ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2019 р.                      Справа № 911/2472/18

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Белишевій А. В.

за участю представників учасників справи:

від позивача: ОСОБА_1 (адвокат – ордер серії КС № 205049 від 07.11.2018 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (адвокат - довіреність № 315 від 03.10.2018 р.);

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Фастівський завод органічних розчинників”, смт Кожанка, Фастівський район

до Приватного акціонерного товариства „Київобленерго”, м. Вишневе

про визнання незаконної вимоги

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ „Фастівський завод органічних розчинників” звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ПРАТ „Київобленерго” про визнання незаконної вимоги щодо нарахування перевищення договірної величини споживання електричної енергії у розмірі 478 557, 60 грн за жовтень 2018 р.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обов’язку щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії відповідно до заяви позивача за жовтень 2018 року згідно з договором № 220073728 про постачання електричної енергії від 27.10.2016 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.11.2018 р. відкрито провадження у справі № 911/2472/18 за позовом ТОВ „Фастівський завод органічних розчинників” до ПРАТ „Київобленерго” про зобов’язання вчинити дії, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 28.11.2018 р.

27.11.2018 р. до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив б/н від 26.11.2018 р. на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

28.11.2018 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 12.12.2018 р.

12.12.2018 р. у підготовчому засіданні судом оголошено перерву до 16.01.2019 р.

13.12.2018 р. до канцелярії суду від позивача надійшла заява № 01/10/18 від 10.12.2018 р. про уточнення позовних вимог, у якій він просить суд визнати відсутнім (згідно з уточненнями у судовому засіданні) права вимоги щодо притягнення ТОВ „Фастівський завод органічних розчинників” до відповідальності за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у вигляді двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини електричної енергії у розмірі 478 557, 60 грн за жовтень 2018 р., також стягнути з відповідача понесені судові витрати по справі, а саме витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 178, 36 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 24 480, 00 грн, та відповідь № 01/10/18 від 09.12.2018 р. на відзив, що долучена судом до матеріалів справи.

26.12.2018 р. до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення б/н від 22.12.2018 р., що долучені судом до матеріалів справи.

Заява № 01/10/18 від 10.12.2018 р. позивача про уточнення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.01.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті із викликом та за участю представників учасників справи на 06.02.2019 р.

06.02.2019 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 20.02.2019 р.

20.02.2019 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 06.03.2019 р.

06.03.2019 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 13.03.2019 р.

13.03.2019 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 26.03.2019 р.

26.03.2019 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2016 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 220073728 про постачання електричної енергії, згідно з умовами п. 1.1. якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 650 квт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору.

Згідно з п. 1.2. договору точка продажу електричної енергії встановлюється сторонами згідно „Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін” та зазначається в Додатку № 1 „Загальна однолінійна схема електропостачання”, що є невід’ємною частиною даного договору.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов’язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією, Правилами безпечної експлуатації електроустановок споживачів та Правилами охорони електричних мереж.

Відповідно до п. 2.2.2. договору постачальник зобов?язується продавати (постачати) споживачу електричну енергію, як товар з врахуванням його особливих споживчих якостей та фізико-технічних характеристик.

Відповідно до п. 2.3.2. договору споживач зобов?язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки.

Відповідно до п. 2.3.3. договору споживач зобов’язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку № 4 „Порядок розрахунків за активну електроенергію” та Додатку № 6 „Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та споживача про покази приладів обліку”.

Пунктом 2.3.4. договору передбачено, що споживач зобов’язується здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з умовами Додатку № 5 „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії”.

Відповідно до п. 2.3.8. Споживач зобов?язується надати Постачальнику відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік по кожній площадці вимірювання з помісячним розподілом до 1-го (першого) листопада поточного року за формою Додатку № 2 „Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та Субспоживачу”.

Пунктом 3.1.1. договору передбачено, що постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, на умовах передбачених в Додатку № 4 „Порядок розрахунків за активну електроенергію”, за компенсацію перетікання реактивної електричної енергії, на умовах передбачених в Додатку № 5 „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії”, та інші платежі обумовлені цим договором.

Пунктом 3.2.1. договору передбачено, що споживач має право на зміну (коригування) договірних величин споживання електричної енергії у порядку, визначеному умовами розділу 5 цього договору.

Пунктом 4.2.2. договору передбачено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з вимогами розділу 5 цього договору, Споживач сплачує Постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому плата за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50 000 кВт*год і більше.

Пунктами 5.1, 5.2., 5.5. договору передбачено, що договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених споживачем згідно з           пунктом 5.2 цього договору обсягів. Договірні величини споживання електричної енергії та потужності визначаються сторонами у Додатку № 2 „Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та Субспоживачу”, що є невід’ємною частиною цього договору.

5.2. Для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік Споживач не пізніше 1 жовтня поточного року надає Постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (включаючи обсяги споживання Субспоживачів) за формою Додатку № 2 „Обсяги постачання електричної, енергії Споживачу та Субспоживачу”.

Розмір очікуваного споживання електричної енергії визначається та вказується для кожної площадки вимірювання.

Споживачі, які розраховуються за електричну енергію за тарифами диференційованими за періодами часу, та споживачі постачальників за нерегульованим тарифом, електроустановки яких обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, додатково подають відомості про заявку величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми на відповідні розрахункові періоди.

У разі потреби постачальник електричної енергії може вимагати від споживача надання обґрунтування очікуваних обсягів споживання.

У разі ненадання Споживачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється Постачальником на рівні відповідних періодів поточного року.

5.5. Звернення споживача щодо коригування договірних величин споживання електричної енергії та/або електричної потужності протягом поточного розрахункового періоду, надане постачальнику не пізніше ніж за 5 робочих днів до кінця поточного розрахункового періоду, розглядаються постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури. За дату надходження звернення приймається дата реєстрації постачальником письмого звернення споживача.

Згідно з п. 5.6. договору коригування договірної величини споживання електричної енергії та/або договірної (граничної) величини електричної потужності проводиться Постачальником при виконанні Споживачем наступних умов:

-          надання Споживачем письмового звернення Постачальнику про коригування договірної величини електричної енергії на протязі поточного розрахункового періоду не пізніше ніж за п’ять робочих днів до його закінчення;

-          відсутності у Споживача заборгованості за спожиту в попередніх періодах електричну енергію;

-          своєчасного виконання Споживачем платежів, передбачених на розрахунковий період в Додатку № 4 „Порядок розрахунків за активну електроенергію”;

-          виконання Споживачем оплати додатково заявлених обсягів споживання електричної енергії.

У разі неповної оплати Споживачем додатково заявлених обсягів споживання електричної енергії, коригування договірних величин споживання електричної енергії та потужності в сторону збільшення проводиться на величину фактично оплачених додатково заявлених обсягів, що існує на момент розглядання заяви.

Датою коригування договірної величини споживання електричної енергії вважається дата середньої оплати додатково заявлених обсягів електричної енергії.

Пунктом 7.1. договору передбачено, що облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до елетричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником розрахунково згідно з вимогами Додатку № 4 „Порядок розрахунків за активну електроенергію” та Додатку № 5 „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії”.

Згідно з п. 7.5. договору на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов Додатка № 6 „Порядок зняття показів розрахунків приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку” оформлюються такі документи:

-          акт про використану електричну енергію (акт про прийняття-передавання товарної продукції);

-          акт результатів замірів електричної потужності (у разі потреби за ініціативи постачальника).

Пунктом п. 9.4. договору визначено строк його дії, згідно якого цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2016 р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за 30 днів до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Одночасно із укладенням договору сторонами було підписано Додаток № 1 до договору – Загальна однолінійна схема електропостачання, Додаток № 2 до договору - Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та Субспоживачу, Додаток № 3 до договору – Режими постачання електричної енергії, Додаток № 4 до договору – Порядок розрахунків за активну електроенергію, та інше.

Відповідно до п. 1. Додатку № 3 до договору – Режими постачання електричної енергії режим роботи об?єктів споживача – безперервний цикл (720 годин роботи в місяць – 24 год на 30 календарних днів).

Згідно з п. 1.1. Додатку № 4 до договору – Порядок розрахунків за активну електроенергію розрахунковий період встановлено споживачу з 20 числа календарного місяця до 20 числа наступного місяця. При розрахунках за фактичну спожиту електроенергію поняття „розрахунковий період” та „календарний місяць” вважаються прирівняними. Якщо дата закінчення розрахункового припадає на 30 або 31 число, у місяцях, які мають меншу кількість днів, вона переноситься на останній день місяця.

Пунктом 2.1. № 4 до договору – Порядок розрахунків за активну електроенергію встановлено порядок оплати за активну електроенергію виконується у формі авансової оплати та/або планових платежів з остаточним розрахунком по закінченню розрахункового періоду: авансовий платіж на поточне споживання розрахункового періоду – 100% повинно бути оплачена до дати початку розрахункового періоду; остаточний період (виходячи з обсягів фактично спожитої електроенергії) – до 100 % вартості фактично спожитої електроенергії – 5 операційних днів з дати закінчення розрахункового періоду.

06.04.2017 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду до договору № 220073728 про постачання електричної енергії від 27.10.2016 р., згідно з умовами п. 3. якої сторони погоджуються на використання „Особистого кабінету юридичного споживача” для обміну листами щодо коригування договірних величин споживання електричної енергії, у зв?язку з чим:

3.1. Споживач має право звернутись до Постачальника із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії на розрахунковий період в термін не пізніше за 5 робочих днів до закінчення розрахункового періоду, шляхом заповнення в „Особистому кабінеті юридичного споживача” бланку відповідної заяви та направлення її через „Особистий кабінет юридичного споживача” з накладанням ЕЦП.

3.2. Постачальник розглядає звернення Споживача щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії на розрахунковий період протягом 5 робочих днів від дня отримання заяви відповідно до умов Договору та передбаченої ПКЕЕ процедури. Про результати розгляду Постачальник повідомляє Споживача шляхом направлення відповідного листа через „Особистий кабінет юридичного споживача”.

12.01.2018 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду № 393 до договору № 220073728 про постачання електричної енергії від 27.10.2016 р.

15.03.2018 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду до договору № 220073728 про постачання електричної енергії від 27.10.2016 р., згідно з умовами п. 1 якої сторони дійшли згоди викласти п. 1.1. Додатку № 4 до договору – Порядок розрахунків за активну електроенергію у наступній редакції: „Розрахунковий період встановлено споживачу з 29 числа кожного місяця до 29 числа розрахункового місяця. При розрахунках за фактичну спожиту електроенергію поняття „розрахунковий період” та „календарний місяць” вважаються прирівняними. Якщо дата закінчення розрахункового припадає на 30 або 31 число, у місяцях, які мають меншу кількість днів, вона переноситься на останній день місяця.”

04.10.2018 р. позивачем було оплачено відповідачу електроенергію згідно рахунку № НОМЕР_1 від 31.08.2018 р. та перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 122 753, 08 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2644 від 04.10.2018 р. на суму 122 753, 09 грн, наявним у матеріалах справи.

23.10.2018 р. позивач звернувся до відповідача через „Особистий кабінет юридичного споживача” із заявою б/н від 23.10.2018 р., у якій просив у зв?язку із виробничою необхідністю збільшити договірну величину споживання електроенергії на жовтень 2018 р. до рівня 240 000 кВт*год.

23.10.2018 р. позивачем було оплачено відповідачу електроенергію за збільшення договірної величини за жовтень 2018 р. та перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 490 000, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 2842 від 23.10.2018 р. на суму 490 000, 00 грн, наявним у матеріалах справи.

У відповідь на заяву від 23.10.2018 р. відповідач звернувся до позивача із листом № 1464 від 24.10.2018 р., у якому зазначив, що зважаючи на відсутність своєчасної заяви на коригування договірної величини споживання електричної енергії, товариство не погоджує позивачу коригування договірних величин споживання електричної енергії на жовтень 2018 р.

У жовтні 2018 р. відповідачем було виставлено позивачу рахунок-фактуру № НОМЕР_2 від 29.10.2018 р. за жовтень 2018 р. на загальну суму нарахування 1 079 307, 25 грн, у тому числі, за перевищення договірної величини споживання на суму 478 557, 60 грн.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві, з урахуванням уточнень до неї, просить суд визнати відсутнім права вимоги щодо притягнення ТОВ „Фастівський завод органічних розчинників” до відповідальності за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у вигляді двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини електричної енергії у розмірі 478 557, 60 грн за жовтень 2018 р.

З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регулювання відносин, що виникають у зв’язку із купівлею-продажем електричної енергії здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України „Електроенергетику”, Законом України „Про ринок електричної енергії”, Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р. „Про затвердження правил користування електричною енергією”, Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 312 від 14.03.2018 р. „Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії”, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором, у разі його підписання.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов’язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України „Про засади функціонування ринку електричної енергії України” та „Про електроенергетику”.

Згідно з ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов’язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов’язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 6 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” передбачено, що споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

У зв?язку із набранням чинності 11.06.2017 р. Законом України „Про ринок електричної енергії” положення Закону України „Електроенергетику” втратили чинність (частково).

