У Х В А Л А

15 травня 2019 року

м. Чернігів

Справа № 927/393/19

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Лавриненко Л.М., розглянувши заяву про забезпечення позову №01-07/220 від 13.05.2019

У судовій справі №927/393/19

За позовом: Інституту сільськогосподарської мікробіології та агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України

вул. Шевченка, 97, м. Чернігів, 14027

До відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина»

вул. Незалежності, будинок 51, с. Калюжинці, Срібнянський район, Чернігівської області, 17311

Про стягнення 685022,55 грн

В С Т А Н О В И В:

Позивачем – Інститутом сільськогосподарської мікробіології та агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України подано позов до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» про стягнення 540000,00 грн боргу; 30942,00 грн індексу інфляції; 3% річних у розмірі 8787,95 грн та 105292,60 грн пені.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов’язань за договором №2-129 про науково-господарську діяльність з впровадження наукової продукції від 23.05.2018 з додатковою угодою №1 від 26.04.2018 до нього та договором №2-190 про науково-господарську діяльність з впровадження наукової продукції від 22.06.2018 з додатковою угодою №1 від 22.06.2018 до нього.

Ухвалою суду від 15.05.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

14.05.2019, позивачем – Інститутом сільськогосподарської мікробіології та агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України було подано заяву про забезпечення позову №01-07/220 від 13.05.2019, у якій заявник просить суд: застосувати до відповідача захід забезпечення позову – накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб і які перебувають на банківському рахунку 1 в ПАТ «ОСОБА_1 Аваль», а також будь-яких інших рахунків.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник посилається на ту обставину, що ним подано позовну заяву про стягнення з боржника заборгованості згідно з укладеними договорами №2-129 від 23.05.2018 та №2-190 від 22.06.2018 про науково-господарську діяльність з впровадження наукової продукції, ціна позову якого складає 685022,55 грн, від сплати якої останній тривалий час ухиляється. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичний осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розмір статутного капіталу відповідача складає 500000,00 грн, що не перевищує ціну позову. У зв?язку з тим, що з метою забезпечення виконання судового рішення в майбутньому необхідно застосувати захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, саме такий вид забезпечення позову унеможливить відчуження майна, що належить відповідачеві та зняття ним коштів з розрахункових рахунків.

У поданій заяві про забезпечення позову заявник також зазначає, що ціна позову, про забезпечення якого просить заявник – 685022,55 грн. Пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення відсутні. Інші відомості, потрібні для забезпечення позову відсутні. Дана заява подається одночасно з пред’явленням позову – до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до приписів ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч наведеним нормам, заявником (позивачем) у поданій заяві не обґрунтовано, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання рішення суду; суттєво утруднить його виконання; порушить права позивача або може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, заявником не подано жодних належних доказів, що підтверджують можливі заходи до майбутнього ухилення відповідача від виконання рішення, а кошти, які знаходяться на його рахунках зменшаться, зникнуть на момент виконання рішення суду.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.73, 74, 76, 79, 86, 136, 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Інституту сільськогосподарської мікробіології та агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України (вул. Шевченка, 97, м. Чернігів, 14027; ) про забезпечення позову №01-07/220 від 13.05.2019) про вжиття заходів забезпечення позову, відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали направити сторонам.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.05.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя                                                                        Л. М. Лавриненко