ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" травня 2019 р. Справа № 15/6/5022-256/2011

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Мирутенка О.Л.

Якімець Г.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства «Тернопільводоканал», №2012/17 від 24.07.2017р. (вх. № 01-05/16/18 від 02.01.2018)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.04.2011 (головуючий суддя Бучинська Г.Б., м. Тернопіль),

у справі № 15/6/5022-256/2011

за позовом: Суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Юркевич Лариси Іванівни , м . Тернопіль

до відповідача: Тернопільської міської ради, м. Тернопіль

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунальне підприємство «Об`єднання парків і культури відпочинку м.Тернополя», м. Тернопіль

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Комунального підприємства «Тернопільводоканал», м.Тернопіль

про визнання права власності на самочинно збудоване нежитлове приміщення

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа Юркевич Лариса Іванівна звернулась до Господарського суду Тернопільської області із позовом до Тернопільської міської ради про визнання права власності на самочинне збудоване нежитлове приміщення, розміром 74,2 кв.м., що знаходяться в м. Тернополі по вул. Шептицького,28.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 20.04.2011 у справі № 15/6/5022-256/2011 позов суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Юркевич Лариси Іванівни задоволено. Суд виніс рішення, яким визнано за фізичною особою підприємцем Юркевич Л.І. право власності на самочинне збудоване нежитлове приміщення площею 74,2 кв.м., що знаходиться по вул. Шептицького у м . Тернополі.

Не погоджуючись з даним рішенням Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» подало апеляційну скаргу №2012/17 від 24.07.2017р., в якій просить зобов`язати фізичну особу підприємця Юркевич Ларису Іванівну усунути порушення режиму використання охоронних зон інженерних мереж на земельній ділянці за кадастровим номером :12:001: 0040, шляхом демонтажу самочинно збудованого нежитлового приміщення, площею 74,2 кв.м., що знаходиться у м . Тернополі по вул . Шептицького та скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.04.2011 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Апелянт зазначає, що він не брав участі у суді першої інстанції, однак, спірне рішення порушує його права та інтереси, оскільки, предметом спору є визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна, який розташований на каналізаційній мережі.

Скаржник також зазначає, що нежитлове приміщення збудоване з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил. Окрім того, прийнятим рішенням не враховано, що вчинені порушення загрожують нормальній безперебійній роботі водопровідних мереж, а розміщення в межах охоронної зони будь-яких предметів, будівель споруд ускладнює доступ до мереж та загрожує виникненню аварійних ситуацій.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 відмовлено у прийнятті апеляційної скарги Комунального підприємства «Тернопільводоканал», оскільки на час розгляду справи та ухвалення рішення, КП «Тернопільводоканал» не були учасником правовідносин, які склалися між ФОП Юркевич Л.І., Тернопільською міською радою та комунальним підприємством «Об`єднання парків і культури відпочинку міста Тернополя», рішенням суду першої інстанції не вирішувалось питання про права та обов`язки апелянта.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.12.2017 ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 скасовано, а справу №15/6/5022-256/2011 Господарського суду Тернопільської області направлено до апеляційного господарського суду для виконання вимог розділу ХІІ ГПК України (в редакції до 15.12.2017).

Постанова Вищого господарського суду України мотивована тим, що апеляційний суд не надав у повному обсязі оцінки твердженням заявника, викладеним у апеляційній скарзі, що позивач самочинно збудував нежитлове приміщення площею 74,2 кв. м. (яке є предметом спору у цій справі) усупереч законодавству про режим використання охоронних зон об`єктів трубопровідного транспорту (з порушенням правил користування каналізаційними мережами), чим порушуються права та інтереси КП «Тернопільводоканал», як підприємства трубопровідного транспорту і виробника послуг з водопостачання та водовідведення, оскільки вчинені порушення загрожують нормальній безперебійній роботі водопровідних мереж, а розміщення в межах охоронної зони будь-яких предметів, будівель, споруд ускладнює доступ до мереж, створює додаткове навантаження на мережу та загрожує виникненням аварійних ситуацій. Касаційний суд зазначив, що обмежившись твердженням про те, що мотивувальна та резолютивна частина рішення не містить жодних суджень чи висновків суду про права та обов`язки КП «Тернопільводоканал», судом апеляційної інстанції не враховано зазначеного, яким достовірно не досліджувалось питання щодо наявності правового зв`язку між апелянтом і сторонами у справі, чи вирішувалось та яким чином судом першої інстанції питання про права та обов`язки комунального підприємства.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 05.03.2018 в складі колегії (головуючий суддя Марко Р.І., судді Данко Л.С., Костів Т.С.) зупинено провадження у справі № 15/6/5022-256/2011 до набрання законної сили судовим рішенням у справі Господарського суду Тернопільської області № 921/544/17-г/6 .

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 затверджено мирову угоду у справі № 921/544/17-г/6 між фізичною особою - підприємцем Юркевич Ларисою Іванівною та Комунальним підприємством «Тернопільводоканал» від 10.12.2018 в редакції, запропонованій сторонами.

Указом Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Львівський апеляційний господарський суд та утворено Західний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Закарпатську, Івано-Франківську, Львівську, Тернопільську та Чернівецьку області, з місцезнаходженням у місті Львові.

