РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2019Справа №910/2705/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Блажівської О.Є., розглянувши у порядку

спрощеного позовного провадження матеріали справи №910/2705/19

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київгаз»

(01103, м.Київ, вул.М.Бойчука, буд.4Б, )

до Комунального підприємства «Куренівське Подільського району міста Києва» в особі

голови комісії з припинення Копашинської Світлани Василівни

(04073, м.Київ, вул.Фрунзе, буд.126, )

про включення вимог у розмірі 412 029,44 грн до передавального акту,-

Без повідомлення (виклику) сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Київгаз» 4 березня 2019 року звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Куренівське Подільського району міста Києва» в особі голови комісії з припинення або ліквідатора Копашинської Світлани Василівни про включення вимог у розмірі 412 029,44 грн до передавального акту.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами Договору №3.1.703.7 про умови поставки газу Управителям для побутових потреб від 01.01.2009 року належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання по сплаті поставленого природного газу, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 412 029,44 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 відкрито провадження у справі №910/2705/19, розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечень на відповідь на відзив, встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив.

02.04.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав на те, що позивач звернувся до відповідача із заявою про включення його кредиторських вимог до передавального акту з пропущенням строку, встановленого для заявлення кредиторами своїх вимог, у зв`язку з чим відповідачем було відмовлено у задоволенні вказаної заяви позивача.

08.04.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що пропущення строку заявлення вимог кредиторів не позбавляє кредитора права заявити такі вимоги.

17.04.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про долучення оригіналів та нотаріально завірених копій документів, доданих до позовної заяви.

Станом на 17.05.2019 від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

01.10.2009 між Публічним акціонерним товариством «Київгаз» (постачальник) та Комунальним підприємством «Куренівське Подільського району міста Києва» (управитель) було укладено Договір №3.1.703.7 про поставки газу управителям для побутових потреб від (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору постачальник зобов`язувався забезпечити в інтересах Управителя транспортування (доставку) природного газу (надалі - газ) для комунально-побутового споживання населення, а Управитель зобов`язується забезпечити безперервне надання газу в якості комунальної послуги населенню (наймачам, орендарям, власникам) квартир, іншим особам, які зареєстровані в житловому приміщенні (квартира, комунальна квартира, гуртожиток), та своєчасно здійснити оплату Постачальнику вартості спожитого мешканцями газу в термін і на умовах, передбачених цим договором.

Пунктами 5.2. Договору передбачено, що якщо Відповідач користується послугами ГІОЦ КМДА з розщепленням платежів, щомісячно, до 10 числа наступного за звітним місяця управитель зобов`язується забезпечувати збір та надходження до транзитного рахунку ГІОЦ грошових коштів мешканців за діючими тарифами по єдиних розрахункових документах платників комунальних послуг.

Відповідно до п.5.3 Договору якщо управитель не користується послугами ГІОЦ КМДА з розщеплення платежів, управитель зобов`язується, щомісячно, до 10 числа наступного за звітним місяця забезпечувати збір коштів та перераховувати їх на рахунок постачальника як вартість газу, спожитого мешканцями.

Згідно із п.5.4 Договору суми коштів, які надійшли від уповноважених установ та організацій по відшкодуванню втрат за надання пільг та субсидій з оплати природного газу управитель зобов`язується перераховувати постачальнику протягом 3-х банківських днів з дня отримання.

Відповідно до п.5.5. Договору у разі нездійснення платежів окремими мешканцями до 10 числа кожного наступного за звітним місяця, або у разі не надходження коштів по відшкодуванню пільг та субсидій по оплаті за газ, управитель приймає на себе зобов`язання невідкладно вжити всіх правових заходів для забезпечення своєчасної оплати за спожитий газ мешканцями (уповноваженими установами та організаціями по відшкодуванню пільг та субсидій), зокрема, шляхом стягнення заборгованості, з боржників через суд.

Відповідно до п.7.1.1. Договору постачальник має право вимагати від управителя своєчасної і в повному обсязі оплати вартості переданого йому газу для надання комунальної послуги мешканцям.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст.626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На виконання умов Договору позивач за період з грудня 2014 року по березень 2015 року (включно) поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 451 407,69 грн, що підтверджується актами прийому-передачі газу з грудня 2014 року по березень 2015 року.

Як вбачається з відомостей про розподіл коштів та розрахунку заборгованості, які долучені позивачем до позовної заяви, відповідачем, відповідно до умов Договору №3.1.703.7 про умови поставки газу Управителям для побутових потреб від 01.01.2009 року, з квітня 2015 року по липень 2018 року частково було здійснено оплату за поставлений газ.

Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань за Договором у Відповідача виникла перед Позивачем заборгованість у сумі 412 029,44 грн. Вказаний розмір заборгованості відповідачем не спростований, власного розрахунку заборгованості відповідачем до суду не подано.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідачем не зазначено жодних заперечень щодо факту отримання останнім природного газу на суму 451 407,69 грн та щодо невиконання відповідачем зобов`язання з оплати природного газу у повному обсязі.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство «Куренівське Подільського району міста Києва» перебуває в стані припинення з 30.08.2018; відомості про строк для заявлення кредиторами своїх вимог - 31.10.2018.

Як свідчать матеріали справи, 27.12.2018 Публічне акціонерне товариство «Київгаз» звернулося із вимогою №3457/09 до Комунального підприємства «Куренівське Подільського району міста Києва» про сплату боргу у розмірі 412 083,44 грн.

Відповідач у задоволенні вимоги про визнання кредиторських вимог на суму 412 083,44 грн відмовив, у зв`язку з пропуском строку, встановленого для заявлення вимог кредиторів.

Відповідно до ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з ч.3 ст.105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи (ч. 5 ст. 105 Цивільного кодексу України).

Слід зазначити, що виходячи з аналізу змісту норм статей 104, 105, 110 Цивільного кодексу України ліквідація є такою формою припинення юридичної особи за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами у передбачених ними випадках, у результаті якої вона припиняє свою діяльність (справи і майно) без правонаступництва, тобто без переходу прав та обов`язків до інших осіб. Іншою формою припинення юридичної особи є передача всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу чи перетворення (статті 104 - 109 Цивільного кодексу України). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11.07.2012 у справі № 6-65цс12.

Судом встановлено, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.08.2018 №1555 «Про організаційно-правові заходи, пов`язані з виконанням рішення Київської міської ради від 23.05.2018 №838/4902» вирішено утворити комісію з реорганізації Комунального підприємства «Куренівського Подільського району міста Києва» шляхом приєднання до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району».

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд зобов`язати Комунальне підприємство «Куренівське Подільського району міста Києва» в особі голови комісії з реорганізації Копашинської Світлани Василівни включити грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Київгаз» в сумі 412 029,44 грн до передавального акту.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Підстави припинення зобов`язань визначені у ст.ст. 599 - 601, 604 - 609 Цивільного кодексу України (припинення зобов`язання виконанням, припинення зобов`язання переданням відступного, припинення зобов`язання зарахуванням, припинення зобов`язання за домовленістю сторін, припинення зобов`язання прощенням боргу, припинення зобов`язання поєднанням боржника і кредитора в одній особі, припинення зобов`язання неможливістю його виконання, припинення зобов`язання смертю фізичної особи, припинення зобов`язання ліквідацією юридичної особи).

Серед підстав припинення зобов`язання відсутня така підстава для припинення зобов`язання як реорганізація юридичної особи шляхом приєднання.

Відповідно до ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Частиною 3 ст.105 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст.106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

За приписами ч.ч.1-3 ст.107 Цивільного кодексу України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Як встановлено судом, рішенням Київської міської ради від 23.05.2018 №838/4902 «Про реорганізацію комунальних підприємств шляхом приєднання» вирішено реорганізувати Комунальне підприємство «Куренівське Подільського району міста Києва» шляхом його приєднання до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»; встановлено, що Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» є правонаступником всіх прав та обов`язків Комунального підприємства Куренівське Подільського району міста Києва».

Тобто, з наведеного вбачається, що засновником відповідача прийнято рішення про припинення юридичної особи відповідача шляхом реорганізації, а саме приєднання.

Відповідно до ч.7 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Як встановлено судом, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис про те, що Комунальне підприємство «Куренівське Подільського району міста Києва» перебуває в стані припинення з 30.08.2018; відомості про строк для заявлення кредиторами своїх вимог - 31.10.2018.

Судом встановлено, що Публічним акціонерним товариством «Київгаз» було подано №3457/07 про сплату боргу у розмірі 412 083,44 - 27.12.2018 року, тобто після встановленого строку для заявлення кредиторських вимог, у зв`язку з чим відповідачем було відмовлено позивачу у включенні кредиторський вимог Публічного акціонерного товариства «Київгаз» у сумі 412 б029,44 грн до передавального акту, з огляду на що і виник спір у справі.

Як зазначено, у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №925/1143/17 перебування боржника в стані припинення не припинило зобов`язання, у зв`язку з чим в силу статті 107 Цивільного кодексу України кредитор вправі вимагати від відповідача в особі комісії з припинення як виконання зобов`язання так і включення кредиторських вимог за такими зобов`язаннями до передавального акту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості тверджень відповідача про наявність у нього підстав для відмови включити до передавального акту Комунального підприємства «Куренівське Подільського району міста Києва» кредиторські вимоги позивача на суму 412 029,44 грн, у зв`язку з пропущенням позивачем (кредитором) строку заявлення вказаних кредиторських вимог.

Таким чином, позов Публічного акціонерного товариства «Київгаз» до Комунального підприємства «Куренівське Подільського району міста Києва» про зобов`язання включити грошові вимоги у сумі 412 029,44 грн до передавального акту підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Київгаз».

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Київгаз» задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Комунальне підприємство «Куренівське Подільського району міста Києва» в особі голови комісії з припинення Копашинської Світлани Василівни (04073, м.Київ, вул.Фрунзе, буд.126; ) включити грошові вимоги Публічного акціонерного товариства «Київгаз» (01103, м.Київ, вул.Михайла Бойчука, буд.4-Б; ) у сумі 412 029 (чотириста дванадцять тисяч двадцять дев`ять) грн 44 коп до передавального акту.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Куренівське Подільського району міста Києва» в особі голови комісії з припинення Копашинської Світлани Василівни (04073, м.Київ, вул.Фрунзе, буд.126; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Київгаз» (01103, м.Київ, вул.Михайла Бойчука, буд.4-Б; ) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.Є. Блажівська