РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019 м. Київ Справа № 910/2871/19

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС";

до: акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ";

про: стягнення 106.121,99 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - відповідач) про стягнення 106.121,99 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок здійснення відповідачем перевезення вантажних вагонів власності (оренди) відповідача було виявлено розукомплектування останніх, що в подальшому призвело до заподіяння позивачу збитків в сумі 106.121,99 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2871/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням того, що: порожні вагони у розумінні статуту залізниць України, не є вантажем; відповідно до вимог ГОСТУ № 22235-76, розобладнання вагонів не відповідає поняттю пошкодження; відсутність затяжки горизонтальних важелів, авторегулятора, головної та магістральної частин повітророзподільника на вагонах не унеможливлює використання вагону за цільовим призначенням так, як не є фактом пошкодження, а є ознакою викрадення (несанкціоноване втручання у діяльність залізничного транспорту) - розслідування таких випадків є виключно компетенцією правоохоронних органів за заявою потерпілого (власника); договором на ТО з відчепленням від 01.02.2018 № ПР/В-18129/НЮдч, за вимогами якого (п. 5.7 якого) позивач надав запасні частини для постановки відповідачем на виявлені разобладнані вагони не передбачено відшкодування останнім їх вартості та вартості ремонту вагонів в цілому, відтак заявивши позов, позивач фактично намагається повернути сплачені кошти, сплату яких він гарантував за договором.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказано про те, що: для виникнення обов`язку відшкодування шкоди ступінь вини відповідача значення не має; складання відповідачем актів форми ВУ-23М є підтвердженням того, що вагони були пошкоджені, і саме цей акт є підставою для перерахування вагонів із робочого парку до неробочого; статутом залізниць прямо передбачено обов`язок відповідача забезпечувати збереженість (схоронність) вагонів.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Так у вересні 2018 відповідачем було здійснено перевезення вантажних вагонів власності (оренди) позивача. На станціях Інгулець (код станції 467703) та Богуславський (код станції 455100) було виявлено пошкодження (розукомплектування) вагонів власності (оренди) позивача, а саме №№ 56626625, 56625767, 56873847, 60455847, 61190054, 61297206, 61669230, 62966809, 53069217, 63253827, 59083477, 52238177, 62660253, 57893552.

Вказані вагони були направлені на технічне обслуговування внаслідок встановлення відсутності головної та магістральної частин повітророзподільника, на підставі чого були оформлені повідомлення форми ВУ-23М, а саме: від 07.09.2018 № 5359, від 11.09.2018 № 5720, від 16.09.2018 № 6225, від 16.09.2018 № 6223, від 16.09.2018 № 6222, від 07.09.2018 № 5360, від 10.09.2018 № 9422, від 10.10.2018 № 9421, від 10.09.2018 № 9429, від 10.09.2018 № 9432, від 10.09.2018 № 9431, від 16.09.2018 № 1163, від 30.09.2018 № 9891, від 03.10.2018 № 9953.

Відповідно до п. 20 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334, акт про пошкодження вагона (контейнера) складається у разі Ушкодження вагона (контейнера) під час перевезення, навантаження, вивантаження вантажу, виконання маневрових робіт, а також в інших випадках для засвідчення обставин і розмірів пошкодження і є підставою для матеріальної відповідальності винних у пошкодженні.

Структурним підрозділом "ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ВАГОННЕ ДЕПО БАТУРИНСЬКА" регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ", структурним підрозділом "ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ВАГОННЕ ДЕПО НИЖНЬОДНІПРОВСЬК-ВУЗОЛ" регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" складені акти про пошкодження вагона (форма ВУ-25М), а саме: від 07.09.2018 щодо вагону 56626625, від 11.09.2018 щодо вагону 56625767, від 16.09.2018 щодо вагону 56873847, від 16.09.2018 щодо вагону 60455847, від 16.09.2018 щодо вагону 61190054, від 07.09.2018 щодо вагону 61297206, від 10.09.2018 щодо вагону 61669230, від 10.09.2018 щодо вагону 62966809, від 10.09.2018 щодо вагону 53069217, від 10.09.2018 щодо вагону 63253827, від 10.09.2018 щодо вагону 59083477, від 16.09.2018 щодо вагону 52238177, від 30.09.2018 щодо вагону 62660253, від 03.10.2018 щодо вагону 67893552.

Так, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 23.03.2017 у справі № 904/4195/16, від 17.01.2017 у справі № 904/3013/16.

Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу" і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має відносно залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право у разі пошкодження або розукомплектування, або втрати частини вагонів із групи - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом залізниць розмірах. Однак за фактом розукомплектування вагонів жодного акту представниками ПАТ "Укрзалізниця" не було складено.

Відповідно до абз. 1 п. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами перевезення вантажів іншому підприємству.

