ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1181/18

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури, Київська обл., м. Кагарлик в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, м. Київ

до Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово", Київська обл., Святошинський р-н., м. Боярка

треті особи: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора

За участі секретаря судового засідання: Зоря В.С.

За участю представників:

прокурор: Набок Ю.В. (посв. № 044829 від 16.11.2016 р.);

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи-1: ОСОБА_8 (дов. № 650 від 02.03.2018 р.);

від третьої особи-2: ОСОБА_8 (дов. № 762 від 13.03.2019 р.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури (прокурор) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області (позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" (відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення державного реєстратора комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Мельника Д.С. від 15.05.2017 р. за № 20398293 про державну реєстрацію права оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 18,5001 га в межах Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області.

Звертаючись з позовом до суду, прокурор посилався на те, що право користування на спірну земельну ділянку набуте ОСОБА_1 без рішення органу, який уповноважений розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, тобто Головного управління Держгеокадастру у Київській області, договір оренди (без номеру) від 14.12.2015 р. між ГУ Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_1 не укладався, та враховуючи, що державним реєстратором Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Мельником Д.С. прийнято рішення про реєстрацію права оренди на оспорювану земельну ділянку на підставі договору оренди від 14.12.2015 р., який не укладався, то рішення від 15.05.2017 р. за № 20398293 про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 18,5001 га в межах Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області підлягає скасуванню.

Прокурор, звертаючись з даним позов до суду, вказував на порушення інтересів держави, оскільки незаконна передача земельної ділянки та її реєстрація суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні, які закріплені в ст. 14 Конституції України та ст. 5 Земельного кодексу України, внаслідок чого унеможливлюється реалізація державної політики, спрямованої на регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Таким чином, прокурором подано позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, як спеціально уповноваженого органу виконавчої влади на розпорядження землями державної власності, який на захист порушених прав держави до суду не звертався, тому у прокурора виникло право на звернення до суду у зв'язку з бездіяльністю вказаного державного органу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.06.2018 р. відмовлено у відкритті провадження у справі № 911/1181/18 за вказаним позовом на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України. Ухвала мотивована тим, що спір належить до юрисдикції адміністративних судів як спір з органом владних повноважень про визнання незаконними рішень цього органу та скасування записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на майно, вчинених таким органом у межах здійснення ним публічно-владних управлінських функцій, а вимоги про майнове право не заявлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 р. скасовано ухвалу господарського суду Київської області від 11.06.2018 р. про відмову у відкритті провадження у справі № 911/1181/18; матеріали справи № 911/1181/18 повернуто до господарського суду Київської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.12.2018 р. для розгляду справи № 911/1181/18 визначено суддю Рябцеву О.О.

Вимоги прокурора обґрунтовані тим, що в провадженні Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000286 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України за фактом підроблення документів під час отримання ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки площею 18,5001 га для ведення фермерського господарства на території Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області, в рамках якого установлено, що між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області в особі виконуючого обов'язки начальника Шумського А.Г. та фізичною особою ОСОБА_1 укладено договір оренди від 14.12.2015 р. земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 18,5001 га в межах Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області. На підставі вказаного договору державним реєстратором Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Мельником Д.С. 15.05.2017 р. за № 20398293 зареєстровано право оренди спірної земельної ділянки. Прокурор, посилаючись на лист ГУ Держгеокадастру в Київській області № 10-10-0.222-432/2-18 від 12.01.2018 р., наголошує на тому, що накази «Про надання дозволу про розроблення документації із землеустрою» та «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» на спірну земельну ділянку Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області не видавалися, договір оренди на вищевказану ділянку між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_1 не укладався, отже право користування набуте Королевичем В .Л. без рішення органу, який уповноважений розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.12.2018 р. відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.02.2019 р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору стороні відповідача - Королевича Віктора Леонідовича.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.02.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження.

20.02.2019 р. до господарського суду Київської області від ОСОБА_1. надійшли пояснення по справі, в яких третя особа-1 просить суд у задоволенні позовних вимог прокуратури відмовити у повному обсязі, при цьому зазначає, що Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи, тому ОСОБА_1 вважає, що заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури, при пред'явленні даної позовної заяви вийшов за межі своїх повноважень. За твердженням ОСОБА_1 , оскільки в установленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, то відповідно до ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України, ст. 18 Закону України «Про оренду землі» він є укладеним, а отже - оспорюваним та за рішенням суду може бути визнаний недійсним. Таким чином, на думку третьої особи-1, позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації речового права та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в даній справі має бути похідною від позовної вимоги про визнання недійсним договору оренди землі, яка прокурором не заявлялася.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.03.2019 р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору стороні відповідача - Фермерське господарство "Королевич".

