ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019 року м.Дніпро Справа № 908/134/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Березкіної О.В. (доповідач),

суддів: Іванов О.Г., Дарміна М.О.

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Бичков В.В., довіреність №б/н від 10.01.2019 р., адвокат;

представник відповідача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод"

на рішення господарського суду Запорізької області від 25.02.2019 року у справі № 908/134/19 ( суддя Федорова О.В.) (повний текст рішення складено 26.02.2019року)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" (49005, м. Дніпро, вул. Героїв Крут, буд. 16-а)

до відповідача приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" (69095, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 2)

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" звернувся до приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" із позовом про стягнення 562 958,62 грн., які складаються з 500 877,47 грн. основного боргу, 21 242,70 грн. пені, 35 061,43 грн. штрафу, 1770,00 грн. 3% річних та 4007,02 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.02.2019 року у справі № 908/134/19 позов товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" до приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" про стягнення 562 958,62 грн. за договором поставки №180075 від 23.05.2018 задоволено.

Суд стягнув з приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" 500 877,47 грн. (п`ятсот тисяч вісімсот сімдесят сім грн. 47 коп.) заборгованості, 21 242,70 грн. (двадцять одну тисячу двісті сорок дві грн. 70 коп.) пені, 35 061,43 грн. (тридцять п`ять тисяч шістдесят одну грн. 43 коп.) штрафу, 1770,00 грн. (одну тисячу сімсот сімдесят грн. 00 коп.) 3% річних, 4007,02 грн. (чотири тисячі сім грн. 02 коп.) інфляційних втрат, 8444,38 грн. (вісім тисяч чотириста сорок чотири грн. 38 коп.) судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, відповідач - приватне акціонерне товариство "Запорізький електровозоремонтний завод", звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає, що при прийнятті рішення були порушені, неправильно застосовані норми процесуального права (у тому числі, ст. 236 Господарського процесуального кодексу України) та матеріального права (у тому числі, стаття 11, 526, 629, 692 Цивільного кодексу України), були неповне з`ясуванні обставини, що мають значення для справи, недоведені обставини, що мають значення для справи, які господарський суд Запорізької області визнав встановленими, має місце невідповідність висновків, викладених в рішенні господарського суду Запорізької області, обставинам справи.

Зокрема, апелянт посилається на те, що строк оплати товару за Договором не настав, оскільки відсутній акт приймання-передачі, підписаний уповноваженими представниками сторін. При цьому, не підписання відповідних актів пов`язане з невиконанням обов`язків позивачем щодо направлення актів приймання-передачі відповідачу.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції та прийняти нового рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивачем ТОВ «ТАКТ» надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи відповідача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.03.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" на рішення господарського суду Запорізької області від 25.02.2019 року у справі № 908/134/19, розгляд призначено на 20.05.2019рік.

В судове засіданні апелянт не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Відповідно до ч.11,12 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.

Статтею 242 ГПК України, яка регламентує порядок вручення судового рішення, зазначено, що днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Оскільки рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення було вручено 03.04.2019року ( а.с.94, т.1) , колегія суддів вважає, що відповідач був належним чином повідомлений тому це надає право суду розглянути справу без його участі.

Згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином , представник відповідача ( апелянт) має можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами, за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи він повідомлений в належний спосіб у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги, а відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язком суду, яке залежить від наявності обставин, які унеможливлюють вирішення спору.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення суду залишити в силі.

20.05.2019 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАКТ" (постачальник) та приватне акціонерне товариство "Запорізький електровозоремонтний завод" (замовник) 23.05.2018 уклали договір поставки № 180075 (договір).

Пунктом 1.1. договору встановлено, що постачальник зобов`язався у 2018 році поставити (передати у власність) замовникові товари, зазначені в Специфікації(ях) додатку(ах) до цього Договору, а замовник - прийняти і оплатити такі товари на умовах цього Договору.

Згідно п. 1.2. договору, найменування, номенклатура, асортимент, марка, кількість товарів: відповідно до Специфікації(ій) - додатку(ів) до цього договору. Виробник товарів: відповідно до Специфікації(ій) - додатку(ів) до цього Договору.

У відповідності із п. 2.1. договору, постачальник повинен передати (поставити) замовнику товар (товари), якість яких повинна відповідати вимогам Державних стандартів, що діють в Україні, нормативно-технічній документації (ТУ, ГОСТ, ДСТУ, креслення та ін.) та вимогам зазначеним в цьому договорі та Специфікації(ях) - додатку(ах) до цього договору. Номери та індекси стандартів, технічних умов, ГОСТ, ДСТУ, креслень або іншої нормативно - технічної документації щодо якості товарів зазначаються у Специфікації(ях) - додатку(ах) до цього Договору.

Відповідно до п. 3.1. договору, ціна (сума, загальна вартість) цього договору становить 1.375.800,00 грн. у т.ч. ПДВ 20%: 229.300,00 грн. Ціна за одиницю товару зазначається у Специфікації(ях) - додатку(ах) до цього договору.

