РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.05.2019 р.Справа № 910/4551/18

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно -

страхова компанія"

про стягнення 50 000,00 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Ліпіна В.В.

Представники учасників справи: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (далі - відповідач) про стягнення 50 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача зобов`язання відшкодувати сплачене позивачем страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн.

Ухвалою суду від 25.04.2018р. відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Від позивача через відділ діловодства суду надійшли клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи та клопотання про зупинення провадження.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позову та зазначає, що транспортні засоби не могли отримати пошкодження, вказані у Європротоколі (повідомленні про дорожньо-транспортну подію), внаслідок ДТП відповідно до схеми, відображеної у ньому.

Ухвалою від 09.07.2018 р. суд ухвалив здійснювати розгляд справи № 910/4551/18 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.08.2018 р.

11.07.2018 р. від позивача надійшло клопотання про призначення судової експертизи.

Ухвалою від 08.08.2018 р. у справі призначено судову інженерно-транспортну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Від судових експертів надійшло клопотання про надання додаткових матеріалів.

Ухвалою від 30.10.2018 р. поновлено провадження у справі, зобов`язано сторони надати додаткові документи, необхідні для проведення експертизи, а саме:

- детальні пояснення детальні пояснення водія автомобіля Toyota д.р.н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 і водія автомобіля ЗАЗ д.р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 щодо обставин зближення вказаних ТЗ безпосередньо перед контактуванням транспортних засобів та обставин даної ДТП;

- якісні фотознімки пошкоджених транспортних засобів: автомобіля Toyota д.р.н НОМЕР_3 та автомобіля ЗАЗ д.р.н. НОМЕР_2 в електронному вигляді та в достатній кількості (зокрема ті, що наявні в матеріалах справи);

- в електронному вигляді всі можливі фотознімки з місця ДТП (зокрема ті, що наявні в матеріалах справи).

Вказаною ухвалою зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Ухвалою від 25.02.2019 р., після повернення матеріалів справи з експертної установи, поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 20.03.2019 р.

Протокольною ухвалою від 20.03.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.04.2019 р.

Судове засідання 16.04.2019 р. не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Зеленіної Н.І.

Ухвалою від 22.04.2019 р. викликано сторін у судове засідання на 15.05.2019 р.

06.05.2019 р. від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

07.05.2019 р. від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

У судове засідання 15.05.2019 р. представники сторін не з`явились.

У судовому засіданні 15.05.2019 р. складено і підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

14.03.2017 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО, як страховиком, та Пилипко М.М., як страхувальником, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №2-01, за яким застраховано транспортний засіб "Toyota Camry", державний номерний знак НОМЕР_4 .

04.10.2017 р. у м. Кропивницький сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Toyota Camry", державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 ; та транспортного засобу "ЗАЗ 1102 ", державний номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_2 .

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, що визначено у Повідомленні про ДТП (європротокол).

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль "Toyota Camry", державний номерний знак НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_1 , власнику вказаного транспортного засобу була завдана матеріальна шкода, розмір якої відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу №17/10/728/800286 від 30.11.2017 р., становить 60 813,89 грн.

На підставі заяви страхувальника та страхового акту №9332-02 від 26.10.2017p., позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн. (ліміт страхового відшкодування у випадку складання євро протоколу), за платіжним дорученням №24120 від 26.10.2017 р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Матеріалами справи підтверджується, що автомобіль "ЗАЗ 1102", державний номерний знак НОМЕР_5 , яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди, застрахований відповідачем за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК7307222.

Зазначеним Полісом передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн., франшиза - 0 грн.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, відповідач є особою, яка, відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" зобов`язана відшкодувати завдану ДТП шкоду у розмірі та порядку, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором страхування транспортних засобів, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 25.11.08 р.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму фактично виплаченого страхового відшкодування.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти позову з підстав незгоди із вказаними учасниками ДТП у європротоколі (повідомленні про дорожньо-транспортну подію) даними щодо схеми ДТП та причинно-наслідкового зв`язку між діями учасників та ДТП.

Відтак, з урахуванням заперечень відповідача, суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі судової інженерно-транспортної експертизи, для забезпечення повного і всебічного розгляду даної справи, у зв`язку з чим ухвалою від 08.08.2018 р. у справі призначено відповідну експертизу.

На вирішення судового експерта поставлено наступні питання:

1) Який механізм контактування транспортних засобів Toyota, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , та ЗАЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , згідно пояснень учасників ДТП та відомостей з Європротоколу (повідомлення про дорожньо-транспортну подію)?

2) У діях кого з водіїв (учасників ДТП) вбачаються порушення вимог Правил дорожнього руху згідно пояснень учасників ДТП та відомостей з Європротоколу (повідомлення про дорожньо-транспортну подію), з технічної точки зору?

3) Дії якого з водіїв, з технічної точки зору, знаходишся в причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП?

За результатом проведеної експертизи судовим експертом складено Висновок №18504/18-52/2218/19-52 від 31.01.2019 р.

При проведенні дослідження експерт зазначив, зокрема, що з урахуванням комп`ютерного моделювання процесу зближення та контактування ТЗ можливо дійти висновку, що механізм ДТП узгоджується із наявними у матеріалах справи даними щодо обставин ДТП (характер пошкоджень обох ТЗ, кінцеві положення автомобілів на ділянці скоєння ДТП, відомості з євро протоколу тощо. (стор. 8 Висновку, а.с.117). Також, експерт зазначив, що "за наявного факту контактування лівої задньо-кутової частини автомобіля ЗАЗ з правою передньо-кутовою частиною автомобіля Toyota, у діях водія автомобіля ЗАЗ вбачаються невідповідності вимогам п.10.9 ПДР" (стор. 10 Висновку, а.с.118). Також, судовий експерт вказав, що оцінити дії водія автомобіля Toyota на предмет їх відповідності вимогам п. 12.3 ПДР, в рамках даного дослідження, з технічної точки зору не видається за можливе.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в сукупності, суд зазначає, що твердження і доводи відповідача про невідповідність вказаних учасниками ДТП у європротоколі (повідомленні про дорожньо-транспортну подію) даних щодо схеми ДТП та причинно-наслідкового зв`язку між діями учасників та ДТП, не знайшли свого підтвердження належними і допустимими доказами, та спростовуються Висновком судового експерта №18504/18-52/2218/19-52 від 31.01.2019 р.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином і у встановленому законом відповідачем, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати (1 762,00 грн. судового збору та 7 150,00 грн. витрат на проведення судової експертизи) підлягають відшкодуванню відповідачем.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31; ) 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. страхового відшкодування, 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору та 7 150 (сім тисяч сто п`ятдесят) грн. 00 коп. витрат на проведення судової експертизи.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.05.2019 р.

Суддя Н.І. Зеленіна