Указом Президента України № 295/2018 від 28.09.2018 року суддів Львівського апеляційного господарського суду переведено на роботу на посадах суддів Західного апеляційного господарського суду.

Згідно з частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 року в газеті «Голос України» № 185 (6940) було опубліковано повідомлення про початок роботи Західного апеляційного господарського суду.

Відповідно до частини 5 статті 31 Господарського процесуального кодексу України у разі ліквідації суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та витягом з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 12.10.2018 справу № 15/6/5022-256/2011 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Скрипчук О.С., судді Мирутенко О.Л., Якімець Г.Г.

Сторони та треті особи явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, незважаючи на те, що про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

При винесенні ухвали колегія суддів виходила з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» (апелянт) не брало участі у справі в суді першої інстанції.

Крім цього, судом апеляційної інстанції встановлено, що Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» подало апеляційну скаргу у даній справі в період коли діяла редакція ГПК України до 15.12.2017.

15 грудня 2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року №2147-VIII.

В п. 11 розділу ІХ Перехідних положень ГПК України, в редакції від 15.12.2017, зазначено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Так, судом встановлено, що апелянт стверджує, що оскаржуване рішення впливає на його права та інтереси, оскільки предметом спору є визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна, який розташований на каналізаційній мережі. Скаржник також зазначає, що нежитлове приміщення збудоване з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, прийнятим рішенням не враховано, що вчинені порушення загрожують нормальній безперебійній роботі водопровідних мереж, а розміщення в межах охоронної зони будь-яких предметів, будівель споруд ускладнює доступ до мереж та загрожує виникненню аварійних ситуацій.

Предметом спору у даній справі є визнання права власності на самочинне збудоване нежитлове приміщення, розміром 74,2 кв.м., що знаходяться в м. Тернополі по вул. Шептицького,28.

Станом на момент прийняття спірного рішення власником земельної ділянки на якій знаходиться нежитлове приміщення, площею 74,2 кв.м., в м. Тернополі по вул. Шептицького,28 (спірне приміщення) була Тернопільська міська рада. Позивач користувався спірною земельною ділянкою на підставі договору на становлення земельного сервітуту від 28.10.2010 р., укладеного між Тернопільською міською радою та СПД Юркевич Л.І.

Відповідно до ст. 375 Цивільного кодексу України право зводити на земельній ділянці будівлі та споруди, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам має власник земельної ділянки.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, а за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження.

За таких обставин, слід зазначити, що визнання права власності на спірний об`єкт можливе було лише після погодження із власником земельної ділянки.

Так, судом встановлено, що Тернопільською міською радою не оскаржувалось рішення Господарського суду Тернопільської області у даній справі, яким визнано за позивачем право власності на самочинне збудоване нежитлове приміщення, площею 74,2 кв.м., що знаходяться в м. Тернополі по вул. Шептицького,28. В оскаржуваному рішенні встановлено, що позивачем після здійснення самочинного будівництва врегульовано земельні правовідносини з власником землі і реконструкція об`єкта здійснена з дотриманням будівельних норм.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що прийняте рішення Господарського суду Тернопільської області не зачіпає прав та інтересів Комунального підприємства «Тернопільводоканал», адже, відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення мають право, зокрема, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків та споруд, вимагати термінового усунення витоків з водопровідних мереж та обладнання, забезпечувати встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку питної води відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що Комунальне підприємство «Тернопільводоканал» з метою захисту свого порушеного права, зверталось до Господарського суду Тернопільської області із позовом до Фізичної особи - підприємця Юркевич Лариси Іванівни про усунення порушень режиму використання охоронних зон інженерних мереж на земельній ділянці за кадастровим номером :12:001 :0040, шляхом демонтажу об`єкта нерухомості (закладу громадського харчування) площею 74,2 кв.м. по вул. Шептицького, 28, м. Тернопіль та об`єкта нерухомості (закладу громадського харчування) площею 23,4 кв.м. по вул . Шептицького, 28, приміщення 1, м. Тернопіль.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 26.07.2018 у справі № 921/544/17-г/6 позов Комунального підприємства «Тернопільводоканал» задоволено. Суд виніс рішення, яким зобов`язав фізичну особу - підприємця Юркевич Ларису Іванівну усунути порушення режиму використання охоронних зон інженерних мереж на земельній ділянці кадастровий номер :12:001 :0040, шляхом демонтажу нежитлового приміщення заклад громадського харчування, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Митрополита Шептицького, 28, приміщення 1, загальною площею 23,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 та шляхом демонтажу нежитлового приміщення громадського харчування, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Митрополита Шептицького, будинок 28, загальною площею 74,2 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 затверджено мирову угоду у справі № 921/544/17-г/6 між фізичною особою - підприємцем Юркевич Ларисою Іванівною та Комунальним підприємством «Тернопільводоканал» від 10.12.2018 в редакції, запропонованій сторонами.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження у справі № 15/6/5022-256/2011 за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Тернопільводоканал» на рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.04.2011.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 264 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження у справі № 15/6/5022-256/2011 за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Тернопільводоканал» №2012/17 від 24.07.2017р. на рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.04.2011 закрити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 20.05.2019.

Головуючий суддя Скрипчук О.С.

Суддя Мирутенко О.Л.

Суддя Якімець Г.Г.