Згідно з пунктами 4.1., 4.2. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою № 28 від 31.07.1996 р. Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України, постачання електричної енергії всім споживачам здійснюється відповідно до режимів, передбачених договорами.

Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальна організація) забезпечує рівень надійності електропостачання відповідно до узгодженої в договорі категорії з надійності електропостачання.

Споживач зобов'язаний не перевищувати у години контролю максимального навантаження енергосистеми граничну величину споживання електричної потужності, доведену цьому споживачу відповідно до умов договору.

За взаємною згодою сторін рівень споживання електричної потужності може регулюватися шляхом встановлення автоматичних засобів обмеження електроспоживання.

4.2. Відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом подаються споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом у термін, обумовлений договором. У разі відхилення від обсягів фактичного споживання за минулий рік на 15 % обсяги очікуваного споживання електричної енергії обґрунтовуються споживачем за даними запланованої до використання потужності та режиму роботи електроустановок відповідно до умов договору.

Пропозиції споживача щодо необхідного йому обсягу електричної енергії та строків постачання є пріоритетними для оформлення договірних величин споживання електричної енергії за наявності виробничих можливостей у постачальника електричної енергії.

Розмір очікуваного споживання електричної енергії визначається та вказується для кожної площадки вимірювання.

У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений договором термін розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік установлюється постачальником електричної енергії за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року, що минули, та у відповідних періодах минулого року, які відповідають майбутнім періодам поточного року.

Споживачі, які розраховуються за електричну енергію за тарифами, диференційованими за періодами часу, та споживачі постачальників за нерегульованим тарифом, електроустановки яких обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, додатково подають відомості про заявку величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми на відповідні розрахункові періоди.

Узгоджені сторонами обсяги очікуваного споживання електричної енергії та заявлені величини споживання електричної потужності оформлюються додатком до договору як договірні величини.

Відповідно до п. 4.4. цих же Правил споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Споживач, який розраховується за тарифами, диференційованими за періодами часу, та/або споживач постачальника за нерегульованим тарифом, електроустановки якого обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної граничної величини споживання електричної потужності.

Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом протягом п'яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

У разі коригування за заявою споживача договірної величини споживання обсягу електричної енергії здійснюється відповідне коригування договірної граничної величини споживання електричної потужності.

Датою коригування вважається дата попередньої оплати додатково заявлених обсягів активної електричної енергії. У разі, якщо договором про постачання електричної енергії попередня оплата не передбачена, датою коригування вважається дата прийняття постачальником електричної енергії рішення про коригування договірних величин на підставі письмового звернення споживача. Для споживача, який розраховується за тарифами, диференційованими за періодами часу, та/або споживача постачальника за нерегульованим тарифом, електроустановки якого обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, за дату коригування договірної граничної величини споживання електричної потужності приймається дата отримання постачальником електричної енергії звернення від споживача.

Скоригована гранична величина споживання електричної потужності дійсна з дня проведення коригування.

За результатами розгляду споживачу надсилається повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин або обґрунтована відмова здійснення коригування. Повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин обсягу споживання та електричної потужності є невід'ємною частиною договору.

Правила користування електричною енергією, затверджені постановою № 28 від 31.07.1996 р. Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України, втратили чинність 19.04.2018 р. у зв?язку із прийняттям Правил роздрібного ринку електричної енергії, завтерджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 312 від 14.03.2018 р. „Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії”.

Відповідно до п. 5.5. договору звернення споживача щодо коригування договірних величин споживання електричної енергії та/або електричної потужності протягом поточного розрахункового періоду, надане постачальнику не пізніше ніж за 5 робочих днів до кінця поточного розрахункового періоду, розглядаються постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури. За дату надходження звернення приймається дата реєстрації постачальником письмого звернення споживача.

Згідно з п. 5.6. договору коригування договірної величини споживання електричної енергії та/або договірної (граничної) величини електричної потужності проводиться Постачальником при виконанні Споживачем наступних умов:

-          надання Споживачем письмового звернення Постачальнику про коригування договірної величини електричної енергії на протязі поточного розрахункового періоду не пізніше ніж за п’ять робочих днів до його закінчення;

-          відсутності у Споживача заборгованості за спожиту в попередніх періодах електричну енергію;

-          своєчасного виконання Споживачем платежів, передбачених на розрахунковий період в Додатку № 4 „Порядок розрахунків за активну електроенергію”;

-          виконання Споживачем оплати додатково заявлених обсягів споживання електричної енергії.

