РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.05.2019Справа № 910/17521/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Бондаренко Г. П.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/17521/19

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, ВУЛИЦЯ ІЛЛІНСЬКА, будинок 8; )

До Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03150, м.Київ, ВУЛИЦЯ КАЗИМИРА МАЛЕВИЧА, будинок 31; )

Про стягнення 14 681,27 грн

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" про стягнення 14681,27 грн.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на той факт, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну страхувальника позивача - ТОВ "Кока-Кола-Україна Лімітед" страхувальником відповідача завдано матеріальної шкоди, яка відшкодована позивачем в якості страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 022а7к5 від 20.04.2017 року, у зв`язку з чим на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" позивач просить суд стягнути з відповідача 14681,27 грн. страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

24.01.2019 через відділ діловодства господарського суду від МТСБУ надійшла інформація стосовно страхового полісу № АК/07658882.

06.02.2019 через відділ діловодства господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити, з огляду на їх безпідставність.

Відповідно до розпорядження керівника апарату від 21.03.2019 № 05-23/592 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ та витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2019 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади та визначено суддю-доповідача Бондаренко Г.П.

Суд ухвалою від 28.03.2019 прийняв справу до провадження судді Бондаренко Г. П., вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику сторін.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 03.10.2017на дорозі Київ - Чернігів (28 км +600 м) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 (власник автомобіля - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кока - Кола - Україна Лімітед»), автомобіля "БМВ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , автомобіля «ДАФ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , напівпричепа «Кроне», державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та автомобіля «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_5 . Внаслідок вказаної дорожньо - транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Майнові інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Кока - Кола - Україна Лімітед», пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем - «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 , застраховано у позивача на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 022а7к5 від 20.04.2017.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2017 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності.

Відповідно до висновку № 619/17 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу складеного 10.11.2017 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті дорожньо - транспортної пригоди, що сталася 03.10.2017, становить 102 382, 47 грн. При цьому, у зазначеному експертному дослідження встановлено, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 0, 57.

Згідно з актом виконаних робіт № АМН00371 від 10.11.2017 вартість ремонту автомобіля «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 фактично склала 167 265, 50 грн.

Також судом встановлено, що сума страхового відшкодування до виплати згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 022а7к5 від 20.04.2017 на підставі страхового акта № АХА2235994 від 18.10.2017 складала 167 265, 50 грн.

Вказана сума страхового відшкодування виплачена позивачем страхувальнику (шляхом перерахування на рахунок ФОП Савонік О. М. ) в повному розмірі, а саме: 167 265, 50 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 19.10.2017 № 381 255.

У лютому 2018 року позивачем було направлено на адресу відповідача заяву про виплату страхового відшкодування (сума вимоги: 167 265, 50 грн), яка надійшла відповідачу 01.03.2018.

Розглянувши надані позивачем матеріали відповідач визнав дорожньо - транспортну пригоду, яка мала місце 03.10.2017, страховим випадком та 02.07.2018 здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 84 318, 73 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 14683 від 02.07.2018.

02.08.2018 позивач звернувся до від подача із заявою про доплату страхового відшкодування (в розмірі 14 681, 27 грн), до якої зокрема, був наданий акт виконаних робіт від 10.11.2017, яку відповідач отримав 09.08.2018.

Після отримання акту виконаних робіт відповідач переглянув розмір страхового відшкодування та здійснив доплату страхового відшкодування на користь позивача в розмірі 3 112, 41 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 434 від 09.01.2019.

Отже, відповідач по відповідному страховому випадку сплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 87 431, 14 грн (3 112, 41 + 84 318, 73 = 87 431, 14).

Предметом позову у справі є матеріально правові вимоги позивача до відповідача про стягнення 14 681, 27 грн страхового відшкодування.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з тих підстав, що відповідачем була здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 87 431, 14 грн, у відповідності до вимог чинного законодавства (з урахуванням франшизи та коефіцієнту фізичного зносу - 0, 57), за відповідним страховим випадком, відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «Ауді», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Однак, у разі якщо її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Судом установлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом № АК/07658882, строком дії з 26.08.2017 по 25.08.2018.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100 000,00 грн та франшизу у розмірі 1 000, 00 грн згідно з інформацією Моторно транспортного страхового бюро з Єдиної централізованої бази даних.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 .

З огляду на положення ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та 993 Цивільного кодексу України, суд погоджується з доводами відповідача, що вартість відновлювального ремонту має визначатись з урахуванням реально понесених позивачем витрат у вигляді вартості роботи, вартості матеріалів та вартості запчастин та що вартість запасних частин розраховується з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

В акті виконаних робіт № АМН00371 від 10.11.2017, який підтверджує реально понесені витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, вказано, що: (1) вартість робіт - 20 109, 60 грн; (2) вартість матеріалів - 8 850, 00 грн (43 позиція в акті); (3) вартість запчастин - 138 305, 90 грн. Враховуючи зазначені дані (вказані в акті) відповідачем, з урахуванням положень п.п. б) п. 8.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 142/5/2092 від 24.11.2003, був здійснений розрахунок страхового відшкодування, яке підлягало виплаті позивачу, відповідно до якого виплаті підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 88 431, 14 грн.

Сума страхового відшкодування була розрахована відповідачем за формулою:

Свзр = Ср + См + Сс * (1-Ез), де

Сврз - сума страхового відшкодування (вартості відновлювального ремонту);

Ср - вартість ремонтно - відновлювальних робіт;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів;

Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту;

Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

А саме: 88 431, 14 = 20 109, 60 + 8 850, 00 + 138 305, 90 * (1 - 0, 57).

Суд погоджується із здійсненим відповідачем розрахунком, як таким, що здійснений у відповідності до чинного законодавства.

В силу положень ст.12.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, і полісом № АК/07658882 франшиза визначена в розмірі 1 000, 00 грн, відповідно виплаті з боку відповідача на користь позивача, за вказаним полісом, підлягало страхове відшкодування в розмірі 87 431, 14 грн (88 431, 14 - 1 000, 00 = 87 431, 14).

Саме таку суму відповідач сплатив на користь позивача, що підтверджується матеріалами справи, отже відповідачем не порушувалося його зобов`язання по виплаті страхового відшкодування, і відповідно у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

При прийняті рішення по справі судом також було враховано, що відповідно до положень п. 2) ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі п. 2) ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

В даному випадку предмет спору був відсутній до відкриття провадження у справі, адже провадження у даній справі, як зазначалося судом вище, було відкрите 10.01.2019, тобто вже після того як відповідачем здійснена була доплата в розмірі 3 112, 41 грн за страховим полісом № АК/07658882, відтак у суду відсутні підстави для припинення провадження у справі в частині стягнення 3 112, 41 грн.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених позивачем вимог, наведених ним обґрунтувань та наданих відповідачем доказів, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м.Київ, ВУЛИЦЯ ІЛЛІНСЬКА, будинок 8; ) до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03150, м.Київ, ВУЛИЦЯ КАЗИМИРА МАЛЕВИЧА, будинок 31; ) про стягнення 14 681, 27 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко