повноцінної та плідної роботи, не знайшли свого документального підтвердження.

Крім того, відповідач не подав суду доказів звернення до Товариства з вмотивованими претензіями щодо вчинення ним таких перешкод.

Згідно з пунктом 131 Статуту претензії вантажоодержувачів щодо штрафів заявляються залізниці призначення вантажу.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 8 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Як вбачається з календарних штемпелів на накладних, доданих до позовної заяви, вантаж відповідачем доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що у відповідності до статті 116 Статуту та пункту 1.1 Правил є підставою для застосування до перевізника відповідальності у вигляді штрафу.

Таким чином, позивач правомірно нараховує відповідачу штраф за порушення строків доставки вантажу.

Разом з тим, відповідачем подано заяву про зменшення розміру штрафних санкцій мотивовану тим, що: Товариство обслуговує Філія та майже вся залізнична мережа Філії знаходиться в зоні АТО, що значно ускладнило транспортне сполучення; єдиним залізничним сполученням з м. Маріуполь є ділянка залізниці між ст. Волноваха та ст. Камиш Зоря; вказана ділянка обслуговує разом з Товариством також інші підприємства розташовані між вказаними станціями; обсяги перевезень вантажів значно перевищують пропускну здатність ділянки Волноваха - Комиш-Зоря.

Заявник також зазначає, що порушення термінів доставки вантажу мали місце з поважних та незалежних від перевізника причин. Проведення АТО та бойові дії у межах Донецької та Луганської областей суттєво вплинули на фінансове становище Філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», за підсумками роботи за перше півріччя 2018 року Філія отримала збиток у сумі 295 676 тис. грн., в підтвердження чого заявником додано звіт про фінансові результати за перше півріччя 2018 рік.

Заявник також зазначив про відсутність завдання позивачу збитків у зв`язку з порушенням термінів доставки вантажу.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача, виходячи з такого.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положеннями статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Визначені наведеними нормами положення з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 №6-100цс14.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі - Закон № 1669) період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення АТО є 14.04.2014.

Указ про завершення проведення АТО або військових дій на території України Президентом України на сьогоднішній день не видавався.

Пунктом 5 статті 11 Закону № 1669-VII передбачено обов`язок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася АТО, розпочата відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» у період з 14.04.2014 до її закінчення.

Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Згідно з додатками до розпоряджень Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р та від 30.10.2014 № 1053-р, до зазначених населених пунктів належить, зокрема, м. Лиман та м. Маріуполь.

Таким чином, частина залізничної мережі Філії знаходиться в зоні проведення АТО, що спричиняє знаходження частини залізничних колій на непідконтрольній Україні території та використання лише одного залізничного сполучення з м. Маріуполь - між ст. Волноваха та ст. Камиш-Зоря, яке забезпечує обслуговування значної кількості підприємств, в зв`язку з чим має місце затримка доставки вантажу.

Відповідач підтвердив те, що за перше півріччя 2018 року Філія отримала збиток.

Проте, суду не подано інформації щодо стану Укрзалізниці і Філії станом на день розгляду справи.

Статтею 546 ЦК України неустойка (штраф, пеня) віднесені до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Згідно з приписами частини першої статті 230 ГК України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

З огляду на те, що позивачем не надано доказів понесення ним будь-яких майнових втрат внаслідок прострочення боржника, і при цьому причинами прострочення виконання зобов`язання відповідачем є причини, які перебувають поза його волею, на переконання суду застосування до відповідача штрафних санкцій у розмірі, заявленому позивачем не може відповідати критеріям розумності та справедливості.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини керуючись положеннями статей 3, 551 ЦК України, статті 233 ГК України, суд вважає за необхідне реалізувати надане йому право та зменшити розмір штрафних санкцій (штрафу), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача до 377 223,51 грн.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в разі зменшення судом розміру штрафних санкцій покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1; ідентифікаційний код 00191158) до акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22; ідентифікаційний код 40150216) про стягнення 754 447,02 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22; ідентифікаційний код 40150216) на користь приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1; ідентифікаційний код 00191158) 377 223 (триста сімдесят сім тисяч двісті двадцять три) грн. 51 коп. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та 11 316 (одинадцять тисяч триста шістнадцять) грн. 71 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.05.2019.

Суддя І.Д. Курдельчук