ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
УХвала

про вжиття заходів забезпечення позову

"17" травня 2019 р. м. Ужгород Справа № 907/282/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши заяву Valvidia Business Company Ltd. Компанія, зареєстрована на Сейшельських островах, з реєстраційним номером 205306, за адресою: Офіс 1, 2-й поверх, Саунд енд Віжин Хауз, вул. Френсіс Рейчел, Вікторія, Мае, Сейшельські острови б/н від 15.05.2019 про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно малого підприємства «Надія», м. Тячів та ОСОБА_1 Романа ОСОБА_2 , м. Тячів за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів товариство з обмеженою відповідальністю «Термінал», м. Тячів у межах суми заявлених позовних вимог до звернення з позовом

Представники сторін: без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на майно, що належить або підлягає передачі малого підприємства «Надія» та ОСОБА_3 і знаходяться у них чи в інших осіб.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що на день подання заяви відповідачами допущено заборгованість по оплаті за надані послуги згідно ф`ючерсного контракту №BVI-12К від 23.10.2018 строк виконання якого завершився 23.11.2018. Вказані обставини на думку заявника свідчать про недобросовісність та явний умисел в ухиленні від виконання взятих на себе зобов`язань щодо оплати спожитих послуг, що порушує баланс інтересів сторін, внаслідок чого відповідачі отримують безпідставну перевагу в договірних відносинах, а на позивача покладається надмірний й необґрунтований тягар у вигляді тривалого неодержання грошових коштів на які він претендує проте не може розпорядитись.

Зважаючи на вищезазначені обставини, необхідність забезпечення позову окрім іншого обґрунтовується тим, що:

1) у відповідачів відсутнє рухоме майно (здебільшого транспортні засоби) вільно та безперешкодно можуть бути транспортовані в просторі, а тому з метою ухилення виконання зобов`язань можуть бути відчужені або приховані;

2) грошові кошти на рахунках відповідача є активом, який легко може зникнути з банківських рахунків. Водночас, накладення арешту на грошові кошти обмежить відповідачів у проведення належної господарської діяльності та не сприятиме поверненню заборгованості.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як зазначає заявник, необхідність вжиття заходів забезпечення позову, викликана тим, що існує висока вірогідність того, у випадку прийняттям судом рішення про задоволення позову, останній буде позбавлений можливості виконати таке рішення суду враховуючи відсутність відомостей стосовно реєстрації за відповідачами рухомого майна.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв`язку між заявленими позивачем заходом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідачів в межах заявлених позовних вимог і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, а також враховує, що вжиття відповідних заходів не впливатиме на господарську діяльність відповідача.

Окрім того, враховуючи предмет спору та заявлені позивачем позовні вимоги, а також враховуючи наявність підстав вважати, що у випадку задоволення позову позивач можливо буде позбавлений можливості виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на майно, та враховуючи невжиття відповідачами жодних заходів хоча б для часткового виконання своїх зобов`язань з повернення заборгованості, суд вважає, що є доцільним вжиття заходів забезпечення позову, у вигляді накладення арешту на майно відповідачів в межах суми позову в розмірі 2.459.358,67 доларів США, що належить або підлягає передачі МП «Надія» та ОСОБА_3 і знаходяться у них чи в інших осіб. Вказані заходи є адекватними та забезпечать збалансованість інтересів сторін та забезпечать можливість фактичного виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Окрім того, боржники, через повноваженого представника (згідно п.3.4 договору від 06.07.2012 про спільну діяльність), повідомили про їх складний фінансовий стан та неможливість вчасного погашення заборгованості, яка виникла, що підтверджується листом від 13.05.2019. Також, в даному листі, повноважний представник відповідачів (згідно п.3.4 договору від 06.07.2012 про спільну діяльність) повідомив, боржниками не заперечується накладення арешту на належне їм майно, а саме: нежитлова будівля, адміністративно-складська будівля та будівля складу, загальною площею 2773,7 кв. м., що розташовані за адресою: м. Тячів, вул. Пролетарська, 2, Тячівського р-ну, Закарпатської обл.

Згідно ст. 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Заявником у поданій заяві вказується на те, що він готовий виконати обраний судом захід зустрічного забезпечення шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі визначеному судом.

Беручи до уваги той факт, що позивач не заперечує щодо вжиття судом заходів щодо зустрічного забезпечення, а наявні у справі матеріали не вказують на можливість заподіяння збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі, та відсутні докази неможливості здійснення господарської діяльності, суд не вбачає підстав для вжиття заходів зустрічного забезпечення. У випадку подання відповідачами відповідних доказів, судом буде вирішено питання про вжиття заходів зустрічного забезпечення у окремому порядку.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до частини третьої статті 138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Керуючись статтями ст.ст.136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

Заяву Valvidia Business Company Ltd. Компанія, зареєстрована на Сейшельських островах, з реєстраційним номером 205306, за адресою: Офіс 1, 2-й поверх, Саунд енд Віжин Хауз, вул. Френсіс Рейчел, Вікторія, Мае, Сейшельські острови б/н від 15.05.2019 про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно малого підприємства «Надія» та ОСОБА_3 у межах суми заявлених позовних вимог задовольнити повністю.

Накласти арешт у межах ціни позову 2.459.358,67 доларів США на майно що належить або підлягає передачі Малому підприємству «Надія» (90500, Закарпатська обл., Тячівський район, м. Тячів, вул. Пролетарська,2, код ЕДРПОУ: 13583486) та фізичній особі ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код:) й знаходяться у них чи в інших осіб.

Стягувач: Valvidia Business Company Ltd. Компанія, зареєстрована на Сейшельських островах, з реєстраційним номером 205306, за адресою: Офіс 1, 2-й поверх, Саунд енд Віжин Хауз, вул. Френсіс Рейчел, Вікторія, Мае, Сейшельські острови.

Боржник: Мале підприємство «Надія» (90500, Закарпатська обл., Тячівський район, м. Тячів, вул. Пролетарська,2, код ЕДРПОУ: 13583486).

Боржник: фізична особа ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: ).

Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, а саме з 17.05.2019р. та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 18.05.2021р.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України дана ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного господарського суду через Господарський суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.05.2019р.

Суддя О.Ф. Ремецькі