УХВАЛА

23 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/22256/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Пількова К.М., Львова Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеррибфлот" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 (головуючий суддя Доманська М.Л. судді Пантелієнко В.О., Верховець А.А.) в частині зупинення провадження у справі № 910/22256/17 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор"

до 1) Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеррибфлот"

про визнання патентів на корисну модель та промисловий зразок недійсними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

14.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеррибфлот" подало безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 у справі № 910/22256/17.

До матеріалів касаційної скарги скаржник додав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що скаржник отримав поштою копію оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції - 26.04.2019, у зв`язку з чим має право протягом двадцяти днів на поновлення строку на касаційне оскарження посилаючись на приписи частини другої статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеррибфлот" отримало поштою оскаржену ухвалу суду апеляційної інстанції лише 26.04.2019, двадцятий день протягом якого скаржник має право на поновлення пропущеного строку для подання касаційної скарги з урахуванням вихідних днів припадає на 16.05.2019, натомість касаційну скаргу було подано безпосередньо до Верховного Суду - 14.05.2019, що підтверджується штампом Верховного Суду про надходження вхідної кореспонденції.

Приписами частини 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З огляду на зазначене та виходячи з положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права скаржника на доступ до суду та пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України про забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, колегія суддів визнала наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження поважними.

Дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі, виходячи з такого.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 у даній справі призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз; перед експертами поставлено питання, перелік яких наведено в тексті оскаржуваної ухвали; апеляційне провадження у справі № 910/22256/17 зупинено на час проведення судової експертизи.

Мотивуючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про призначення експертизи у даній справі, врахувавши при цьому питання, які були запропоновані апелянтом та Міністерством економічного розвитку і торгівлі України та які потребують роз`яснень. При цьому, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" не заперечував проти призначення у даній справі судової експертизи.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначив, що висновки експертів Копитько А.П. від 07.03.2018 № 1077 та експерта Адаменко О.Г. від 17.05.2018 № 293/2018 та від 18.05.2018 № 296/2018, які наявні в матеріалах справи, не містять відомості, що експерти були обізнані про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві висновки згідно зі статтею 384 Кримінального кодексу України.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Враховуючи факт призначення апеляційним господарським судом у справі № 910/22256/17 судової експертизи, а також необхідність направлення матеріалів справи за межі суду, а саме Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, та з урахуванням того, що для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, що унеможливлює продовження розгляду справи по суті та вчинення відповідних процесуальних дій, тому провадження у справі № 910/22256/17 зупинено на підставі пункту 2 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України.

У поданій касаційній скарзі скаржник не погоджується з призначенням судової експертизи, вказує на його безпідставність. При цьому, зупинення провадження у даній справі, на думку скаржника, призведе до затягуванню розгляду справи, враховуючи той факт, що в справі достатньо доказів для винесення рішення у справі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зупинення ухвалою суду провадження у справі, це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Враховуючи те, що оскаржуваною ухвалою суду апеляційної інстанції у справі, яка розглядається, призначено судову експертизу, а для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи і в цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, апеляційний суд у цьому випадку скористався своїм правом, наданим йому процесуальним законом (частиною першою статті 228 ГПК України) зупинити провадження у справі, що не може вважатися порушенням норм процесуального права, яке тягне за собою наслідки у вигляді скасування відповідного судового акта.

Отже, визначені названим Кодексом підстави для скасування оскаржуваної ухвали апеляційної інстанції в частині зупинення провадження у справі відсутні.

Аргументи скаржника стосовно неправомірності та безпідставності призначення судової експертизи не можуть братися до уваги, оскільки колегія суддів враховує правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2018 у справі № 910/9883/17 щодо відсутності правових підстав для касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про призначення судової експертизи окремо від рішення суду по суті спору.

Для Верховного Суду правильне застосування Північним апеляційним господарським судом норм права при зупиненні провадження у справі № 910/22256/17 є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеррибфлот" в поданій касаційній скарзі не спростовано наведених висновків апеляційного господарського суду та не доведено неправильного застосування ним норм процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення в частині зупинення провадження у справі.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Колегія суддів звертає увагу, що аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду від 25.03.2019 у справі № 910/13245/14, від 14.02.2019 у справі № 902/368/16 та від 25.04.2019 у справі № 910/15989/16.

Враховуючи викладене, колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеррибфлот" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 у справі № 910/22256/17 в частині зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 119, 234, 235, 287, 288, 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтеррибфлот" строк на касаційне оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 у справі № 910/22256/17.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/22256/17 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеррибфлот" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2019.

3. Скаржнику надіслати копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами, в тому числі оригінал платіжного доручення № 459 від 08.05.2019 на суму 1921,00 грн, а іншим учасникам справи - копію ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Пільков К.М.

Львов Б.Ю.