ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 травня 2019 р. Справа № 903/235/19

за позовом Підприємця Більського Олександра Андрійовича, АДРЕСА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Проф", смт. Торчин, Луцький р-н., Волинська обл.

про стягнення 76 376 грн. 59 коп.

Суддя Кравчук А. М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

28.03.2019 на адресу суду надійшла позовна заява підприємця Більського Олександра Андрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Проф" про стягнення 76 376 грн. 59 коп.

Позовна заява обґрунтована невиконанням відповідачем взятих на себе згідно договору підряду №07-07-17-2 від 07.07.2017 зобов'язань по оплаті виконаних робіт.

Ухвалою суду від 29.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; належно засвідчені копії Статуту, свідоцтва про державну реєстрацію, довідки органу статистики про включення до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу запропоновано подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, позивачу - протягом 5-ти днів з дня отримання відзиву. Попереджено сторін, що у разі не подання протягом встановленого терміну ухвали обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, вони мають право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведуть, що пропустили строк з поважних причин.

Ухвалою суду від 03.04.2019 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБІДЖІ" від 03.04.2019 про забезпечення позову відмовлено.

Відповідач ухвалу суду від 29.03.2019 отримав 01.04.2019, що підтверджується витягом щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" №630.

Строк для подання відзиву - по 16.04.2019.

Відзив відповідача №44 разом з запереченнями №43 щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та призначення розгляд справи за правилами загального позовного провадження подані суду 18.04.2019, тобто з пропуском встановленого судом строку.

Згідно з ч.2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З метою повного та всебічного розгляду справи, суд на підставі ст. 119 ГПК України строк подання відзиву продовжив по 18.04.2019 року, прийняв відзив відповідача до розгляду.

У відзиві № 44 відповідач позовні вимоги заперечує, оскільки наявний в матеріалах справи акт виконаних робіт за жовтень 2017 не може бути належним доказом, що підтверджує виконання та здачу робіт позивачем, так як не відображає повноти наданих послуг з урахуванням об'єму та суми декларованих витрат по договору підряду, не підписаний замовником та не скріплений печаткою відповідача.

Позивач отримав відзив відповідача 23.04.2019.

Строк для подання відповіді на відзив - по 28.05.2019.

Позивач у клопотанні №б/н від 25.04.2019 просить суд здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У відповіді від 03.05.2019 №03/05/19 на відзив позивач позовні вимоги підтримує. Зазначає, що в спірному акті наявний підпис відповідача. Відсутність печатки товариства не спростовує укладання такого документа. До вказаного договору складена довідка про вартість виконаних робіт, яка підтверджує виконання тих самих спірних робіт по об'єкту ЗОШ І-ІІІ ст. за адресою вул. Шкільна, 9а, с.Лище. Згідно податкової накладної №86 від 28.12.2017 вбачається надання позивачем в користь відповідача послуг в сумі 51 539 грн. 54 коп., в т.ч. ПДВ 11 923 грн. 26 коп.

З метою повного та всебічного розгляду справи, суд на підставі ст. 119 ГПК України строк подання відповіді на відзив продовжив по 03.05.2019 року, прийняв її до розгляду.

Відповідач відповідь на відзив отримав 08.05.2019, що підтверджується витягом щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" №693.

Строк для подання заперечення на відзив - по 11.05.2019.

Заперечення відповідача на відповідь на відзив на адресу суду не надходили.

Ухвалою суду від 02.05.2019 у задоволенні клопотань підприємця Більського Олександра Андрійовича про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд Проф" про розгляд справи №903/235/19 за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обовязку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Судом встановлено, що 07.07.2017 між позивачем та відповідачем укладений договір підряду №07-07-17-2 (далі договір, а.с. 9-13).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з договору.

