ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/1302/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Краснова Є.В. - головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_1 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2019 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.12.2018 про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯХТ КЛУБ "ОДЕСА" про стягнення 750 970,20 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. У червні 2018 року Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту; далі - ДП "Адміністрація морських портів України") звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯХТ КЛУБ "ОДЕСА" (далі - ТОВ "ЯХТ КЛУБ "ОДЕСА") про стягнення 750 970,20 грн з яких: 679 724,71 грн основна заборгованість; 63 927,95 грн пеня та 7 268,02 грн - 3 % річних.

1.2. В обґрунтування своїх вимог ДП "Адміністрація морських портів України" посилалося на порушення ТОВ "ЯХТ КЛУБ "ОДЕСА" зобов`язань за укладеним між ними договором оренди рухомого майна від 01.09.2005 № КД-7786 (далі - договір № КД-7786) в частині сплати орендної плати за період із вересня 2017 року по квітень 2018 року.

1.3. У грудні 2018 року третя особа з самостійними вимогами на предмет спору - учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" (далі - ТОВ "Морський клуб ТЦФ") ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ "Морський клуб ТЦФ" та ДП "Адміністрація морських портів України" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину до заявленої ДП "Адміністрація морських портів України" заборгованості ТОВ "Морський клуб ТЦФ" за договором № КД-7786, з яких: 679 724,71 грн основна заборгованість; 63 927,95 грн пеня та 7 268,02 грн - 3 % річних, оскільки ці вимоги впливають на його корпоративні права.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2.1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.12.2018 (суддя Волков Р.В.), залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2019 (колегія суддів: Аленін О.Ю., Лавриненко Л.В., Філінюк І.Г.), позовну заяву ОСОБА_1 повернуто без розгляду.

2.2. Рішення обґрунтовані тим, що предмет позову ОСОБА_1 не співпадає із предметом спору, що розглядається у цій справі.

3. Короткий зміст доводів і вимог касаційної скарги

3.1. У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судами попередніх інстанцій приписів статей 55, 124 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, а також статей 49, 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

3.2. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії підготовчого провадження.

4. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

4.1. У відзиві на касаційну скаргу ДП "Адміністрація морських портів України", посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції просить залишити її без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

4.2. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Морський клуб ТЦФ" погоджується із доводами, наведеними скаржником у касаційній скарзі, та наголошує, що позовні вимоги ДП "Адміністрація морських портів України" та ОСОБА_1 . пов`язані між собою підставами виникнення та доказами, тому суди помилково застосували норми статті 174 ГПК України.

5. Позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

5.1. Відповідно до статті 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

5.2. При цьому позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення частини 5 статті 49 та частини 4 статті 180 ГПК України. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

5.3. Відповідно до частин 2, 3 статті 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

5.4. Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження із первісним позовом ухвалою суду.

5.5. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

5.6. Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

5.7. Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним із первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

5.8. Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 ГПК України, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

5.9. Судами встановлено та матеріалами справи підтверджується, що спір у справі виник із зобов`язальних відносин щодо сплати ТОВ "ЯХТ КЛУБ "ОДЕСА" заборгованості з орендної плати за договором № КД-7786, тобто щодо виконання господарських зобов`язань, і не стосується прав та обов`язків ОСОБА_1 як учасника ТОВ "Морський клуб ТЦФ".

5.10. Разом із тим позов учасника ТОВ "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_1 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, щодо застосування наслідків недійсності нікчемного правочину до заявленої ДП "Адміністрація морських портів України" заборгованості ТОВ "Морський клуб ТЦФ" за договором № КД-7786 з яких: 679 724,71 грн основна заборгованість; 63 927,95 грн пеня та 7 268,02 грн - 3 % річних, обґрунтовано порушенням корпоративних прав фізичної особи, тобто спір виник не із зобов`язальних, а із корпоративних правовідносин, учасниками яких є ТОВ "Морський клуб ТЦФ" і фізична особа ОСОБА_1 , і щодо різних предметів спору: за позовом ДП "Адміністрація морських портів України" - щодо заборгованості за договором, а за позовом третьої особи із самостійними вимогами - щодо законності самого договору та, відповідно, правових підстав для стягнення боргу за цим договором.

5.11. За таких обставин суди попередніх інстанцій правильно виходили із того, що заявлений фізичною особою ОСОБА_1 позов не взаємопов`язаний із первісним позовом, оскільки вимоги за цим позовом виникли з інших правовідносин, які відповідно врегульовані нормами зобов`язального права, що унеможливлює його спільний розгляд із первісним позовом.

5.12. Відповідно до приписів частини 6 статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1, 2 цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

5.13. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій та вважає безпідставними доводи касаційної скарги ОСОБА_1 та доводи ТОВ "Морський клуб ТЦФ", наведені у відзиві на касаційну скаргу, щодо порушення судами попередніх інстанцій положень статей 49 та 180 ГПК України.

5.14. Аналогічні правові висновки щодо застосування положень статей 49 та 180 ГПК України у подібних правовідносинах між цим ж сторонами наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 916/1743/18 і колегія суддів не вбачає підстав відступати від них.

5.15. При цьому слід зауважити, що скаржник не позбавлений права на звернення до суду з позовом для захисту своїх прав в окремому судовому провадженні.

5.16. Доводи скаржника про наявність обставин, які викликають сумніви у неупередженості або об`єктивності судді Лавриненко Л.В., яка була у складі колегії суддів під час ухвалення оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, відхиляються колегією суддів з огляду на ухвали суду апеляційної інстанції від 20.02.2019 та від 21.02.2019, згідно з якими визнано необґрунтованим відвід судді та відмовлено ТОВ "Морський клуб ТЦФ" у задоволенні заяви про відвід судді-учасника колегії Лавриненко Л.В.

5.17. За таких обставин з урахуванням положень пункту 1 частини 1 статті 308 та статті 309 ГПК України оскаржувані ухвалу суду першої інстанції і постанову суду апеляційної інстанції необхідно залишити без змін як законні та обґрунтовані.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України слід покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 306, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський клуб ТЦФ" ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2019 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.12.2018 у справі № 916/1302/18 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є. Краснов

Суддя Г. Мачульський

Суддя І. Кушнір