ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2019 року м. Дніпро Справа № 904/4519/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Білецької Л.М.

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Бєлік В.Г.), ухвалене у м. Дніпро 15.01.2019 року (дата складання повного тексту рішення - 25.01.2019) у справі № 904/4519/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд плюс", с. Богуслав, Павлоградський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 827 916,28 грн. за договором поставки № 12/18-М від 15.05.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2019 року у справі № 904/4519/18 позовні вимоги задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд плюс" (51486, Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Богуслав, вул. Нова, буд. 3, ) 817 884,22 грн. - основного боргу, 10 032,06 грн. - 3% річних та 12 418,75 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, недоведення обставин, які суд визнав встановленими та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2019 року у справі № 904/4519/18 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- судом не враховано, що в порушення п. 4.7., укладеного між сторонами договору поставки товару № 12/18-М від 15.05.2018, сторонами не узгоджувалося заявки на постачання товару;

- за відсутності погоджених між стороами заявок та відсутності рахунків-фактур на оплату товару розрахунки по договору не могли бути здійснені;

- судом не обгрунтовано належним чином відхилення доводів відповідача, які наводилися у відзиві на позов, зокрема судом не було надано оцінки обставинам щодо одержання товару від імені відповідача неуповноваженою особою та невідповідність наданих позивачем накладних та товарно-транспортних накладних вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»;

- судом не враховано, що позивачем не надавалося відповідачу сертифікату відповідності (якості) поставленого товару та було поставлено товар не узгодженого асортименту, що і було підставою для часткової оплати поставленого товару;

- судом ухвалено рішення на підставі письмових доказів, які були надані позивачем та не були завірені належним чином.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.04.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2019р. у справі № 904/4519/18, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 07.05.19р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.05.2019р. в судовому засіданні оголошено перерву до 23.05.2019р.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим у відповідності до фактичних обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євробуд плюс" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" (відповідач, покупець) укладений договір поставки товару № 12/18-М від 15.05.2018 (договір).

Згідно з п. 1.1. договору, постачальник зобов`язується передавати у власність (поставляти), а покупець приймати та оплачувати товар, загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру, та загальна вартість, яких визначена сторонами у специфікаціях, які є додатками до цього договору і становлять його невід`ємну частину.

Відповідно до п. 3.1. договору, поставка товару здійснюється постачальником окремими партіями автомобільним чи іншим транспортом на об`єкт вказаний в специфікаціях на поставку кожної партії товару.

Пунктом 4.7. договору передбачено, що розрахунки за кожну партію товару, в тому числі відшкодування вартості транспортних витрат постачальника (у разі поставки товару транспортом постачальника) здійснюються в безготівковому порядку протягом 3-х банківських днів з дати фактичного отримання покупцем товару.

Відповідно до п. 4.9. договору розрахунок за фактично одержану партію товару здійснюється покупцем на підставі належним чином оформлених актів приймання-передачі товару та/або товарно-транспортних (видаткових) накладних (залежно від умов поставки товару) та рахунків-фактур постачальника.

На виконання договору сторонами підписано Специфікації №№ 1-5 від 15.05.2018р. та у відповідності до умов договору і специфікацій позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 2 817 884,22 грн., що підтверджується наступними накладними на відпуск матеріалів на сторону: № 125 від 29.05.2018 на суму 19 088,76 грн.; № 126 від 30.05.2018 на суму 1 001 252,17 грн.; № 138 від 04.06.2018 на суму 1 015,26 грн.; № 139 від 04.06.2018 на суму 1 652 011,78 грн.; № 142 від 02.06.2018 на суму 144 516,25 грн. та відповідними товарно-транспортними накладними, належним чином завірені копії, яких долучено позивачем до матеріалів справи (а.с. 23-86, т. 1).

Отримання товару по вищезазначеним накладним підтверджується підписом на них представника відповідача та відтиском печатки підприємства відповідача.

Проте, відповідач порушив умови договору та здійснив лише частково оплату поставленого по договору товару у розмірі 2 000 000,00 грн., що підтверджується витягом з банківського рахунку позивача та не оспорюється сторонами.

Факт часткової оплати товару та сума боргу відповідача за поставлений по договору товар у сумі 817 884,22грн., також підтверджуються підписаним сторонами актом звіряння взаємних розрахунків за період з квітня по серпень (а.с. 89-92, відносини відображені на сторінці 90).

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні за змістом норми містяться і у ст. 193 Господарського кодексу України.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами п. 4.7. договору, розрахунки за кожну партію товару, в тому числі відшкодування вартості транспортних витрат постачальника (у разі поставки товару транспортом постачальника) здійснюються в безготівковому порядку протягом 3-х банківських днів з дати фактичного отримання покупцем товару.

Товар не був оплачений відповідачем у зазначені в п. 4.7. договору строки внаслідок чого в останного утворилась заборгованість в розмірі 817 884,22грн., доказів погашення якої відповідачем до справи не подано.

Позивачем здійснено нарахування 3% річних на суму боргу відповідача за період з 08.06.2018 по 30.09.2018 у розмірі 10 032,06 грн., який відповідає умовам договору та фактичним обставинам справи.

За наведених обставин місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором у сумі 817 884,22грн. та нарахованих на суму боргу 3% річних у сумі 10 032,06 грн.

При цьому, апеляційним судом відхиляються доводи відповідача про відсутність підстав для проведення розрахунків внаслідок не погодження сторонами заявок на поставку товару та відсутність рахунків-фактур на його оплату, оскільки п.п. 1.1., 1.5., 2.1. , 3.1., 3.2., 4.1. договору встановлено, що умови конретної поставки узгоджуються сторонами у специфікаціях, а строк оплати товару встановлений у п. 4.7. та не залежить від виставлення позивачем рахунку-фактури на оплату товару.

Одержання відповідачем товару на суму 2 817 884,22 грн. підтверджується товарно-транспортними накладними та накладними на відпуск матеріалів на сторону, які містять підпис представника відповідача та відтиск печатки ТОВ "Спецдоррембуд", а також підписаним керівниками сторін актом звіряння взаємних розрахунків за період з квітня по серпень та фактом часткової оплати відповідачем поставленого за договором товару у сумі 2 000 000,00грн..

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, колегія суддів апеляційного суду вважає, що позивачем доведений факт одержання відповідачем, поставленого позивачем по договору товару на суму 2 817 884,22 грн., а відповідні заперечення відповідача є безпідставними.

Не спростовано відповідачем і належними та допустимими доказами, що особи, які здійснювали прийняття товару по договору за вищенаведеними товарно-транспортними накладними та накладними на відпуск матеріалів на сторону не є працівниками відповідача та привласнили поставлений позивачем товар.

Окрім цього, колегія суддів враховує, що відповідач не звертався до позивача з претензіями щодо не поставлення позивачем, обумовленого у специфікаціях товару у встановлений строк, як і не звертався з претензіями щодо поставлення товару неналежної якості та асортименту.

Виходячи з усього вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскаржуване рішення господарського суду відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 15.01.2019р. відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 18 628,11грн. слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2019р. у справі № 904/4519/18 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2019р. у справі № 904/4519/18- залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 27.05.2019 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Л.М. Білецька