Між сторонами зобовязання виникли з договору підряду №07-07-17-2 від 07.07.2017.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Згідно п.п. 1.1, 2.1, 2.3, 4.1, 4.2, 14.2, 15.3, 15.3, 15.4, договору підрядник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконати власними силами і засобами (та/або силами і засобами субпідрядників) роботи, згідно комерційної пропозиції, на обєкті, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 у встановлений договором строк, а замовник зобовязується передати підряднику будівельний майданчик, прийняти закінчений обєкт і оплатити виконані роботи у встановлений договором строк. Детальний перелік робіт зазначається в комерційній пропозиції, що є додатком до даного договору. Договірна ціна згідно комерційної пропозиції по даному договору становить 57 423 грн. 50 коп. з ПДВ. Зміна договірної ціни оформляється сторонами шляхом укладання додаткових угод до договору. Розрахунки по договору здійснюються наступним чином: аванс в розмірі 30% від договірної ціни протягом 3 банківських днів з моменту отримання замовником рахунку і становить 17 227 грн. 05 коп.; залишок коштів сплачується протягом 5 календарних днів з моменту підписання сторонами актів виконаних робіт. Оплата проводиться в гривнях шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на банківський рахунок підрядника. За порушення строків оплати замовник сплачує на користь підрядника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від не перерахованої суми за кожен календарний день прострочення. Даний договір набуває сили з дня його підписання двома сторонами. Дія договору припиняється після повного виконання сторонами зобовязань за даним договором.

Докази про припинення дії чи зміну умов договору в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Юбіджі" виконало роботи на суму 57 423 грн. 50 коп., що підтверджується довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2017, актом виконаних робіт №2 за жовтень 2017 (а.с.14-15).

Акт виконаних робіт за жовтень 2017 року підписаний сторонами договору без зауважень.

Відповідач зобов'язання по оплаті не виконав, вимогу-претензію №1 від 11.03.2019 про погашення заборгованості у сумі 57 423 грн. 46 коп. (а.с.16-19) залишив без відповіді та задоволення.

Заборгованість відповідача за договором підряду №07-07-17-2 від 07.07.2017 складає 57 423 грн. 46 коп., підтверджена матеріалами справи, підставна та підлягає до стягнення, оскільки згідно ст. 193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

Заперечення відповідача не взяті судом до уваги, оскільки не зазначення номеру договору не може бути підставою для відмови у позові. Види робіт та їх вартість у довідці та акті виконаних робіт ідентичні. З відзиву не вбачається заперечень щодо виконання робіт позивачем.

Твердження відповідача щодо відсутності печатки ТОВ "Буд-Проф" на спірному акті також не приймаються судом.

Згідно з ст.58-1 ГК України субєкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання субєктом господарювання печатки не є обовязковим. Наявність або відсутність відбитка печатки субєкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків.

Крім того, у звязку з порушенням грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача 8 756 грн. 62 коп. пені за період з 01.11.2017 по 01.05.2018 посилаючись на п. 14.2 договору підряду, 2 412 грн. 00 коп. 3% річних та 7 784 грн. 51 коп. інфляційних втрат.

Згідно ст.ст. 230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст. ст. 1, 3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.4.1 договору підряду №№07-07-17-2 від 07.07.2017 розрахунки по договору здійснюються наступним чином: аванс в розмірі 30% від договірної ціни протягом 3 банківських днів з моменту отримання замовником рахунку і становить 17 227 грн. 05 коп.; залишок коштів сплачується протягом 5 календарних днів з моменту підписання сторонами актів виконаних робіт.

Виконані позивачем роботи на суму 57 423 грн. 46 коп. згідно акту виконаних робіт №2 за жовтень 2017 не оплачені відповідачем. Акт підписаний відповідачем, проте, дата підписання акту відсутня.

Розрахунки пов'язані з датою підпису саме акту виконаних робіт.

Таким чином, суд позбавлений можливості визначити строк оплати, період нарахування штрафних санкцій, тому нараховані позивачем 8 756 грн. 62 коп. пені 2 412 грн. 00 коп. 3% річних та 7 784 грн. 51 коп. інфляційних втрат не підлягають задоволенню.

У позові на суму 18 953 грн. 13 коп. слід відмовити.

Згідно ст. 123 ГПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно п. 6.3 постанови Пленуму ВГС України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн. 00 коп.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази понесення позивачем судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн. 00 коп. в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, у стягненні з відповідача 3 000 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу слід відмовити.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених вимог в сумі 1 444 грн. 30 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Проф" (вул. Незалежності, 95, смт. Торчин, Луцький р-н., Волинська обл., ) на користь підприємця Більського Олександра Андрійовича (АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_1)

- 57 423 грн. 46 коп. основного боргу та 1 444 грн. 30 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього 58 867 грн. 76 коп. (п'ятдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят сім грн. 76 коп.).

3. У позові на суму 18 953 грн. 13 коп. відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук