ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"21" травня 2019 р. Справа №870/29/19
Суддя Західного апеляційного господарського суду - Бонк Т.Б.,
секретар судового засідання: - Борщ І.О.,
розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Бізон Імпорт від 18.04.2019р.
про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації Правова Ліга від 29.03.2019
у справі № 4/2019 ( третейський суддя В.С. Федірко )
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Бізон Імпорт, Запорізька область,
до відповідача: Приватного підприємства Хлібопродукт, Одеська область,
про стягнення заборгованості
за участі представників: не з`явилися.
Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Бізон-Імпорт звернулося з позовом до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації ОСОБА_1 про стягнення з Приватного підприємства Хлібопродукт, Одеська область, заборгованості згідно договору поставки, а саме: 645 844,74 грн заборгованості, що еквівалентно 20 335,16 євро, з них 574 522, 52 грн основного боргу, 40 809, 02 грн пені, 8 161, 79 грн штрафу, 22 351, 41 грн товарного кредиту.
ТОВ Бізон-Імпорт звернулося до Західного апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду від 29.03.2019р. по третейській справі № 4/2019.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.05.2019р. заяву ТОВ Бізон-Імпорт призначено до розгляду на 21.05.2019 та витребувано справу №4/2019 з третейського суду.
20.05.2019р. на вимогу суду ТОВ Бізон-Імпорт подало заяву, в якій зазначено, що:
· рішення Постійно діючого третейського суду при ОСОБА_3 Ліга від 29.03.2019 у третейській справі №4/2019 про стягнення заборгованості - не скасовано;
· у провадженні інших судів відсутні справи з приводу оскарження чи скасування рішення третейського суду по третейській справі №4/2019;
· третейське застереження міститься в п. 9.1 Договору поставки № БМА-038/2018 від 08.10.2018 року, яке не визнавалося та не визнане недійсним.
У судове засідання не з`явилися представники сторін, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи за адресою місцезнаходження.
Відповідно до ч. 2 ст. 349 ГПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи обмежений строк розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а також той факт, що апеляційним судом участь сторін у судовому засіданні не визнавалася обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути вказану заяву без участі представників сторін.
Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Бізон-Імпорт» (продавець) та Приватним підприємством Хлібопродукт (покупець) 08 жовтня 2018 року було укладено Договір поставки № БМА-038/2018 (надалі- Договір).
Відповідно до п.1.1. Договору Договором регулюються відносини сторін з поставки сільськогосподарської техніки, насіння для сівби, засобів захисту рослин (товар).
Відтак, згідно договору, спір між сторонами був переданий на вирішення Постійно діючого третейського суду при ОСОБА_4 Правова Ліга, та за наслідками вирішення спору вказаним третейським судом було прийнято рішення.
Сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду без будь-яких зволікань чи застережень (частина 1 статті 50 Закону України Про третейські суди).
Відповідно до статті 51 Закону України Про третейські суди, рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.
За приписами частини 1 статті 55 Закону України Про третейські суди рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.
Відповідно до статті 57 Закону України Про третейські суди, рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження. Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".
У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі статтею 327 Господарського процесуального кодексу України та пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України Про виконавче провадження є наказ.
Частиною 1 статті 56 Закону України Про третейські суди визначено, що заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.
Згідно з частиною 2 статті 352 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.
За нормами частини 3 статті 354 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.
У відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України Про третейські суди та статтею 355 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до статті 355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
Згідно ст. 56 Закону України Про третейські суди компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо: 1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом; 2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України; 8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.
У даному випадку судом перевірено та встановлено наступне:
- рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Правова Ліга від 29.03.2019р. у третейській справі № 4/2019 не скасовано компетентним судом;
- справа підвідомча третейському суду відповідно до закону;
- строк для звернення з заявою про видачу наказу не пропущений;
- рішення прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою;
- третейська угода не визнана недійсною компетентним судом;
- доказів того, що склад Третейського суду сформований в порушення вимог Закону України Про третейські суди та третейської угоди, не надано;
- рішення Третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України;
- Третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.
Окрім того, у матеріалах справи відсутні докази добровільного виконання боржником (відповідачем) рішення третейського суду у третейській справі № 4/2019.
Відтак, суд встановив відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, які передбачені ст. 355 ГПК України, ч. 6 ст.56 Закону України Про третейські суди, та дійшов висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Бізон Імпорт від 18.04.2019р. про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при ОСОБА_5 ОСОБА_2 Ліга від 29.03.2019 у третейській справі № 4/2019.
Сплачена заявником сума судового збору відповідно до ст.129 ГПК України покладається на відповідача (боржника) Приватне підприємство Хлібопродукт, оскільки станом на дату звернення позивача до суду з даною заявою, рішення третейського суду відповідачем добровільно не виконано.
Керуючись ст. ст. 129, 234, 354, 356 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -
УХВАЛИВ:
1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Бізон Імпорт від 18.04.2019р. про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при ОСОБА_3 Ліга від 29.03.2019 у справі № 4/2019 - задоволити.
4.Відповідні накази видати після набрання ухвалою законної сили.
5.Ухвалу може бути оскаржено до Верховного Суду в апеляційному порядку, протягом 20 (двадцяти) днів з дня її проголошення (з урахуванням частини 2 статті 256 ГПК України).
6.Ухвала суду за наслідками розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Головуючий (суддя-доповідач) Т.Б. Бонк