У разі неповної оплати Споживачем додатково заявлених обсягів споживання електричної енергії, коригування договірних величин споживання електричної енергії та потужності в сторону збільшення проводиться на величину фактично оплачених додатково заявлених обсягів, що існує на момент розглядання заяви.

Датою коригування договірної величини споживання електричної енергії вважається дата середньої оплати додатково заявлених обсягів електричної енергії.

06.04.2017 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду до договору № 220073728 про постачання електричної енергії від 27.10.2016 р., згідно з умовами п. 3. якої сторони погоджуються на використання „Особистого кабінету юридичного споживача” для обміну листами щодо коригування договірних величин споживання електричної енергії, у зв?язку з чим:

3.1. Споживач має право звернутись до Постачальника із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії на розрахунковий період в термін не пізніше за 5 робочих днів до закінчення розрахункового періоду, шляхом заповнення в „Особистому кабінеті юридичного споживача” бланку відповідної заяви та направлення її через „Особистий кабінет юридичного споживача” з накладанням ЕЦП.

3.2. Постачальник розглядає звернення Споживача щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії на розрахунковий період протягом 5 робочих днів від дня отримання заяви відповідно до умов Договору та передбаченої ПКЕЕ процедури. Про результати розгляду Постачальник повідомляє Споживача шляхом направлення відповідного листа через „Особистий кабінет юридичного споживача”.

Відповідно до п. 1. Додатку № 3 до договору – Режими постачання електричної енергії режим роботи об?єктів споживача – безперервний цикл (720 годин роботи в місяць – 24 год на 30 календарних днів).

15.03.2018 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду до договору № 220073728 про постачання електричної енергії від 27.10.2016 р., згідно з умовами п. 1 якої сторони дійшли згоди викласти п. 1.1. Додатку № 4 до договору – Порядок розрахунків за активну електроенергію у наступній редакції: „Розрахунковий період встановлено споживачу з 29 числа кожного місяця до 29 числа розрахункового місяця. При розрахунках за фактичну спожиту електроенергію поняття „розрахунковий період” та „календарний місяць” вважаються прирівняними. Якщо дата закінчення розрахункового припадає на 30 або 31 число, у місяцях, які мають меншу кількість днів, вона переноситься на останній день місяця.”

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи відповідачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували наявність у позивача заборгованості за спожиту в попередніх періодах електричну енергію, невиконання позивачем оплати додатково заявлених обсягів споживання електричної енергії та невиконання і недотримання позивачем інших умов, передбачених положеннями пунктів 5.5., 5.6. договору, п. 1. Додатку № 3 до договору, п. 1.1. додатку № 4 до договору, п. 3 додаткової угоди б/н від 06.04.2017 р. до договору № 220073728 про постачання електричної енергії від 27.10.2016 р.

Як було зазначено вище і встановлено у процесі розгляду справи, 04.10.2018 р. позивачем було оплачено відповідачу електроенергію згідно рахунку № НОМЕР_1 від 31.08.2018 р. та перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 122 753, 08 грн, 23.10.2018 р. позивачем було оплачено відповідачу електроенергію за збільшення договірної величини за жовтень 2018 р. та перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 490 000, 00 грн і 23.10.2018 р. позивач через „Особистий кабінет юридичного споживача” звернувся до відповідача із заявою б/н від 23.10.2018 р., у якій просив у зв?язку із виробничою необхідністю збільшити договірну величину споживання електроенергії на жовтень 2018 р. до рівня 240 000 кВт*год, а тому, з урахуванням положень пунктів 5.5., 5.6. договору, п. 1. Додатку № 3 до договору, п. 1.1. додатку № 4 до договору, п. 3 додаткової угоди б/н від 06.04.2017 р. до договору № 220073728 про постачання електричної енергії від 27.10.2016 р., суд дійшов висновку, що позивач своєчасно (з урахуванням режиму роботи товариства згідно з п. 1. Додатку № 3 до договору) – за 5 робочих днів до закінчення розрахункового періоду (до 29.10.2018 р.) та за відсутності у позивача заборгованості за спожиту у попередніх періодах електричну енергію і за виконання оплати додатково заявлених обсягів споживання електричної енергії звернувся до відповідача із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії в сторону збільшення у жовтні 2018 р.

У встановлені договором порядку та строк і станом на час розгляду справи відповідач обов’язок щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії в сторону збільшення у жовтні 2018 р. за результатами розгляду заяви б/н від 23.10.2018 р. „На коригування договірної величини споживання електричної енергії” позивача безпідставно не виконав і не виконує, що підтверджується договором № 220073728 про постачання електричної енергії від 27.10.2016 р. і додатковими угодами та додатками до нього, заявою б/н від 23.10.2018 р. „На коригування договірної величини споживання електричної енергії” ТОВ „Фастівський завод органічних розчинників”, платіжним дорученням № 2644 від 04.10.2018 р. на суму 122 753, 09 грн, платіжним дорученням № 2842 від 23.10.2018 р. на суму 490 000, 00 грн, листом № 1464 від 24.10.2018 р. ПРАТ „Київобленерго”, рахунком-фактурою № НОМЕР_2 від 29.10.2018 р. за жовтень 2018 р., виставленим ПРАТ „Київобленерго”, та іншими документами, наявними у матеріалах справи.

Заперечення відповідача щодо того, що у спірних відносинах у нього не виник та відсутній обов’язок щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії в сторону збільшення у жовтні 2018 р. за результатами розгляду заяви б/н від 23.10.2018 р. „На коригування договірної величини споживання електричної енергії” позивача у зв?язку із тим, що позивачем не було виконано і дотримано всіх умов, передбачених положеннями пунктів 5.5., 5.6. договору, п. 1.1. додатку № 4 до договору є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивач своєчасно (з урахуванням режиму роботи товариства згідно з п. 1. Додатку № 3 до договору) – за 5 робочих днів до закінчення розрахункового періоду (до 29.10.2018 р.) та за відсутності у позивача заборгованості за спожиту у попередніх періодах електричну енергію і за виконання оплати додатково заявлених обсягів споживання електричної енергії звернувся до відповідача із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії в сторону збільшення у жовтні 2018 р.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом:

визнання наявності або відсутності прав;

визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом;

відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання;

припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

присудження до виконання обов'язку в натурі;

відшкодування збитків;

застосування штрафних санкцій;

застосування оперативно-господарських санкцій;

застосування адміністративно-господарських санкцій;

установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;

іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Отже, вимога позивача до відповідача про визнання відсутнім права вимоги щодо притягнення ТОВ „Фастівський завод органічних розчинників” до відповідальності за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у вигляді двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини електричної енергії у розмірі 478 557, 60 грн за жовтень 2018 р. є законною і обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 480, 00 грн.

Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 24 480, 00 грн підтверджуються договором № 01/10/18 про надання правової допомоги від 26.10.2018 р., укладеним між ТОВ „Фастівський завод органічних розчинників” та адвокатом ОСОБА_1, кошторисом б/н від 26.10.2018 р. визначення розміру плати за надання правової допомоги клієнту, ордером серії КС № 205049 від 07.11.2018 р., випискою по рахунку за період з 12.11.2018 р. по 14.11.2018 р., наявними у матеріалах справи.

Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

2. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

3. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 124 цього ж кодексу разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов'язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 126 цього ж кодексу передбачено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами 1-8 ст. 129 цього ж кодексу передбачено, що судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

2. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

3. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

4. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

5. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

6. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

7. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

8. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати відсутнім права вимоги Приватного акціонерного товариства „Київобленерго” (08132, вул. Київська, 2-Б, м. Вишневе, Києво-Святошиснький район, Київська область; ідентифікаційний код 23243188) щодо притягнення Товариства з обмеженою відповідальністю „Фастівський завод органічних розчинників” (08550, вул. Територія Цукрозаводу, 1-Г, смт Кожанка, Фастівський район, Київська область; ідентифікаційний код 40328493) до відповідальності за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у вигляді двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини електричної енергії у розмірі 478 557, 60 грн за жовтень 2018 р.

3.          Стягнути з Приватного акціонерного товариства „Київобленерго” (08132, вул. Київська, 2-Б, м. Вишневе, Києво-Святошиснький район, Київська область; ідентифікаційний код 23243188) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фастівський завод органічних розчинників” (08550, вул. Територія Цукрозаводу, 1-Г, смт Кожанка, Фастівський район, Київська область; ідентифікаційний код 40328493) судові витрати 7 178 (сім тисяч сто сімдесят вісім) грн 36 (тридцять шість) коп. судового збору та 24 480 (двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят) грн 00 (нуль) коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Суддя                                 В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано

03 травня 2019 р.