ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 травня 2019 р. Справа № 903/155/19
Суддя Господарського суду Волинської області Костюк С. В., за участю секретаря судового засідання Коритан Л. Ю. розглянувши матеріали по справі

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"

до відповідача: Приватного підприємства "Айслаг"

про розірвання договору,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Яковчук О. Д., довіреність б/н від 01.04.2019 року;

від відповідача: н/з.

Права та обов`язки учаснику судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Встановив:

позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" звернувся з позовом про розірвання договору № Л/ДН-3/18/170/м/п від 08.02.2018 року про подачу та забирання вагонів при станції Здолбунів регіональної філії Львівська залізниця, який укладено 08.02.2018 року між ПАТ Українська залізниця та ПП Айслаг .

При обґрунтуванні позову вказує, що між позивачем та відповідачем існували договірні відносини з 17.05.2017 року до 17.11.2017 року на підставі договору № 60 Л/ДН-3/12/2489/м/п; плановою перевіркою технічного стану під`їзної колії ПП «Айслаг», яка проведена працівниками залізниці 14.11.2017 року встановлено, що колії знаходяться у незадовільному стані та для руху закриті; відповідач листом від 26.01.2018 року на звернення позивача повідомив про усунення недоліків та зобов`язався утримувати колії в технічно справному стані, тому 08.02.2018 року між сторонами було укладено договір № Л/ДН-3/18/170/м/п, предмет якого передбачає здійснення подачі, розставляння на місця навантаження, вивантаження і забирання вагонів з під`їзної колії № 9, яка належить Користувачу (ПП «Айслаг») та примикає стрілочним переводом № 11 до під`їзної колії № 8 ПАТ «Рівнесільмаш», яка в свою чергу примикає стрілочним переводом № 2 до колії № 2, яка в свою чергу примикає стрілочним переводом № 1 до колії № 2б, яка примикає з`їздом № 110/112 до колії №1 в парній горловині Рівненського парку станції Здолбунів регіональної філії «Львівська залізниця» і яка обслуговується локомотивом залізниці; ч.2 п.19 договору зазначає, що з усіх питань, що не передбачені договором, сторони керуються Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів та іншими нормативно-правовими актами; згідно доповідної записки начальника станції Здолбунів позивачу стало відомо, що подача вагонів на під`їзну колію ПП «Айслаг» не здійснюється і колія знаходиться в незадовільному стані; а тому 28.01.2019 року під`їзна колія відповідача закрита для руху і не здійснюється подача і забирання вагонів, а позивачем направлено супровідним листом № ДН-3-03/118 проект угоди про розірвання договору № Л/ДН-3/18/170/м/п від 08.02.2018 року, який відповідач листом від 05.02.2019 року відмовився підписувати.

При правовому обґрунтуванні заявленої вимоги посилається на відповідні положення Закону України «Про залізничний транспорт», Статут залізниці, Правила технічної експлуатації залізниць України, завт. наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 року № 411 та зареєстр. В МЮ 25.02.1997 року за № 50/1854; щодо підстави розірвання договору положення ч.2 ст. 651 ЦК України, яка передбачає розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною.

Відповідач 19.03.2019 року подав відзив на позов, в якому заперечує позовну вимогу та вважає її безпідставною. При цьому зазначає, що позивач ставлячи вимогу про розірвання договору на підставі ч.2 ст. 651 ЦК України не вказує, які істотні умови було порушено відповідачем, яку саме шкоду завдано і чого позбавився позивач в результаті тимчасового неподання вагонів на під`їзну колію в зв`язку з проведенням реконструкції нафтобази; в договорі від 08.02.2018 року відсутні умови щодо обов`язкового здійснення замовлення для подачі вагонів в певній кількості, відсутня ціна договору та умова щодо розірвання договору в односторонньому порядку у випадку порушення договору саме в результаті не здійснення подачі вагонів на колію. Також у відзиві вказує, що до договору від 08.02.2018 року між сторонами були укладені додаткові угоди № 1 від 02.11.2018 року та № 2 від 21.11.2018 року, які підписані ПП «Айслаг» з протоколами розбіжностей, що стосувалися вартості відшкодування витрат на утримання ділянки землі по ст.Здолбунів регіональної філії «Львівська залізниця» в межах смуги відведення Залізниці за 2613 кв.м за 1 (один) місяць.

