ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"22" травня 2019 р. Справа № 924/829/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Демидюк О.О.

судді Дужич С.П.

за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" на рішення господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 (гол.суддя Смаровоз М.В., суддя Гладюк Ю.В., суддя Виноградова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС"

до Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС"

про стягнення 10911269,53 грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 відмовлено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТС" до Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" про стягнення 10911269,53 грн. збитків.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з додатковою відповідальністю "АДАМС" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій просить суд змінити рішення господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18.

Однак, вивчивши зміст апеляційної скарги та розглянувши додані до неї документи, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.

В силу п.2 ч.1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом ч.2 ст.123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

У відповідності до ст.2 Закону України "Про судовий збір", платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За звернення з позовною заявою про стягнення з відповідача 10911269,53 грн. збитків, позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 163669,04 грн. (10911269,53 * 1,5%).

У відповідності до приписів пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду становить - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як свідчать матеріали апеляційної скарги, при поданні апеляційної скарги на рішення господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 Товариством з додатковою відповідальністю "АДАМС" повинно бути сплачено судовий збір у розмірі 245503,56 грн. (163669,04 грн. * 150%).

Однак, до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Водночас, скаржником до апеляційної скарги додано клопотання, в якому він просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судом постанови у справі.

Зокрема, в обґрунтування вказаного клопотання скаржник посилається на неможливість сплатити судовий збір через його скрутне фінансове становище.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зазначений в статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов та підстав для відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

В силу приписів ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктом 1 ч.2 ст.129 Конституції України та ст.7 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

На думку колегії, наведені скаржником обставини не відповідають жодній з умов, що передбачені ст.8 Закону України "Про судовий збір", які б дали підстави для відстрочення йому сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення апеляційним судом судового рішення у справі.

Відтак, відсутні підстави для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, передбачені ст.8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги).

Також слід зазначити, що згідно з ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010р. у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013р. у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п.1 ст.6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п.31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013р. у справі "Наталія Михайленко проти України").

Отже, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником наведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати, залишати без руху позовну заяву (апеляційну скаргу) заявнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no.28249/95 від 19.06.2001р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду

У відповідності до ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" на рішення господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 необхідно залишити без руху.

Керуючись ст.8 Закону України "Про судовий збір", ст.ст.174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" про відстрочення сплати судового збору до винесення постанови у справі.

2. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "АДАМС" на рішення господарського суду Хмельницької області від 15.04.2019р. у справі №924/829/18 залишити без руху.

3. Запропонувати скаржнику у десятиденний строк з дня вручення даної ухвали усунути недоліки апеляційної скарги та подати до суду оригінал доказу сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

4. Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків в установлений строк, апеляційна скарга вважається неподаною та буде повернута скаржнику.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Дужич С.П.