Відповідно до п. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини підчас перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Відповідно до абз. 2 п. 126 Статуту залізниць України, за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 20 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 р. №113, пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин внаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

Також у даному стандарті зазначено, що пошкодження можуть бути істотними і бути причиною вилучення вагона із експлуатації. А відтак, складання відповідачем актів форми ВУ-23М є підтвердженням того, що вагони були пошкоджені і саме цей акт є підставою для перерахування вагонів із робочого парку до неробочого.

Відповідно до п. 6.2.7. Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, затвердженої наказом Укрзалізниці № 264-Ц від 28 жовтня 1997 року (зі змінами та доповненнями згідно з наказом № 312-Ц від 07.06.2001) забороняється ставити в состав поїзда вагони, гальмівне обладнання яких має хоча б одну з наступних несправностей: несправні повітророзподільники, електроповітророзподільники, електричний ланцюг ЕПТ (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз`єднувальний кран, випускний клапан, гальмівний циліндр, резервуар, робоча камера.

Згідно п. 6.2.1. зазначеної Інструкції, при технічному обслуговуванні вагонів слід перевіряти: дію автогальм на чутливість до гальмування і відпускання. Повітророзподільники й електроповітророзподільники, що працюють незадовільно, замінити справними.

Таким чином, відсутність головної та/або магістральної частини повітророзподільника є саме пошкодженням вагону, а їх несправність є забороною для постановки такого вагону в состав поїзду.

Позивач вказує, що внаслідок пошкодження (розукомплектування) вагонів, останній був змушений передати структурному підрозділу "ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ВАГОННЕ ДЕПО БАТУРИНСЬКА" регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" та структурному підрозділу "ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ВАГОННЕ ДЕПО НИЖНЬОДНІПРОВСЬК-ВУЗОЛ" регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки вагони використовуються у господарській діяльності позивача, зокрема позивачем було придбано деталі на загальну суму 99.238,90 грн., які були встановлені замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, а саме:

- на підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016, специфікації № 17 від 02.10.2017, специфікації № 20 від 02.01.2018, специфікації № 12 від 03.05.2017 у ТДВ "Попаснянський ВРЗ" було придбано: головна частина 270.023-1 у кількості 12 шт. на загальну суму 62.076,53 грн., магістральна частина 483.010-01 у кількості 5 шт. на загальну суму 28.145,22 грн. Вказана продукція була сплачена згідно платіжних доручень від 10.01.2018 № 131, від 19.02.2018 № 1140; затяжка горизонтальних важелів 532.40.100-0сб у кількості 1 шт. на загальну суму 1.380,00 грн.. Вказана продукція була сплачена згідно платіжного доручення від 04.07.2017 № 6172; валик 36х75 у кількості 2 шт. на загальну суму 64,30 грн. Вказана продукція була сплачена згідно платіжного доручення № 6172 від 04.07.2017.

- на підставі договору поставки № 410/11 від 17.06.2011 та специфікації від 17.04.2018 у TOB "AB метал груп" було придбано болт 12x35 ГОСТ 7805:2008 у кількості (2,74 кг.) на загальну суму 94,34 грн. Вказана продукція була сплачена згідно платіжного доручення від 19.04.2018 № 3131.

- на підставі договору поставки № 235/16 від 13.04.2016, специфікації від 17.04.2018 у ПрАТ «ХМЗ» було придбано: гайка М12 ГОСТ 5915:2008 у кількості 1,110 кг. На загальну суму 41,03 грн., Вказана продукція була сплачена згідно платіжного доручення від 18.05.2018 № 3973.

- на підставі договору поставки № 558/14 від 11.12.2014, специфікації від 27.12.2017 у ТОВ «Фірма «Лік-рті» було придбано: прокладка 270.326 ТУУ 6 00152135.047-97 у кількості 12 шт. на загальну суму 179,28 грн., прокладка 270.399.2 ТУУ 6 00152135.047-97 у кількості 5 шт. на загальну суму 65,40 грн. Вказана продукція була сплачена згідно платіжного доручення від 05.02.2018 № 778.

- на підставі договору поставки № 59/14 від 10.02.2014, специфікації від 10.04.2017 № 38 у ТОВ «Укртранспневматика» було придбано: авторежим 265 А-1 у кількості 2 шт. на суму 7.192,80 грн. Вказана продукція була сплачена згідно платіжних доручень від 24.04.2018 № 3242.

Відповідно до пункту 21 Правил користування вагонами і контейнерами, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

Між позивачем, як замовником та відповідачем, як підрядником, укладено договір на технічне обслуговування власних вантажних вагонів з відчепленням від 01.02.2018 № ПР/В-18129/НЮдч, відповідно до умов якого відповідач зобов`язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням вагонів позивача, а позивач зобов`язується прийняти і оплатити вказані послуги.

