РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.05.2019Справа № 910/3511/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРБІТА ПОБУТУ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ПЛАЗА СЕРВІС»

про стягнення 36 437,40 грн.

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОРБІТА ПОБУТУ» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ПЛАЗА СЕРВІС» (відповідач) про стягнення 36 437,40 грн. на підставі Договору № 02/031018-ОП про надання послуг з прибирання від 03.10.2018, з яких: 32 310,00 грн. - основний борг, 2 511,90 грн. - пеня та 1 615,50 грн. - штраф.

Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг згідно укладеного між сторонами договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2019 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРБІТА ПОБУТУ» до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/3511/19 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

В матеріалах справи наявні докази отримання позивачем та відповідачем ухвали Господарського суду міста Києва від 28.03.2019 про відкриття провадження у справі № 910/3511/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від останніх до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідачем без поважних причин відзив на позовну заяву у встановлений строк до суду не подано.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву та додані до неї докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

03.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ПЛАЗА СЕРВІС» (замовник, відповідач) і Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРБІТА ПОБУТУ» (виконавець, позивач) було укладено Договір № 02/031018-ОП про надання послуг з прибирання (далі - Договір або Договір № 02/031018-ОП від 03.10.2018).

Відповідно до п. 1.1 Договору, виконавець зобов`язується з « 08» жовтня 2018 року надавати послуги замовнику з щоденного прибирання паркінгу, що розташований на -2 поверсі ЖК Smart Plaza Polytech, який знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, 24 (надалі - об`єкт), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити, відповідно до умов цього Договору, виконавцеві зазначені послуги.

Пунктом 3.1 Договору сторони погодили, що вартість послуг становить 9 300,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 550,00 грн. на місяць.

Пунктом 3.6 Договору встановлено порядок розрахунків, а саме: до 20-го числа кожного поточного місяця надання послуг, замовник сплачує авансовий платіж в розмірі не менше ніж 30 (тридцять) відсотків від вартості послуг, що визначена в п. 3.1.1, 3.1.2 (відповідно до періоду оплати) даного Договору, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця. Решта вартості послуг за відповідний календарний місяць, що залишилась не сплаченою, сплачується протягом 10 (десяти) банківських днів після підписання сторонами відповідного Акту приймання-передачі наданих послуг або з моменту, коли такі акти вважаються підписаними відповідно до п. 4.3 цього Договору та виставлення відповідного рахунку (п. 3.6.2 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, виконавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання за цим Договором з моменту підписання замовником Акта приймання-передачі наданих послуг, а також у випадку передбаченому п. 4.3 даного Договору. Виконавець щомісячно за місцем надання послуг надає замовнику Акт приймання-передачі наданих послуг. Замовник зобов`язаний протягом 3 робочих днів з моменту отримання Акту приймання-передачі наданих послуг підписати і повернути його або надати мотивовану відмову від його підписання (п. 4.2 Договору).

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що, у разі не підписання Акта приймання-передачі наданих послуг чи відсутності мотивованої відмови у підписання зазначеного Акта у терміни, передбачені п. 4.2 цього Договору, акт вважається підписаним, послуги такими, що надані відповідно до умов Договору і замовник не має претензій щодо якості наданих послуг.

Згідно п. 8.2 Договору сторони погодили, що, у випадку порушення замовником п. 3.6 Договору, він сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу по день розрахунку.

Відповідно до п. 8.3 Договору, у разі прострочення замовником оплати послуг (невиконання чи часткове виконання обов`язків, покладених на замовника, відповідно до п. 3.6 Договору), виконавець має право без попереднього попередження замовника зупинити надання послуг по прибиранню до погашення заборгованості та/або стягнути штраф у розмірі 5% від суми заборгованості.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печатками сторін і діє до 31.12.2018 (п. 10.3.1 Договору). У випадку дострокового розірвання даного Договору взаєморозрахунки між сторонами проводяться на дату розірвання цього Договору з урахуванням об`єму наданих послуг і проведеної передоплати (п. 10.3.4 Договору). Договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін (п. 10.3.5 Договору).

Пунктом 1 Додаткової угоди № 1 від 24.01.2019 до Договору № 02/031018-ОП про надання послуг з прибирання сторони вирішили достроково розірвати Договір з 01.02.2019. Останній день надання послуг 31.01.2019.

Як зазначає позивач у позовній заяві, ним на виконання умов Договору № 02/031018-ОП від 03.10.2018 у період з жовтня 2018 року по січень 2019 року було надано відповідачу послуги зі щоденного прибирання паркінгу на загальну суму 35 100,00 грн. Вказані послуги були прийняті відповідачем без претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт, що підтверджується позивачем доданими до матеріалів справи копіями актів здачі прийняття робіт № 8 від 31.10.2018, № 10 від 30.11.2018, № 11 від 31.12.2018, № 1 від 31.01.2019.

Зазначені акти здачі прийняття робіт підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором № 02/031018-ОП від 03.10.2018 надані йому в період з жовтня 2018 року по січень 2019 року позивачем послуги оплатив частково та несвоєчасно в загальній сумі 2 790,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 941 від 23.11.2018.

Загальна заборгованість відповідача перед позивачем по оплаті наданих останнім послуг, відповідно до Договору № 02/031018-ОП від 03.10.2018, становить 32 310,00 грн. (35 100,00 грн. (загальна вартість послуг) - 2 790,00 грн. (сплачена заборгованість) = 32 310,00 грн.).

Враховуючи зазначене, 01.02.2019 позивач звернувся до відповідача із претензією № 11 від 31.01.2019, відповідно до якої просив останнього сплатити наявну заборгованість в розмірі 32 310,00 грн. До претензії додавалися акт звірки взаєморозрахунків, рахунки № 8 від 18.10.2018, № 10 від 01.11.2018, № 11 від 03.12.2018, № 1 від 02.01.2019 та акти здачі прийняття робіт № 8 від 31.10.2018, № 10 від 30.11.2018, № 11 від 31.12.2018, № 1 від 31.01.2019. Факт отримання 04.02.2019 відповідачем зазначеної претензії підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою відомостей з веб-сайту Укрпошти.

Однак, відповідач відповіді на зазначену претензію не надав та заборгованість не сплатив.

З метою досудового врегулювання спору 19.02.2019 позивач направив на адресу відповідача вимогу про оплату № 12 від 18.02.2019, відповідно до якої просив відповідача сплатити борг за надані послуги в розмірі 32 310,00 грн. у триденний строк з моменту отримання претензії. Факт отримання 21.02.2019 відповідачем зазначеної претензії підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою відомостей з веб-сайту Укрпошти.

Відповідач відповіді на вказану вимогу не надав та заборгованість не сплатив.

З огляду на зазначене, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача 36 437,40 грн. на підставі Договору № 02/031018-ОП про надання послуг з прибирання від 03.10.2018, з яких: 32 310,00 грн. - основний борг, 2 511,90 грн. - пеня та 1 615,50 грн. - штраф.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір № 02/031018-ОП від 03.10.2018 за своєю юридичною природою є договором про надання послуг, зокрема, послуг з прибирання.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов`язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 ст. 903 ЦК України встановлює обов`язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених у договорі, якщо останнім передбачено надання такої послуги за плату.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач на виконання умов Договору надав, а відповідач прийняв надані позивачем послуги з прибирання на загальну суму 35 100,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актами здачі прийняття робіт № 8 від 31.10.2018, № 10 від 30.11.2018, № 11 від 31.12.2018, № 1 від 31.01.2019, які підписані повноважними представниками сторін. Відповідно до наведених актів сторони також підтвердили, що претензій одна до одної стосовно об`єму, якості та строкам виконання робіт не мають.

Відповідно до п. 3.6 Договору, замовник до 20-го числа кожного поточного місяця надання послуг сплачує авансовий платіж в розмірі не менше ніж 30 (тридцять) відсотків від вартості послуг, що визначена в п. 3.1.1, 3.1.2 (відповідно до періоду оплати) даного Договору, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця. Решта вартості послуг за відповідний календарний місяць, що залишилась не сплаченою, сплачується протягом 10 (десяти) банківських днів після підписання сторонами відповідного Акту приймання-передачі наданих послуг або з моменту, коли такі акти вважаються підписаними відповідно до п. 4.3 цього Договору та виставлення відповідного рахунку (п. 3.6.2 Договору).

Проте, відповідачем було здійснено оплату вартості наданих послуг частково та з порушенням встановлених строків, що підтверджується матеріалами справи.

Судом по матеріалам справи встановлено, що відповідачем була здійснена часткова оплата за надані позивачем послуги з прибирання в сумі 2 790,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 941 від 23.11.2018.

З огляду на наведене, у відповідача виникла заборгованість з оплати вартості наданих позивачем послуг в загальній сумі 32 310,00 грн. (35 100,00 грн. (загальна вартість послуг) - 2 790,00 грн. (сплачена заборгованість) = 32 310,00 грн.).

В матеріалах справи відсутні докази, на підставі яких відповідач заперечував би проти наявності у нього заборгованості за Договором в наведеній сумі.

Як встановлено судом, станом на час розгляду спору по суті матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем позивачу спірної заборгованості в сумі 32 310,00 грн. (основний борг).

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з оплати вартості наданих послуг з прибирання в загальній сумі 32 310,00 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню в повністю.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати вартості наданих послуг з прибирання, позивачем заявлено також до стягнення з відповідача 2 511,90 грн. пені, відповідно до положень п. 8.2 Договору в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу по день розрахунку.

Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 1 Закону України № 543/96-ВР від 22.11.1996 «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 вищезазначеного Закону України, розмір пені, передбачений статтею 1, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується.

Відповідно до п. 8.2 Договору сторони узгодили, що, у випадку порушення замовником п. 3.6 Договору, він сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу по день розрахунку.

По матеріалам справи судом встановлено порушення відповідачем п. 3.6 Договору щодо строків та порядку розрахунків.

За таких обставин, здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга» перевірку розрахунку пені, доданого позивачем до позовної заяви, судом встановлено, що зазначений розрахунок виконаний позивачем вірно.

З огляду на зазначене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 511,90 грн. пені підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 2 511,90 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1 615,50 грн. штрафу, у зв`язку із простроченням відповідачем оплати послуг за Договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 8.3 Договору сторони погодили, що, у разі прострочення замовником оплати послуг (невиконання чи часткове виконання обов`язків, покладених на замовника, відповідно до п. 3.6 Договору), виконавець має право без попереднього попередження замовника зупинити надання послуг по прибиранню до погашення заборгованості та/або стягнути штраф у розмірі 5% від суми заборгованості.

Судом встановлено порушення відповідачем умов укладеного між сторонами Договору стосовно строків оплати наданих послуг.

За таких обставин, враховуючи положення пункту п. 8.3 Договору, вимоги позивача про стягнення 1 615,50 грн. штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем разом із позовною заявою подано попередній розрахунок суми судових витрат.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на повне задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ ПЛАЗА СЕРВІС» (03037, м. Київ, вул. Полковника Шутова, буд. 16; ідентифікаційний код 41174510) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРБІТА ПОБУТУ» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17; ідентифікаційний код 41986384) 32 310,00 грн. (тридцять дві тисячі триста десять гривень 00 коп.) основного боргу, 2 511,90 грн. (дві тисячі п`ятсот одинадцять гривень 90 коп.) пені, 1 615,50 грн. (одну тисячу шістсот п`ятнадцять гривень 50 коп.) штрафу та 1 921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 17.05.2019.

Суддя Гумега О.В.