20.03.2019 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли пояснення по справі, в яких ГУ Держгеокадастру у Київській області підтримує позов заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури та просить його задовольнити. При цьому, позивач зазначає, що договір оренди на спірну земельну ділянку між ГУ Держгеокадастру у Київській області та громадянином ОСОБА_1 не укладався. Разом з тим, згідно відомостей, що містяться в НКС (Національні кадастровій системі), ОСОБА_1 є орендарем спірної земельної ділянки на підставі договору оренди і за ним 15.05.2017 р. зареєстроване речове право на неї. Отже, право користування набуте ОСОБА_1. без рішення органу, який уповноважений розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, тобто Головного Управління Держгеокадастру у Київській області.

21.03.2019 р. до господарського суду Київської області від третьої особи-2 надійшли пояснення у справі, в яких ФГ «Королевич» просить у задоволенні позовних вимог заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури відмовити у повному обсязі. Вказані пояснення третьої особи-2 аналогічні за своїм змістом поясненням у справі, поданими третьою особою-1.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.03.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та розгляд справи по суті призначено на 26.03.2019 р.

Прокурор у підготовче засідання 22.01.2019 р. не з'явився, а у підготовчих засіданнях 05.02.2019 р., 19.02.2019 р., 05.03.2019 р., 19.03.2019 р. та у судових засіданнях 26.03.2019 р., 09.04.2019 р. та 25.04.2019 р. позовні вимоги підтримав.

Представник позивача у підготовчі засідання 22.01.2019 р., 05.02.2019 р., 19.02.2019 р., 05.03.2019 р. не з'явився, а у підготовчому засіданні 19.03.2019 р. представник позивача позов прокурора підтримав. У судові засідання 26.03.2019 р., 09.04.2019 р., 25.04.2019 р. позивач не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце підготовчих та судових засідань був належним чином повідомлений, що підтверджується підписом представника позивача на бланку повідомлення про призначення справи до судового розгляду по суті від 19.03.2019 р., а також рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №№ 743, 176

Представник відповідача у підготовчі засідання 22.01.2019 р., 05.02.2019 р., 19.02.2019 р., 05.03.2019 р., 19.03.2019 р. та у судові засідання 26.03.2019 р., 09.04.2019 р., 25.04.2019 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце підготовчих та судових засідань був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №№ 736, 056, 330, 587, 620, 119, 022, 909.

Представник третьої особи-1 у підготовчих засіданнях 19.02.2019 р., 05.03.2019 р., 19.03.2019 р. та у судових засіданнях 26.03.2019 р., 09.04.2019 р. та 25.04.2019 р. проти позову прокурора заперечував.

Представник третьої особи-2 у підготовчому засіданні 19.03.2019 р. та у судових засіданнях 26.03.2019 р., 09.04.2019 р. та 25.04.2019 р. проти позову прокурора заперечував.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників позивача та третіх осіб, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи містять ксерокопію договору оренди землі від 14.12.2015 р., здійснену з копії вказаного договору, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар), відповідно до предмету якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського призначення (для ведення фермерського господарства), загальною площею 18,5001 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області.

Відповідно до п. 1 договору в оренду передається земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 18,5001 га, в тому числі рілля - 18,5001 га. меліорованих земель в складі земельної ділянки немає. Форма власності - державна. Грошова оцінка земельної ділянки становить 520047,96 грн.

Відповідно до акта визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 14.12.2015 р. земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 18,5001 га, яка знаходиться на території Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області, передається у оренду громадянину ОСОБА_1 визначена в натурі (на місцевості) відповідно до затвердженого проекту землеустрою.

На підставі акта приймання-передачі об'єкта оренди від 14.12.2015 р., орендодавець передав, а орендар прийняв у своє користування спірну земельну ділянку для введення фермерського господарства.

На договорі оренди землі від 14.12.2015 р. містяться підписи, як зі сторони ОСОБА_1 так, і зі сторони Головного управління Держгеокадастру у Київській області.

15.05.2017 р. державним реєстратором Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Мельником Д.С. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 20398293 зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 18,5001 га для ведення фермерського господарства; Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 35182259 від 15.05.2017 р.

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 від 31.05.2017 р. за ОСОБА_1 . зареєстровано право оренди на 21 рік.

Матеріали справи також містять договір суборенди землі від 25.07.2017 р., укладений між Королевичем Віктором Леонідовичем (орендодавець) та Фермерським господарством «Королевич» (суборендар).

Відповідно до п. 1.1 договору суборенди землі орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 18,5001 га, в тому числі рілля - 18,5001 га, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1, сільськогосподарського призначення (для ведення фермерського господарства), що знаходиться за адресою: Київська область, Миронівський район, територія Малобукринської сільської ради.

Згідно з п. 1.2 договору суборенди землі вказана земельна ділянка передана ГУ Держгеокадастру у Київській області Королевичу Віктору Леонідовичу, відповідно до договору оренди землі, укладеного 14.12.2015 р. між ГУ Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_1 , який зареєстровано 15.05.2017 р., який передає в суборенду за цим договором зазначену земельну ділянку ФГ «Королевич».

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначав, що договір оренди землі від 14.12.2015 р. між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та Королевичем В.Л. не укладався, накази про надання дозволу «Про розроблення документації із землеустрою» та «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області не видавалися.

Як вбачається з матеріалів справи, Головне управління Держгеокадастру в Київській області листом № 10-10-0.222-432/2-18 від 12.01.2018 р., адресованим Миронівському ВП ГУ НП в Київській області у відповідь на лист останнього, стосовно надання копій документів, які необхідні для розслідування кримінального провадження № 0000286, повідомив, що за наявною в системі АСД «ДОК ПРОФ 3.0» інформацією накази «Про надання дозволу про розроблення документації із землеустрою» та «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» гр. ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області не видавалися, договір оренди на вищевказану ділянку між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_1 не укладався.

Разом з тим, відповідно до листа приватного нотаріуса Поліщука Анатолія Олександровича № 40-01-16/18 від 05.03.2018 р., адресованого Миронівському відділу поліції Національної поліції ГУ НП в Київській області, щодо нотаріального засвідчення вірності копії з оригіналів документів, а саме договору оренди землі, приватний нотаріус повідомив, що 01.06.2017 р. до його робочого місця звернувся ОСОБА_7 за нотаріальним засвідченням вірності копії з оригіналів документів, а саме - договору оренди землі, який був засвідчений ним за реєстровим № 633.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (стаття 126 Земельного кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення таких відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об'єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлений перелік підстав для державної реєстрації прав, зокрема, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката (п. 1 ч. 1 зазначеної статті).

Згідно з інформаційною довідкою № 117112776, сформованою 15.03.2018 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, вбачається, що 15.05.2017 р. державним реєстратором Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Мельником Д.С. за № 20398293 зареєстровано право оренди, суборенди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 18,5001 га для ведення фермерського господарства на підставі договору оренди землі з актом визначення меж земельної ділянки в натурі від 14.12.2015 р. та актом приймання-передачі об'єкта оренди від 14.12.2015 р. та договору суборенди від 25.07.2017 р. за ОСОБА_1 та ФГ «Королевичем».

У постанові Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 р., якою було скасовано ухвалу господарського суду Київської області від 11.06.2018 р. про відмову у відкритті провадження у даній справі зазначено наступне.

Державна реєстрація права здійснюється суб'єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, встановлених законом, зокрема, на підставі заяви про державну реєстрацію прав, поданої особою, за якою здійснюється реєстрація права. Тобто, відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб'єктом звернення за такою послугою та суб'єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

Якщо ж, на думку позивача, саме в результаті державної реєстрації речового права за третьою особою - суб'єктом звернення за такою послугою порушується (не визнається, оспорюється) право власності позивача, то має місце спір позивача про цивільне право з цією особою, яка і має бути належним відповідачем у спорі про скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права за особою, адже наслідки вирішення такого спору судом безпосередньо впливають на зміст та стан речового права саме цієї особи.

З предмета та підстав позову, викладених у позовній заяві, вбачається, що позивач звернувся до суду з цим позовом на захист порушеного, на його думку, речового права на вказану ним земельну ділянку, тобто, спір, який виник із майнових відносин приватноправового характеру, та існування якого не залежить від додержання вимог законодавства при здійсненні запису про реєстрацію права суб'єктом державної реєстрації прав.

Не визначивши відповідачем у справі особу, яка є стороною спору про цивільне право, позивач обрав спосіб захисту свого порушеного права, який, відповідно до наданого ним обґрунтування, вважає належним та ефективним у межах наявного спору саме з відповідачем; відповідні доводи та обґрунтування підлягають перевірці господарським судом.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 911/488/18, провадження № 12-207гс18.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка площею 18,5001 га була надана ОСОБА_1 в оренду для ведення фермерського господарства, з правом передачі в піднайм (суборенду).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Частиною 4 ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець.

За договором оренди землі від 14.12.2015 р. земельна ділянка надана для ведення фермерської діяльності, тобто як різновиду підприємницької діяльності.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 15.09.2014 р. за № 0000856 здійснено державну реєстрацію юридичної особи - Фермерського господарства «Королевич», засновником та головою якого є ОСОБА_1 .

Отже, станом на час реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права оренди на земельну ділянку Фермерське господарство «Королевич» вже було зареєстровано як юридична особа в установленому законом порядку.

На підставі договору суборенди землі від 25.07.2017 р. земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 18,5001 га була передана в суборенду Фермерському господарству «Королевич» для ведення фермерського господарства.

Згідно з інформаційною довідкою № 117112776, сформованою 15.03.2018 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна зареєстровано відомості про суб'єкта іншого речового права: орендар, суборендар - Фермерське господарство «Королевич»; орендодавець - Головне Управління Держгеокадастру у Київській області; орендар - ОСОБА_1 .

Отже, враховуючи приписи п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст. 125 Земельного кодексу України, наслідки вирішення судом даного спору безпосередньо впливають на зміст та стан речового права саме Фермерського господарства «Королевич».

Звертаючись з даним позовом до суду, прокурор стверджував, що саме в результаті державної реєстрації речового права за ОСОБА_1 не визнається та оспорюється право власності держави на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності. Отже має місце спір позивача, як спеціально уповноваженого органу виконавчої влади на розпорядження землями державної власності, про цивільне право з цією особою, тобто Фермерським господарством «Королевич», який і має бути належним відповідачем у спорі про скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права за особою, адже наслідки вирішення такого спору судом безпосередньо впливають на зміст та стан його речового права.

Як вказано в постанові Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 р., та вбачається з предмета та підстав позову, викладених у позовній заяві, прокурор звернувся до суду з цим позовом на захист порушеного, на його думку, речового права на вказану ним земельну ділянку, тобто, спір, виник із майнових відносин приватноправового характеру, та існування його не залежить від додержання вимог законодавства при здійсненні запису про реєстрацію права суб'єктом державної реєстрації прав.

Обрав спосіб захисту свого порушеного права, який, відповідно до наданого ним обґрунтування, прокурор вважає належним та ефективним, прокурор не визначив відповідачем у справі особу, яка є стороною спору про цивільне право.

Частиною ч. 1 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Однак, ні позивач, ні прокурор, який відповідно до ст. 55 Господарського процесуального кодексу України має такі ж процесуальні права, не скористались своїм правом стосовно залучення до участі у ній співвідповідача, шляхом подання до суду відповідного клопотання.

Отже, прокурором не визначено відповідачем особу, яка є стороною спору про цивільне право, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Крім того, як встановлено судом, державна реєстрація речового права на земельну ділянку була зареєстрована Комунальним підприємством Київської обласної ради «Готово» на підставі договору оренди землі від 14.12.2015 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Недійсність договору оренди землі від 14.12.2015 р. не встановлена законом, а отже він не є нікчемним правочином.

Таким чином, договір оренди від 14.12.2015 р. є оспорюваним правочином.

При цьому, договір оренди землі від 14.12.2015 р., укладений між ГУ Держгеркадастру у Київській області та ОСОБА_1 , не визнавався недійсним в судовому порядку.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки державна реєстрація речового права була здійснена державним реєстратором на підставі договору оренди землі від 14.12.2015 р., укладеного між ГУ Держгеркадастру у Київській області та ОСОБА_1 , який на даний час недійсним не визнаний, то відповідно і підстави для скасування державної реєстрації прав оренди земельної ділянки відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог прокурора.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається судом на прокурора.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення підписано 15.05.2019 р.

Суддя О.О. Рябцева