Позивач 01.04.2019 року подав відповідь на відзив відповідача, в якій, зокрема, посилаючись на норму Закону України «Про залізничний транспорт», Статут залізниць, Правила технічної експлуатації залізниць, вказує, що не погоджується з твердженням відповідача щодо відсутності підстав для розірвання договору, оскільки враховуючи зазначені нормативні акти, відповідач при укладенні договору 08.02.2018 року взяв на себе зобов`язання утримувати в технічно справному стані колії, дані зобов`язання останнім не виконуються, а тому позивач вимагає припинити договірні відносини з відповідачем; щодо посилання відповідача на неврегульовані розбіжності, то Залізницею згідно п. 3.4 Правил обслуговування під`їзних залізничних колій неврегульовані розбіжності не подано на розгляд господарського суду, тобто, договір залишився діяти в редакції ПП «Айслаг»; вважає твердження відповідача щодо намірів розірвати договір після непогодження оплати послуг з утримання земельної ділянки таким, що не відповідає дійсності, оскільки у позовній заяві відсутні посилання щодо неузгодження розмірів даної плати; з врахуванням зазначеного у відповіді на відзив підтримує заявлену вимогу та просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, аналогічних тим, що викладені в позовній заяві, відповіді на відзив відповідача, просить позов задоволити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані сторонами докази на підтвердження обгрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд встановив наступне.

17.05.2012 року між Державним територіально-галузевим об`єднанням «Львівська залізниця» в особі відокремленого підрозділу « Рівненська дирекція залізничних перевезень» ДТГО «Львівська залізниця», реорганізовано шляхом злиття у ПАТ «Українська залізниця» згідно п. 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23.02.2012 року № 4442-VIта ПКМ від 25.06.2014 року № 200 «Про утворення ПАТ «Українська залізниця» (далі Залізниця) та Приватним підприємством «Айслаг» (далі-Користувач) було укладено договір № 60 Л/ДН-3/12/2489/м/п про подачу та забирання вагонів при станції Здолбунів Львівської залізниці, строк дії договору 5 (п`ять) років з дня підписання (п.19) (а.с.10).

Додатковою угодою № 2 від 16.05.2017 року дію договору продовжено до 17.11.2017 року (а.с.11).

09.11.2017 року позивач звернувся до відповідача з листом № ДС-2/8002 в якому повідомив про здійснення 14.11.2017 року планової перевірки технічного стану під`їзної колії ПАТ «Рівнесільмаш», згідно акту здійснення заходів нагляду (контролю) з питань безпеки руху у сфері залізничного транспорту України від 14.11.2017 року визначено, що колія знаходиться в незадовільному стані, вказані в акті несправності зобов`язано усунути до 11.11.2017 року, акт підписаний зі сторони відповідача головним інженером ОСОБА_1 (а.с.14-16).

ПП «Айслаг» листом від 26.01.2018 року повідомило начальника станції Здолбунів, що зазначені в акті від 14.11.2017 року недоліки усунені (а.с.18) та листом від 02.02.2018 року № 14 зобов`язалося утримувати в технічно справному стані колії № 2, 2б, 8 (від СП № 10 до СП №11), колію № 6, СП № 1, 2, 3, 4, 10, 11 на яких здійснюється подача і забирання вагонів (цистерн) та свої під`їзні колії № 3, 9 (а.с.24).

08.02.2018 року між ПАТ «Українська залізниця» в особі підрозділу Рівненська дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (Залізниця) та ПП «Айслаг» (Користувач) було укладено договір № Л/ДН-3/18/170м/п про подачу та забирання вагонів при станції Здолбунів регіональної філії Львівська залізниця, з додатком № 1 (протокол узгодження договірної ціни) (а.с.25-27).

В п. 1 договору вказано, що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору здійснюється подача, розставляння на місця навантаження, вивантаження і забирання вагонів з під`їзної колії № 9, яка належить Користувачу, та примикає стрілочним переводом №11 до під`їзної колії №8 ПАТ «Рівнесільмаш», яка в свою чергу примикає стрілочним переводом №10 до колії №2а, яка в свою чергу примикає стрілочним переводом №2 до колії №2, яка в свою чергу примикає стрілочним переводом №1 до колії №26, яка в свою чергу примикає з`їздом №110/112 до колії № І в парній горловині Рівненського парку станції Здолбунів регіональної філії «Львівська залізниця», і яка обслуговується локомотивом Залізниці.

Межею під`їзної колії є знак Межа під`їзної колії, який встановлено на відстані 37,10 м.п. від початку вістряків стрілочного переводу № 110.

В додатку № 1 до договору зазначено, що за укладеним між сторонами 08.02.2018 року договором № Л/ДН-3/18/170/м/п про подачу та забирання вагонів при станції Здолбунів регіональної філії «Львівська залізниця» сторони дійшли згоди та визначають договірну ціну на утримання ділянки землі по станції Здолбунів регіональної філії «Львівська залізниця» у межах смуги відведення залізниці за 1 (один) місяць передбаченої пунктом 3 договору в сумі 3527,55 грн., крім того ПДВ 20 % - 705,51 грн., загальна вартість з ПДВ 4233,06 грн.

Строк дії договору відповідно до п. 20 з 08.02.2018 року до 08.02.2023 року включно.

Зобов`язання Користувача визначено пунктами 7, 16.3, 16.9 договору.

Зокрема, згідно п. 16.3 подавання та забирання вагонів проводиться цілодобово, в тому числі в святкові та вихідні дні. Користувач зобов`язується призначити для цілодобового, в т.ч. в святкові та вихідні дні, приймання повідомлень відповідальних працівників і повідомити їх прізвища та номери телефонів начальнику станції Здолбунів.

Частиною 2 п. 16.9 визначено, що Користувач зобов`язаний забезпечити всі належні заходи безпеки при перевезенні небезпечних вантажів відповідно до вимог ст. 25 Статуту залізниць України.

Щодо зобов`язань Залізниці, то пунктом 16.4 договору визначено, що відповідним працівникам Залізниці дозволяється здійснювати перевірки дотримання місцевих інструкцій по збереженню вантажних вагонів при виконанні вантажних робіт з доступом на територію Користувача без попереднього узгодження.

Відповідно до п. 18 одностороння відмова від виконання договору і одностороння зміна його умов не допускається. Розірвання договору або зміна його умов можуть мати місце за згодою сторін, які уклали договір, а в разі недосягнення згоди за рішенням господарського суду.

Актом здійснення заходів нагляду (контролю) з питань безпеки руху у сфері залізничного транспорту України від 30.01.2018 року встановлено, що недоліки вказані в акті від 14.11.2017 року усунені частково, колія знаходиться у незадовільному стані, колії для руху закриті (а.с.20-23).

Листом від 02.02.2018 року № 14 відповідач зобов`язався утримувати в технічно справному стані колії на яких здійснюється подача і забирання вагонів (цистерн) та свої під`їзні колії № 3,9 (а.с.24).

Предметом спору у справі є розірвання договору укладеного між Залізницею (позивач) та Користувачем (відповідач) 08.02.2018 року № Л/ДН-3/18/170/м/п про подачу та забирання вагонів при станції Здолбунів регіональної філії «Львівська залізниця» на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України істотне порушення відповідачем умов договору. Істотним порушенням за твердженням позивача є не утримання колій в технічно справному стані та відповідно не здійснення подачі і забирання вагонів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для вирішення даного спору по суті, суд дійшов висновку, що вимога позивача про дострокове розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України безпідставна та задоволенню не підлягає.

Даний висновок судом зроблено з врахуванням наступного.

Між сторонами по справі виникли правовідносини, що регулюються Цивільним, Господарським кодексами України, Законом України «Про залізничний транспорт», Статутом залізниць та нормативно-правовими актами, які затверджені Міністерством транспорту України, Інструкцією з улаштування та утримання колії залізниць України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору ,а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч.4 ст. 307 ГК України порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень.

Так, відповідно із ст. 1 Закону України "Про залізничний транспорт" та статтею 64 Статуту залізниць України, до залізничних під`їзних колій належать колії, що з`єднані із загальною мережею залізниць безперервною рейковою колією, і які належать підприємствам, підприємцям, організаціям та установам незалежно від форм власності, а також громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності.

Під`їзні колії призначено для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування.

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України "Про залізничний транспорт" нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Загальні правові положення щодо експлуатаційної роботи на залізничних під`їзних коліях, взаємовідносин залізниць і власників колій встановлені статтею 21 Закону України "Про залізничний транспорт" та у розділі 4 Статуту залізниць.

Приписами ст. 21 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що відносини підприємств залізничного транспорту з власниками залізничних під`їзних колій, порядок і умови експлуатації цих колій, обігу рухомого складу, що не належить до залізничного транспорту загального користування, визначаються Статутом залізниць України та укладеними на його основі договорами. Власники залізничних під`їзних колій, споруд та устаткування, вантажно-розвантажувальних комплексів, які не належать до залізничного транспорту загального користування за своїми пропускними і вантажопереробними можливостями, повинні забезпечувати необхідні обсяги перевезень, навантаження і розвантаження транспортних засобів, їх зберігання та ефективне використання. Власники залізничних під`їзних колій здійснюють їх утримання на рівні, що забезпечує безпеку виконання робіт, ефективне використання рухомого складу, збереження вагонного парку вантажу, який перевозиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Статуту залізниць, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором, в якому має бути обумовлений зміст взаємних зобов`язань сторін з урахуванням особливостей експлуатаційної роботи на під`їзній колії.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Статуту залізниць, термін дії договору про подачу і забирання вагонів визначається сторонами. У випадку зміни технологічного устаткування або технології роботи станції чи залізничної під`їзної колії окремі пункти договору або увесь договір за вимогами однієї із сторін можуть бути переглянуті до закінчення терміну його дії. Згідно зі статтею 5 Статуту залізниць, на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до п. 2.7. Правил технічної експлуатації залізничного транспорту промислових підприємств залізничні колії підприємств, по яких обертаються локомотиви Укрзалізниці, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.96 N 411,зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.02.97 за N 50/1854 (далі - ПТЕ залізниць України).

Згідно вищенаведених актів здійснення заходів нагляду (контролю) з питань безпеки руху у сфері залізничного транспорту України на виконання п.2.1.1 ЦП-0269 "Інструкції з улаштування та утримання колії залізниць України" затв. наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України від 01.03.2012 1Чо072-Ц та пункту 3.9 Правил технічної експлуатації залізниць України стрілочні переводи №10 та №11 - для руху закриті. Колії №2, №2Б, №3, №9 - для руху закриті відповідно до табл. Д.8.13, Д.8.14 ЦП- 0269 "Інструкції з улаштування та утримання колії залізниць України" затв. Наказом від 01.03.2012 №072-Ц та п.2.4 ПТЕ.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, за ч. 2 даної статті договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як зазначалось вище, позивач ставлячи вимогу розірвати достроково договір від 08.02.2018 року, посилається на істотне порушення відповідачем умов договору, вказуючи, що Користувач не утримує колію в технічно справному стані та відповідно не здійснюється подача і забирання вагонів, в підтвердження даного порушення долучає акт здійснення заходів нагляду (контролю) з питань безпеки руху у сфері залізничного транспорту від 30.01.2018 року з додатком наявних недоліків.

Водночас, суд вважає, що даний акт не є належним доказом, що підтверджує факт істотного порушення відповідачем договору, оскільки договір між сторонами було укладено 08.02.2018 року, тобто уже після складання даного акту (31.01.2018 року). Як слідує з листа відповідача від 05.02.2019 року № 18/01-03/ (а.с.31) та відзиву на позов, позивач 02.11.2018 року та 21.11.2018 року вносив зміни до договору шляхом надіслання проектів додаткових угод № 1,2, додаткові угоди було підписано відповідачем з протоколом розбіжностей, неврегульовані розбіжності, як слідує з відповіді на відзив, позивач не передав на розгляд суду, тому договір залишився діяти в редакції відповідача (а.с.63-65).

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На думку суду, позивач наданими доказами не довів істотне порушення відповідачем умов договору від 08.02.2018 року № Л/ДН-3/18/170/м/п, які є підставою його розірвання як за умовами договору (п.18), так і за ч. 2 ст. 651 ЦК України, а тому дійшов переконливого висновку про відмову в позові.

Судові витрати за подачу позовної заяви, на підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 74, 75, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 203, 204, 215, 651 Цивільного кодексу України, господарський суд України,-

вирішив:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

16.05.2019 року.

Суддя С. В. Костюк