У зв`язку із розукомплектуванням вказаних вагонів, їх було відправлено до структурного підрозділу "ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ВАГОННЕ ДЕПО БАТУРИНСЬКА" регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" та структурному підрозділу "ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ВАГОННЕ ДЕПО НИЖНЬОДНІПРОВСЬК-ВУЗОЛ" регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" для проведення ремонтних робіт на яких і були виконані роботи по встановленню деталей на розукомплектовані вагони (акт від 30.09.2018 № 52, акт від 31.10.2018 № 471/255, акт від 31.10.2018 № 472/255, від 31.10.2018 № 472/255 та акт від 31.10.2018 № 472/255.

Загальна вартість витрат по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) деталей на вагони становить 6.883,09 грн.

Відтак, прямі збитки, які виникли у позивача у зв`язку із розукомплектуванням вагонів становить 99.238,90 (придбані деталі) + 6.883,09 грн. (технічне обслуговування) = 106.121,99 грн.

Згідно п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами, сума збитків за пошкодження вагона складається з витрат на транспортування пошкодження вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів, залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 № 551. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.99 за № 828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування; вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин; витрати на перевезення вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо від ремонту вати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надаються разом з розрахунком збитків; плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням, визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

Так, відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Встановлені в статті 1166 Цивільного кодексу України умови відшкодування шкоди поширюється на всі норми, які входять до глави 82 Цивільного кодексу України у тій мірі в якій їх не відміняють спеціальні правила передбачені окремими статтями зазначеної глави.

В передбачених законом випадках на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодування шкоди і при відсутності в його діях вини.

Так, відповідно до статті 1187 Цивільного кодексу України (відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки) джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортного засобу (залізничний вагон є транспортним засобом). Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди були завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України зазначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на момент розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт", підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу "в шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

За приписами п. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно з п. 2 ст. 126 Статуту залізниць України, за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Таким чином, відповідач повинен відшкодувати позивачеві суму грошових коштів, сплачену позивачем з метою ремонту вагонів на загальну суму 106.121,99 грн., з яких: 99.238,90 (придбані деталі) + 6.883,09 грн. (технічне обслуговування).

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заперечення відповідача викладені в поданих до суду заявах судом відхилені з урахуванням наступного.

Позов ґрунтується на нормах глави 82 Цивільного кодексу України (відшкодування шкоди) у вигляді стягнення збитків, завданих позивачу. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортного засобу (залізничний вагон є транспортним засобом). Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Водночас, відповідач не надав доказів, що шкода завдана діяльністю, яка є джерелом підвищеної небезпеки є наслідком непереборної сили або умислу позивача.

У вимогах ГОСТУ № 22235-76зазначено, що пошкодження можуть бути істотними і боти причиною вилучення із експлуатації вагона. Відтак, складання відповідачем актів форми ВУ-23М є підтвердженням того, що вагони були пошкоджені, і саме цей акт є підставою для перерахування вагонів із робочого парку до неробочого. В свою чергу, відсутність головної та/або магістральної частини повітророзподільника є саме пошкодженням вагону, а їх несправність є забороною для включення такого вагону у склад поїзду.

Ні Правилами складання актів, ні будь-яким іншим нормативно-правовим актом не ставиться в залежність складання відповідних актів про пошкодження вагонів із встановленням винних у розукомплектуванні таких вагонів. При цьому, зміст вимог позивача зосереджений не у тому, що вагони були розукомплектовані невстановленими особами, а у тому, що відповідач не забезпечив схоронність (збереження) майна (вагонів) під час їх курсування залізничними коліями, обов`язковість збереження яких встановлена статутом залізниць України (п. 110).

Відповідачем не подано до суду документів, які свідчать про відсутність причетності працівників останнього до розукомплектування вагонів, а самі лише заяви відповідача про вчинення злочину, які подані останнім до правоохоронних органів не спростовують вини відповідача у завданні позивачу збитків.

Умови договору від 01.02.2018 № ПР/В-18129/НЮдч регулюють відносини сторін, які пов`язані з ремонтом та обслуговуванням вагонів та ніяким чином не стосуються правовідносин щодо заподіяння позивачу збитків, внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань з схоронності (збереження) майна (вагонів) під час їх курсування залізничними коліями.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, М.КИЇВ, ПЕЧЕРСЬКИЙ РАЙОН, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, БУДИНОК 5, ідентифікаційний код: 40075815) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕМТРАНС" (03150, м.Київ, ВУЛИЦЯ АНТОНОВИЧА, будинок 46-46А, ідентифікаційний код: 30600592) збитки в сумі 106.121 (сто шість тисяч сто двадцять одна) грн. 99 коп. витрати по сплаті судового збору в сумі 1.921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац