РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

21.05.2019Справа № 910/1413/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом Міністерства оборони України

до публічного акціонерного товариства «Айбокс Банк»

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Пролог ЛТД»

про стягнення 18096,00 грн.,

Представники:
не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міністерство оборони України звернулося до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Айбокс Банк» про стягнення 18096,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані такими обставинами. 19.06.2017 Міністерство оборони України (замовник) та товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОЛОГ ЛТД» (постачальник) уклали договір від 19.06.2017 № 286/2/17/27 про поставку товарів для державних потреб (за кошти Державного бюджету України). В забезпечення виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Пролог ЛТД» умов цього договору відповідач надав позивачу банківську гарантію № 2542-0617/РRG3v від 16.06.2017 на суму 18096,00 грн. За твердженням позивача, оскільки товариство з обмеженою відповідальністю «Пролог ЛТД» прострочило поставку товару, відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві суму у розмірі 18096,00 грн. за банківською гарантією.

Суд своєю ухвалою від 11.02.2019 відкрив провадження у справі № 910/1413/19 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач позовні вимоги відхилив у повному обсязі. Не заперечуючи стосовно того, що товариством з обмеженою відповідальністю «Пролог ЛТД» виконано обов`язок щодо постачання товару Міністерству оборони України, відповідач вважає, що акт та видаткова накладна затверджені не належними представниками Міністерства оборони України - завідувачем складу та начальником Військово-медичного клінічного центру центрального регіону м. Вінниця.

Третя особа у своїх поясненнях проти задоволення позову заперечила, зазначивши, що станом на дату звернення з вимогою до гаранта виконала у повному обсязі свої зобов`язання за договором. Крім того платіжним дорученням № 1215 від 16.11.2017 сплатила Міністерству оборони України пеню. Таким чином боржник у зобов`язанні, забезпеченим гарантією, був притягнутий кредитором до відповідальності і вимоги по сплаті неустойки (пені) були виконані самим боржником.

Третя особа вважає, що одержання задоволення вимоги і від основного боржника принципала, і від гаранта може призвести до безпідставного збагачення кредитора.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що згідно з умовами договору, приймання товару за кількістю та якістю у військовій частині здійснюється одержувачем замовника (Міністерства оборони України). Акт приймання та видаткова накладна є належними та допустимими доказами підтвердження порушення принципалом (третьою особою) строків виконання зобов`язань за договором. До того ж вищезазначені документи підписані без зауважень уповноваженим представником третьої особи (постачальника). Жодних зауважень до їх заповнення не надходило.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

19.06.2017 Міністерство оборони України (замовник) та товариство з обмеженою відповідальністю «Пролог ЛТД» (постачальник), відповідно до рішення тендерного комітету замовника від 02.06.2017 № 75/239/7, уклали договір від 19.06.2017 № 286/2/17/27 про поставку товарів для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язався у 2017 році поставити замовнику товар (теплообмінники, кондиціонери повітря, холодильне обладнання та фільтрувальні пристрої (4251) (холодильне та морозильне обладнання) лот 1 (42513000-5); холодильне та морозильне обладнання (шафи холодильні середньо температурні з двома глухими дверима, об`ємом 1200-1400 л) ВХТ-Ш-Д-Г-1200 TORINO), зазначений у специфікації, а замовник - забезпечити приймання та оплату товару в кількості та у строки.

Ціна, кількість та строки постачання товару визначається специфікацією (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.3 Договору, приймання товару за кількістю та якістю здійснюється у військовій частині одержувачем замовника у присутності уповноваженого представника постачальника.

Приймання товару за кількістю та якістю у всіх випадках оформляється актом приймання (форма 4), який складає одержувач замовника на кожну партію товару після закінчення приймання товару. Належним чином оформлені документи: акт приймання, видаткова накладна постачальника та повідомлення-підтвердження, відповідно до наказу Міністра Оборони України від 31.12.2016 № 757, є підтвердженням приймання товару (п. 2.4 Договору).

Ціна Договору становить 361920,00 грн. (п. 3.1 Договору).

Згідно з п. 4.1. Договору, розрахунки за фактично поставлений товар проводяться протягом 30 календарних днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок замовника за даним кодом видатків) з дати надання постачальником замовнику належним чином оформленого рахунка-фактури на відвантажений товар, підписаного керівником та головним бухгалтером підприємства (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку-фактурі). До рахунку-фактури додається: акт приймання, видаткова накладна постачальника, повідомлення підтвердження, яке оформлюється одержувачем замовника.

За п. 4.2. Договору, до рахунка-фактури додаються: акт приймання; видаткова накладна постачальника, повідомлення-підтвердження, яке оформлюється одержувачем замовника.

Відповідно до п.5.2 Договору, місцем поставки товару є військові частини Міністерства оборони України, що зазначені у рознарядці Міністерства оборони України, яка є невід`ємною частиною цього Договору, згідно з розрахунком поставки та обов`язковим дотриманням передбачених вимог до асортименту, кількості, адреси одержувачів замовника та черговості відвантажень.

Згідно з умовами Договору, строк поставки товару до Військово-медичного клінічного центру центрального регіону м. Вінниця встановлений до 15.09.2017 (включно).

Товар поставлено 09.10.2017, що підтверджується актом приймання №30 від 09.10.2017, видатковою накладною №238 від 09.10.2017, повідомленням-підтвердженням № 4208 від 20.10.2017.

Ці документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому є допустимими доказами, відповідно до ст. 77 ГПК України, що підтверджують вчинення господарської операції.

Позиція відповідача щодо заперечення повноважень осіб на підписання акту та видаткової накладної суперечить його ж доводам про виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Пролог ЛТД» обов`язку щодо постачання товару Міністерству оборони України.

Отже, товар було поставлено з прострочення встановленого Договором строку.

В рахунок забезпечення виконання умов Договору товариство з обмеженою відповідальністю «Пролог ЛТД» (принципал) надало позивачеві (бенефіціару) банківську гарантію від 16.06.2017 № 2542-0617/PRG3v на суму 18096,00 грн., видану публічним акціонерним товариством «Айбокс Банк» (далі - Гарантія).

Згідно з умовами Гарантії, публічне акціонерне товариство «Айбокс Банк» зобов`язувався безумовно та безвідклично виплатити бенефіціару суму, що не перевищує 18096,00 грн., у випадку невиконання (неналежного виконання) принципалом умов Договору щодо якості, кількості та строків.

Строк дії Гарантії до 01.02.2018.

Відповідно до ст. 560 ЦК України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Зобов`язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов`язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов`язання (ст. 562 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 563 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Як зазначено вище, постачальник/принципал порушив строки поставки товару, а саме: строк поставки товару до Військово-медичного клінічного центру центрального регіону м. Вінниця.

Міністерство оборони України надіслало на адресу відповідача вимогу від 13.12.2017 №286/7/7595 про сплату 18096,00 грн.

Відповідач у своєму листі від 20.12.2017 №2097/12-6/6-01 у задоволенні вказаної вимоги відмовив, оскільки акт приймання за Договором затверджений не бенефіціаром.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не сплатив позивачу 18096,00 грн.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язання щодо сплати 18096,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 18096,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, в силу ст. 562 ЦК України, зобов`язання гаранта із сплати гарантійного платежу не залежить від припинення зобов`язання постачальника з поставки товару.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов Міністерства оборони України до публічного акціонерного товариства «Айбокс Банк».

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Айбокс Банк» (вул. Ділова, 9-А, м. Київ, 03150, код 21570492) на користь Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, код 00034022) 18096,00 грн. боргу, 1921,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя С. А. Ковтун