Згідно із п. 3.2. договору замовник оплачує поставлений постачальником товар виключно за ціною вказаною у Специфікацій(ях) - додатку(ах) до цього договору.

Додатком № 1 до Договору поставки від 23.05.2018 року № 180075 є Специфікація №1, якою визначені код товару, найменування (номенклатура, асортимент товарів), номінальний діаметр прокату, марка сталі, стандарти, одиниця виміру, кількість, ціна за одну одиницю без ПДВ, сума без ПДВ, завод виробник.

Пунктами 3.3. та 3.4. договору передбачено, що ціни на товари за цим договором, ціни у видаткових накладних, у рахунках на оплату товарів, інших документах до договору вказуються в національній валюті України. Вартість тари входить у ціну товару.

Відповідно до п. 4.1. договору, розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються у безготівковій формі.

Згідно з п. 4.2. договору, замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня підписання Сторонами за цим договором видаткової накладної, Акту приймання-передачі товару та отримання замовником оригіналу рахунку на оплату товарів. При цьому здійснює оплату поставленого товару тільки після реєстрації постачальником відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а у разі, якщо після постачання товару здійснюється будь-яке збільшення суми компенсації його вартості, замовник здійснює оплату поставленого товару тільки після реєстрації постачальником відповідного розрахунку коригування до податкової накладної в ЄРПН. У разі, якщо до закінчення строку оплати поставленого товару, який зазначений у першому реченні п. 4.2 цього договору, постачальник не здійсню реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування до неї в ЄРПН, строк оплати поставленого товару за цим договором продовжується до дати реєстрації постачальником податкової накладної та/або розрахунку коригування до неї в ЄРПН.

В Актах приймання-передачі товару за цим Договором зазначається найменування, номенклатура, асортимент, марка, кількість та ціна товарів, номер та дату Договору, номер та дата заявки на постачання товару, дату отримання постачальником заявки на постачання товару, реквізити видаткової накладної за якою отриманий товар, інші відомості при необхідності. Акт приймання-передачі товару повинен бути скріплений печатками сторін за договором, у разі якщо Акт приймання-передачі товару не скріплений печатками сторін за договором, він вважається не підписаний.

У відповідності до п. 4.3. договору, до рахунка на оплату товарів додаються: видаткова накладна, товарно-транспортна накладна (інші документи щодо транспортування товару).

Відповідно до п. 5.2. договору, місце та умови поставки товарів: товар постачається за рахунок та транспортом постачальника за умовами ВБР (згідно ІНОТЕРМС 2000): Україна, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 2.

Згідно із п. 5.3. договору, представник замовника при прийнятті товару зобов`язаний звірити відповідність кількості і асортименту товару, вказаному у видатковій накладній, розписатись за отримання товару у видатковій накладній та видати представнику постачальника довіреність на отримання даної партії товару.

Товар постачається партіями відповідно до письмових заявок замовника (п. 5.4. договору). Постачальник не має права поставити товар за цим договором без письмової заявки на постачання товару від замовника (п. 5.7. договору).

Пунктом 5.5. договору передбачено, що право власності на товар, зазначений у Специфікації(ях) - додатку(ах) до цього договору, переходить до замовника з моменту підписання Сторонами/представниками Сторін видаткової накладної.

Згідно із п. 5.8. Договору, прийом товару здійснюється замовником у відповідності до умов цього Договору, а також у відповідності до умов Інструкції № П-6 від 15.06.1965 "О порядке приемки продукции производственно - технического назначения и товаров народного потребления по количеству" та Інструкції, № П-7 від 25.04.1966 "О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству", якщо умови вищезазначених Інструкцій не суперечать умовам цього Договору та/або діючому законодавству (вказані Інструкції застосовуються в частині що не суперечать умовам цього Договору та/або діючому законодавству). Прийом товару здійснюється Замовником при наявності товарно-супровідних документів: видаткової накладної, товарно-транспортної накладної ін. документів щодо транспортування товару), пакувальних аркушів, рахунку на оплату товару, документів, підтверджуючих якість товару. Замовник проводить вхідний контроль товару згідно з вимогами ГОСТ 24297-87.

Відповідно до п.п. 6.1.1. п. 6.1. договору, замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Пунктом 10.1. договору встановлено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Звертаючись до Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" із позовом про стягнення 562 958,62 грн., які складаються з 500 877,47 грн. основного боргу, 21 242,70 грн. пені, 35 061,43 грн. штрафу, 1770,00 грн. 3% річних та 4007,02 грн. інфляційних втрат, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю ТАКТ посилався на неналежне виконання замовником (відповідачем) зобов`язань за договором поставки №180075 від 23.05.2018 в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару. Внаслідок порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором, позивач, приймаючи до уваги положення ст. ст. 611, 625 ЦК України, нарахував та просив стягнути з відповідача штрафні та компенсаційні санкції.

Задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ТАКТ, господарський суд першої інстанції виходив з того, що доказів виконання зобов`язань у визначений умовами договору строк, відповідачем не було надано, факт наявності заборгованості за договором поставки №180075 від 23.05.2018 не спростовано, заперечень щодо неправомірності нарахування штрафних санкцій не надано.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до приписів ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього грошову суму.

Судом встановлено, що на виконання умов договору постачальник у встановленому договором порядку здійснив поставку товару на склад замовника (відповідача у справі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 2) на загальну суму 500 877,47 грн., що підтверджується належним чином засвідченими копіями: видаткової накладної від 29.10.18 року РН-013115 на загальну суму 500 877,47 грн. та товарно-транспортної накладної №7506 від 29.10.2018. На оплату отриманого товару відповідачу виставлений рахунок-фактура №СФ-008184/РН-013115 від 29.10.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Проте, відповідач (замовник) зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати отриманого товару в установлені договором строки не виконав, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь позивача суми основного боргу за поставлений товар у розмірі 500 877,47 грн.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що строк оплати за поставлений товар не настав у зв`язку із тим, що сторонами не складено акт приймання- передачі.

Так, відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.2 договору узгоджені строки та порядок здійснення оплати, а саме: протягом 30 календарних днів з дня підписання сторонами видаткової накладної, акту приймання-передачі товару та отримання оригіналу рахунку на оплату.

Положеннями п. 5.8 договору сторонами узгоджено, що прийом товару здійснюється у відповідності до умов Інструкції №П-6 та Інструкції №П-7 при наявності товарно-супровідних документів: видаткової накладної, ТТН (інших документів щодо транспортування товару), пакувальних аркушів, рахунку на оплату товару, документів, підтверджуючих якість товару.

А пунктом 5.12 договору сторонами визначено, що підтвердженням одержання товару замовником є видаткова накладна, підписана уповноваженими представниками сторін.

Тобто, в Розділі 5 договору сторони погодили процедуру поставки та приймання товару. Отже, в даному випадку складання акту необхідно лише для фіксації факту поставки неякісного товару або в неналежній кількості. Відтак, в даному випадку, не підписання акту не може слугувати підставою для несплати або відстрочення чи перенесення дати розрахунку за поставлений товар, а є підставою для зобов`язання постачальника замінити неякісний товар якісним, стягнення штрафу за відмову чи затримку у заміні неякісного товару якісною (пункт 7.2 договору) тощо.

Суду надані підписані обома сторонами наступні документи: видаткова накладна, яка містить посилання на номер договору, код та найменування товару, що відповідає Специфікації, кількість та ціну товару; товарно-транспортна накладна, яка узгоджена сторонами, а в графі "супровідні документи на вантаж" значиться рахунок-фактура №СФ-008184/РН-013115 від 29.10.2018.

Відповідач доказів відмови від прийняття товару в рамках договору поставки №180085 від 23.05.2018 у зв`язку з відсутністю супровідних документів або поставку товару неналежної якості, суду не надав.

Таким чином, наявні правові підстави для здійснення оплати за отриманий товар.

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 216 ГК України встановлено, що застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Приписами п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2.1. договору встановлено, що замовник за даним договором несе наступну відповідальність:

- у разі прострочення замовником граничного строку (терміну) оплати отриманого товару встановленого цим договором замовник сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, розмір якої дорівнює подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення від своєчасно неоплаченої суми, за кожний день прострочення від суми заборгованості;

- по закінченні перших 30 календарних днів після дня настання граничного строку (терміну) оплати за поставлений товар замовник протягом наступних трьох банківських днів зобов`язується виплатити постачальнику штраф у розмірі 7 відсотків від суми заборгованості.

З огляду на прострочку відповідачем оплати поставленого товару, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 21 242,70 грн. за період з 29.11.2018 р. по 11.01.2019 р. та штрафу у розмірі 35061,43 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати пов`язані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, завдані знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних є платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником. Вказана правова позиція викладена в інформаційному листі Верховного Суду України № 3.2-2005 від 15.07.2005 року.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних суд визнав виконаним невірно, через допущені помилки, а саме через невірне округлення сум.

Згідно з перерахунком, зробленим судом, сума 3% річних за вказаний позивачем період прострочення складає 1770,22 грн., що є більшим, ніж заявлена до стягнення позивачем, а тому у межах заявлених вимог суд першої інстанції обґрунтовано стягнув 3% річних у розмірі 1770,00 грн.

Розрахунок інфляційний втрат за період грудень 2018 виконаний вірно, тому вимога позивача про стягнення 4007,02 грн. інфляційних втрат також обґрунтовано задоволена судом першої інстанції.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, господарський суд Запорізької області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, означене у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст. 275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 25.02.2019року у справі №908/134/19 (суддя Федорова О.В.) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 21.05.2019року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов