СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. Справа № 922/3538/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Терещенко О.І. , суддя Сіверін В.І.

за участю секретаря судового засідання Мальченко О.О.

за участю представників сторін:

прокурор - Горгуль Н.В.

позивача - головний спеціаліст-юрист Ткаченко Л.М.

відповідача - не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги заступника прокурора Волинської області, м. Луцьк (вх.№970Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 18.02.2019 у справі №922/3538/18 (повний текст якого складено та підписано 25.02.2019 в приміщенні зазначеного суду суддею І.П. Жигалкіним)

за позовом заступника керівника Луцької місцевої прокуратури, м. Луцьк в інтересах держави, в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ

до ТОВ "Укрінформтрейд", м. Харків

про стягнення 20 735,02 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Заступник керівника Луцької місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою щодо стягнення з ТОВ "Укрінформтрейд" на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи у розмірі 20 735,02 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.02.2019 у справі №922/3538/18 відмовлено в позові повністю.

Заступник прокурора Волинської області із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 18.02.2019 у справі №922/3538/18 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, здійснити перерозподіл судових витрат.

Так, апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прокурором при зверненні до суду не визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а також про те, що у розрахунку розміру завданої шкоди відповідачем від 14.03.2018 №1/71 та довідках про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 14.03.2018 не зазначено виду габаритно-вагового контролю та виду вимірювального та зважувального обладнання, що виключає можливість підтвердження своєчасного проведення повірки такого обладнання.

Одночасно, апелянт звернувся до суду з клопотанням про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, з посиланням на те, що передбачений ГПК України строк на апеляційне оскарження був пропущений у зв`язку з несвоєчасним отриманням прокурором копії оскаржуваного рішення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 поновлено апелянту строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Волинської області, встановлено строк для подання відзивів, та призначено справу до розгляду на 17.04.2019, зупинено дію рішення господарського суду Харківської області від 18.02.2019 у справі №922/3538/18.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 оголошено про перерву розгляді справи до 13.05.2019.

13.05.2019 апелянтом подані до суду письмові пояснення в яких він надав пояснення стосовно причин, внаслідок яких при повторному зважуванні автомобіля відповідача відбулось збільшення маси транспортного засобу на 0,20 тонн, незважаючи на те, що водієм проведено перевантаження вантажу, що підтверджується чеком про зважування №202 від 14.03.2018. Так, прокурор зазначив, що відповідно до чеку про зважування №196 маса транспортного засобу перевізника ТзОВ «Укрінформтрейд» становила 30550 кг, відповідно до чеку про зважування №202 - 30750 кг. Різниця по загальній масі транспортного засобу у 200 кг відповідає допустимій величні 2% похибки (30550 кг+ 2% = 31161кг), встановленій технічним регламентом законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 № 94.

Представник відповідача в судове засідання Східного апеляційного господарського суду, призначене на 13.05.2019, не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. справи 158).

Враховуючи, що учасники судового процесу були повідомлені належним чином, явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, а наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Так, відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд вказав на те, що прокурором здійснено звернення до суду всупереч положенням ч.3 ст.23 Закону України Про прокуратуру, оскільки на час подання позову до законодавства були внесені зміни, які дозволяли позивачу самостійно звернутись із позовом. Пояснення прокурора про те, що позивач не має права на подання позову, суд першої інстанції визнав помилковими. Крім того, місцевим господарським судом враховано, що у розрахунку розміру завданої шкоди відповідачем від 14.03.2018 №1/71 та довідках про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 14.03.2018 не зазначено виду габаритно-вагового контролю та виду вимірювального та зважувального обладнання, що свідчить про необ`єктивність проведеного зважування.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду з огляду на наступне.

Колегією суду встановлено, що 14.03.2018 Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області проведено зважування автомобіля (тягача) марки DАF ХF 95.430 д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіпа марки LACINENA SRPR-3E д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , встановлено перевищення допустимої маси, яка фактично є - 12,80т, при нормативно допустимої маси однієї одиничної осі - 11т, без оформлення дозволу, який дає право на рух автодорогами України, що зафіксовано актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0010669 від 14.03.2018.

Згідно даних товарно-транспортних накладених №ЕР-130228/1, №ЕР- 130228/2, №ЕР-130228/3, №ЕР-130228/4 від 13.03.2018 перевізником вантажу є ПП "Транснет Т".

Згідно договору №12/01-2018 від 12.01.2018, укладеного між ПП "Транснет Т" (експедитор) та МПП Фірма "Ерідон" (клієнт), 1111 "Транснет Т" здійснює товарно-експедиторське обслуговування вантажів автомобільним транспортом по території України, а саме здійснює організацію їх перевезення (п.п. 1.1, 1.3 Договору).

Відповідно до договору №ПУ - 000337 на транспортно-експедиційне обслуговування та перевезення вантажів автомобільним транспортом по території України від 13.03.2018, укладеного між ТзОВ "Укрінформтрейд" (далі - виконавець) та ПП "Транснет Т" (далі - замовник), виконавець зобов`язується прийняти та доставити автомобільним транспортом в межах України, довірений йому замовником вантаж (згідно товарно-транспортної накладної) до пункту призначення і видати уповноваженій на одержання вантажу особі, а замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Додатком №1 до даного договору є заявка на транспортний засіб від 13.03.2018, згідно якої ТзОВ "Укрінформтрейд" прийнято заявку від ПП "Транснет Т" на перевезення вантажу автомобілем марки DAF XF 95.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп марки LECINENA SRPR - ЗЕ, реєстраційний номер НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1 ).

Таким чином, перевізником, згідно зазначених договорів та заявки виступає ТзОВ "Укрінформтрейд", який здійснював перевезення вантажу для МПП Фірма "Ерідон" по маршруту, зазначеному у заявці на перевезення та товарно-транспортних накладних.

До вказаного акту проведений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 14.03.2018 № 1/71, за яким за перевищення нормативних параметрів нараховано до сплати 646,38 Євро. Згідно вказаного розрахунку пройдена відстань транспортного засобу складала 399 км (маршрут: с. Софіївська Борщагівка Київської області - м. Володимир-Волинський - с. П`ятидні Волинської області).

З`ясовано, що від підписання акту № 036069 від 14.03.2018 водій відмовився, проте з актом ознайомлений, про що свідчать його власноручно написані пояснення та підписи.

На підставі акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0010669 від 14.03.2018 Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області було встановлено плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в розмірі 646,38 євро, що станом на дату розрахунку за курсом Національного Банку України (надалі - НБУ) еквівалентно 20 735,02 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу товариства Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області 22.05.2018 направлялось повідомлення щодо наявності заборгованості з плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування у розмірі 646,38 Євро, а також копії акта № 0010669 від 14.03.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, виправленого розрахунку плати за проїзд великовагового транспортного засобу від 14.03.2018 № 1/71, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю, листа ГУДКСУ у Волинській області.

Згідно поштової квитанції від 22.05.2018 та роздруківки відстеження посилок Укрпошти, відправлення вручене перевізнику за довіреністю 29.05.2018, однак кошти останнім сплачено не було.

При цьому, судом враховується пояснення позивача про те, що відповідно до чеку про зважування №196 маса транспортного засобу перевізника ТзОВ «Укрінформтрейд» становила 30550 кг, відповідно до чеку про зважування №202 - 30750 кг. Різниця по загальній масі транспортного засобу у 200 кг відповідає допустимій величні 2% похибки (30550 кг+ 2% = 31161кг), встановленій технічним регламентом законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 № 94.

У розрахунку № 1/71 від 14.03.2018 зазначено, що проплату необхідно провести в гривнях відповідно до офіційного курсу НБУ на день проведення розрахунку протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати.

Відповідно до п. 31-1 Порядку № 879 перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансінспекції.

Однак відповідач у встановлений термін оплату не здійснив.

Обґрунтовуючи право на подання позову, заступник керівника Луцької місцевої прокуратури зазначив, що в ході опрацювання прокуратурою матеріалів габаритно-вагового контролю Управління Укртрансбезпеки у Волинській області встановлено наявні та достатні підстави для здійснення представництва інтересів держави шляхом звернення до суду із господарським позовом про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговими транспортними засобами, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні параметри.

Зокрема, плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, є джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України. Несплата коштів ставить під загрозу своєчасне та повне фінансування Державної цільової економічної програми розвитку автомобільних доріг загального користування, метою якої є забезпечення ефективного функціонування та розвитку мережі автомобільних доріг загального користування, їх будівництво, реконструкції та ремонту.

Несплата відповідачем плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом порушує економічні інтереси держави, а також зачіпає інтереси широкого кола осіб-користувачів автомобільних доріг на безпечні та зручні умови руху на автошляхах.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 Државна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури та який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства). Укртрансбезпека є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Відповідно до п.п.15, 27 п. 5 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

На переконання прокурора, чинне законодавство не містить норм, які б закріплювали повноваження Державної служби України з безпеки на транспорті звертатись до суду про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом. Натомість, повноваження прокурора або його заступника на звернення до господарського суду в інтересах держави передбачено ст. 23 Закону України Про прокуратуру та ст. 53 ГПК України.

Підставою представництва у суді інтересів держави, зазначає прокурор, є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч.2 ст.23 Закону України Про прокуратуру).

Як вбачається з листа Укртрансбезпеки від 22.11.2018 № 9976/05/15-18 на адресу прокурора, ані Конституцією України ані законами України Укртрансбезпеку не наділено правом звернення до суду щодо стягнення грошових коштів за проїзд транспортного засобу з перевищенням нормативних вагових параметрів.

Така тлумачення закону позивачем відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 06.06.2018р. у справі №820/1203/17.

Суд першої інстанції, не погоджуючись із правом прокурора на подання позову у даних правовідносинах, зазначив в оскаржуваному рішенні, що Постановою КМУ №320 від 25.04.2018 внесені зміни до п.п.27 п.5 Положення №103, якими після слова «нарахування» доповнено словами «вживає заходів щодо стягнення», і ці зміни набрали законної сили до дня подання позову у даній справі, що робить попереднє тлумачення обсягу повноважень позивача прокурором і позицію ВП ВС не актуальними.

Колегія суддів вважає, що цей висновок суду першої інстанції не відповідає закону.

Так, зі змісту позову прохальної частини з вимогою про стягнення коштів до державного бюджету України, а не на користь позивача, безспірно випливає, що позивач (Укртрансбезпека) є суб`єктом, який звертається до суду з цим позовом в інтересах інших осіб (держави).

Колегія суддів підкреслює цю суттєву відмінність, оскільки позов поданий саме з метою стягнення коштів не на користь позивача, а на користь держави Україна, тобто є позовом, поданим в інтересах іншого, самостійного учасника цивільних правовідносин (держави).

Відповідно до приписів ч.3 ст.4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Таким чином, право Укртрансбезпеки на звернення до суду із позовами повинно бути передбачено саме законом, а не підзаконним актом, яким є Постанова КМУ №320 від 25.04.2018 та Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

На думку колегії суддів, ніякі зміни до підзаконних актів, якими регламентована діяльність і компетенція позивача, незалежно від змісту таких змін і часу їх внесення, не можуть потягти виникнення права на звернення із позовом в інтересах держави до тих пір, поки законодавцем не буде внесені зміни до Закону України «Про транспорт» чи інший закон.

Таким чином, оскілки у позивача відсутнє право на подання позову в інтересах держави, дії прокурора по поданню позову відповідають положенням ч.3 ст.23 Закону України Про прокуратуру.

Оцінюючи інші заперечення відповідача проти позову, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо внесення виправлень у розрахунку плати за проїзд, колегія суддів зазначає, що такі виправлення були внесені відповідним працівником Управління Укртрансбезпеки у Волинській області Біруком В.Я. та поставлена печатка Управління. Виправлення внесені в частині найменування платника на підставі листа ПП «Транснет Т» №26/04/18-1 від 26.04.2018 та додатками до нього, з яких вбачається, що перевізником є ТОВ «Укрінформтрейд», а ПП «Транснет Т» являється лише експедиторським посередником.

Відсутність зауважень щодо виправлення у розрахунках плати за проїзд вказали судові колегії адміністративних судів, за позовами про стягнення коштів у справах №803/1650/16 та №803/488/17.

Щодо повторного перевантаження вантажу колегія суддів зазначає, що у зв`язку з виявленими порушеннями перевищення вагових параметрів транспортного засобу понад нормативи, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області було роз`яснено право водія привести вагові параметри у відповідність, як це передбачено п. 23 та 24 Порядку №879.

Зокрема, п. 23 Порядку №879 передбачено, що власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Пунктом 24 Порядку №879 визначено, що після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищенню габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.

Як вбачається з чека про зважування №202 від 14.03.2018, водій ОСОБА_1 привів у відповідність вагові параметри транспортного засобу у відповідність, про що була видана довідка про здійснення габаритно-вагового контролю №0003730 від 14.03.2018.

Таким чином новий акт про перевищення транспортним засобом вагових параметрів, окрім №0010669 від 14.03.2018, не складався, оскільки при повторному зважування перевищень не було. Окрім того, оскільки перевізник привів вагові параметри у відповідність, то в основу розрахунку плати за проїзд покладена відстань від місця завантаження с. Софіївська Борщагівка Київської області до місця проведення габаритно-вагового контролю - 82 км автомобільної дороги Н-22 с. Забороль Луцького району Волинської області.

Різниця загальної маси по чеку №196 від 14.03.2018 у 30550 кг та чеком №202 від 14.03.2018 у 30750 кг пояснюється допустимою похибкою зважування у 2%, яка передбачена пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою. КМУ №30 від 18.01.2001 та технічною документацією вагового обладнання.

Щодо невідповідності зважувального пристрою вимогам сертифікації, колегія суддів зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, зважування проводилось приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Т-АS2-РWIА №417. Вказаний засіб вимірювальної техніки зареєстрований в реєстрі органу з оцінки відповідності за №UА.ТR.002.СВ.0306-17 та відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки та Сертифікату перевірки типу № UА.ТR.002.СТ.0115-17 Rev.0, що підтверджено шляхом перевірки відповідності вимогам п. 5.2 ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь. Частина 1. Загальні технічні вимоги та методи випробування (OIML R 134-1:2006, IDT)».

Оцінюючи встановлені судом обставини у сукупності, колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування факту перевищення нормативно вагових параметрів транспортним засобом, який йому належить.

Судом береться до уваги висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 06.06.2018р. у справі № 820/1203/17, а саме, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговими транспортними засобами є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

З огляду на зазначене, вимога про стягнення з відповідача 20 735, 02 грн. плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування, що еквівалентно сумі 646, 38 євро на користь Державного бюджету України є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги спростовують наведені висновки місцевого господарського суду, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нового про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області, м. Луцьк на рішення господарського суду Харківської області від 18.02.2019 у справі №922/3538/18 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 18.02.2019 у справі №922/3538/18 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінформтрейд" (, вул. Поздовжня, 4 кімн. 29, м. Харків, Харківська область) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів : УК у Луцькому районі/ОТГ Забороль/22160100, , р/р 3508, Казначейство України (ЕАП) код банку отримувача 899998) 20 735,02 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінформтрейд" (, вул. Поздовжня, 4 кімн. 29, м. Харків, Харківська область) на користь прокуратури Волинської області (, вулю Винниченка, 15, м. Луцьк, 43000) 1762,00 грн. судового збору за подання позову, 2643,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний тест постанови апеляційного суду складено 20.05.2019.

Відповідно ст.ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя О.І. Терещенко

Суддя В.І. Сіверін