Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/287/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фанди О. М., секретаря судового засідання Поліводи С. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватого акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", вул. Індустріальна, буд. 34,м. Івано-Франківськ,76014

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" вул. Євгена Коновальця, буд.229,м. Івано-Франківськ,76011

про стягнення заборгованості в сумі 1 488 753 грн 49 к.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - адвокат, (посвідчення адвоката № 001197 від 14.06.2017 року; ордер на надання правової допомоги серія ІФ № 045124 від 18.03.2019 року) від відповідача: ОСОБА_2 Миколайович - адвокат, (договір про надання правової допомоги від 18.01.2019 року; довіреність № 20/06-7441 від 18.01.2019 року; посвідчення адвоката № 810 від 05.10.2011 року)

установив: Приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" (далі позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" (далі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1 488 753грн 49к., з них: 1 077 684грн 32к. - заборгованість з активної електричної енергії, 15 484 грн 48 к. - заборгованість за перетікання реактивної електричної енергії, 240 038 грн 98 к. - пеня, 88 868грн 22к. - інфляційні, 66 677грн 49к. - відсотки річних.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №573 про постачання електричної енергії від 24.09.2010 в частині оплати рахунку за електроенергію № НОМЕР_1 /1 від 26.03.2018, у зв`язку з чим у останнього утворилася заборгованість за спожиту активну електроенергію в сумі 1077684 грн 32к. та 15 484 грн 48к. - борг за перетікання реактивної електроенергії.

З огляду на наявність зазначеної заборгованості позивачем нараховано відповідачу пеню в сумі 240038 грн 98к., % річних в сумі 66677 грн 49к. та 88868 грн 22к. - інфляційних втрат.

Суд ухвалою від 26.03.2019 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

16 квітня 2019 року відповідачем подано до Господарського суду Івано-Франківської області відзив на позовну заяву (вх.№ 6596/19 від 16.04.19), в якому та просить суд в позові відмовити. Свої заперечення обгрунтовує зокрема, щодо неправомірності нарахування пені за прострочення сплати платежу за електроенергію, мотивуючи тим, що її (пені) слід розраховувати від суми періодичного платежу, а не від загальної суми заборгованості. У зв`язку із цим відповідач просить зменшити суму нарахування пені на 50%, внаслідок чого і зменшаться відсотки нарахувння річних та інфляційних збитків. В частині стягнення основного боргу не заперечив.

14 травня 2019 року відповідачем подано через канцелярію Господарського суду Івано-Франківської області заяву про визнання позову (вх. №8098/19 від 14.05.19).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача підтримав заяву про визнання позовних вимог.

Розглянувши та дослідивши подані сторонами документи і матеріали, вислухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

24 вересня 2010 року між ВАТ "Прикарпаттяобленерго" (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго") (по договору- постачальник/по справі - позивач) та Приватним акціонерним товариством "Івано-Франківський арматурний завод" (по договору - споживач/по справі - відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії № 573 з відповідними додатками до нього (а.с. 12-24).

Відповідно до умов зазначеного вище договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 251 63,0 кВА (кВт), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п.1 Договору).

Договір №573 від 24.09.2010 укладено у письмовій формі, підписано сторонами, підписи засвідчено печатками юридичних осіб, що відповідає приписам статей 207, 208 Цивільного кодексу України; сторонами погоджено всі умови договору та досягнуто згоди щодо виконання умов останнього, отже дотримання положень такого Договору є обов`язковим.

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, Правилами користування електричною енергією (далі-ПКЕЕ).

Пунктом 2.2.2. Договору постачальник електричної енергії зобов`язується постачати споживачу електроенергію в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток 1 "Обсяги постачання електричної енергії"), а споживач зобов`язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії (п. 2.3.2. Договору) та оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку 2 "Порядок розрахунків" та додатку 9 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" (п.2.3.3. Договору).

Згідно з п.2 Додатку 2 до Договору, щомісячно першого числа календарного місяця споживач направляє уповноваженого представника до відповідної районної філії постачальника для подання додатку 6 "Акт про використану електричну енергію" та одержання відповідних рахунків на оплату.

Згідно п.3 Додатку 2 до Договору споживач протягом розрахункового періоду здійснює два планові платежі на поточний рахунок із спеціальним режимом використання у таких співвідношеннях: до 15 числа календарного місяця - 50%; до 27 числа календарного місяця - 50%. Щомісячно споживач проводить остаточний розрахунок за всіма платежами, передбаченими договором, протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунка.

В порушення взятих на себе договірних зобов`язань, відповідачем не проводилися своєчасно та в повній мірі розрахунки за спожиту активну електроенергію, що станом на 25.03.2019 року, що привело до виникнення боргу у розмірі 1077684 грн 32к.

Крім того, відповідно до п.2.3.4. Договору відповідач по справі зобов`язався здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, згідно з додатком 11 "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії", який складено відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17.01. 2002 року №19.

Керуючись цією Методикою та умовами Договору №240573 відповідачу проводяться нарахування за перетікання реактивної електроенергії та виставляються відповідні рахунки.

Відповідно до п.9 Додатку №2 до Договору плата за надання послуг з компенсації перетікань реактивної енергії повинна бути оплачена протягом 5 днів з дня виставлення рахунку.

Однак, в порушення договірних зобов`язань відповідач не провів оплату виставлених рахунків за період з жовтня 2018 року по грудень 2018 року за перетікання реактивної енергії, що привело до виникнення додаткової заборгованості по даних платежах на суму 15 484 грн 48 к. Зазначене підтверджується врученням споживачу рахунками та розрахунком заборгованості.

Пунктом 4.2.1. Договору сторони погодили, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, 10% річних та інфляційні збитки.

Факт прострочки виконання грошового зобов`язання за договором № 573 від 24.09.2010року підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Внаслідок порушення відповідачем зобов`язання щодо своєчасної оплати вартості спожитої активної електричної енергії, позивачем на підставі п.4.2.1. Договору здійснено нарахування пені в сумі 237584грн 43к. за період 13.10.2018 по 25.03.2019, а також керуючись ст.625 ЦК України за вказаний період нараховано відсотки річних в сумі 65 995 грн 67 к. та 88001грн 05к. інфляційних втрат, які просить суд стягнути з відповідача згідно наданого розрахунку.

З урахуванням п.4.2.1. вказаного Договору та позивачем також здійснено нарахування пені за несвоєчасну оплату послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за період з жовтня 2018 року по грудень 2018 року, яка відповідно до поданого позивачем розрахунку складає 2 454 грн 55к., а також керуючись ст.625 ЦК України за вказаний період нараховано відсотки річних в сумі 681 грн 82 к. та інфляційних втрат в сумі 867 грн 17к.

Спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст.275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - ч.1 ст.530 ЦК України.

Приписами ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту активну електричну енергію в сумі 1077684 грн 32 к., та за перетікання реактивної електроенергії в сумі 15484 грн 48к. на час прийняття рішення не сплачена, розмір вказаних заборгованостей відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується документально, відповідачем не заперечуються , отже є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки, сума основного боргу відповідачем своєчасно не сплачена, має місце прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В силу ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), якою, з огляду на положення ст.549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ст.625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

Пунктом 4.2.1 Договору сторони погодили, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, 10% річних та інфляційні збитки.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору (ст.ст. 612, 625 ЦК України).

У зв`язку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання по сплаті активної електричної енергії, позивачем нараховано до стягнення з відповідача, з посиланням на п. 4.2.1. Договору, пеню в сумі 237584грн 43к. за період 13.10.2018 по 25.03.2019, а також з посиланням на ст.625 ЦК України - відсотки річних в сумі 65 995 грн 67 к. та 88001грн 05к. - інфляційних втрат.

За прострочення виконання грошового зобов`язання по оплаті послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії позивачем нараховано до стягнення з відповідача, з посиланням на п. 4.2.1. Договору за період з жовтня 2018 року по грудень 2018 року, 2 454 грн 55к. - пені, а також з посиланням на ст.625 ЦК України - відсотки річних в сумі 681 грн 82 к. та інфляційних втрат в сумі 867 грн 17к.

Суд перевірив правильність нарахування позивачем пені в сумі 237584грн 43к. за період 13.10.2018 по 25.03.2019 за , а також відсотки річних в сумі 65 995 грн 67 к. та 88001грн 05к. - інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання по сплаті активної електричної енергії; а також пені за період з жовтня 2018 року по грудень 2018 року в сумі 2 454 грн 55к. та відсотки річних в сумі 681 грн 82 к. і інфляційних втрат в сумі 867 грн 17к. - за прострочення виконання грошового зобов`язання по оплаті послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії приходить до висновку про обгрунтованість їх нарахування, арифметично вірними та таких, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона, згідно ст.74 ГПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За наведеного вище, з урахуванням визнання відповідачем позову суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1 488 753грн 49к., з них: 1 077 684грн 32к. - заборгованість з активної електричної енергії, 15 484 грн 48 к. - заборгованість за перетікання реактивної електричної енергії, 240 038 грн 98 к. - пеня, 88 868грн 22к. - інфляційні, 66 677грн 49к. - відсотки річних.

Щодо судових витрат, то суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За поданий позов позивач сплатив судовий збір у розмірі 22 331 грн 30 грн. (1,5 % від ціни позову).

За приписами ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідачем визнано позовні вимоги в підготовчому судовому засіданні відповідно до заяви про визнання позовних вимог (вх.№8098/19 від 14.05.19).

В спірному випадку, суд вважає за правильне 50 % судового збору ( в сумі 11 165 грн 65к.) покласти на відповідача, а інші 50 % ( в сумі 11 165 грн 65к.) - повернути позивачу з державного бюджету.

Щодо заявленого позивачем у позовній заяві клопотання про відшкодування йому судових витрат на професійну правничу в розмірі 20 000 грн.00к., які позивач очікує понести, то слід зазначити наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

При поданні позовної заяви позивач надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесло і очікує понести Приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" (а.с. 6,7).

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем, на підтвердження заявлених до відшкодування витрат за послуги адвоката, не представлено доказів понесення відповідних витрат. Не подано доказів фактичного понесення витрат на правову допомогу (їх оплати), а отже не подано належних та достатніх доказів на підтвердження розміру заявлених до відшкодування витрат. Не представлено доказів понесення витрат, зокрема зазначених у звіті, доказів в підтвердження витрат на доїзд, доказів необхідності доїзду саме автомобільним транспортом, не подано доказів понесення витрат на харчування, проживання, доказів відрядження, не долучено документів в підтвердження фактично виконаних робіт (акта виконаних робіт, який згідно умов договору є підставою для оплати).

Враховуючи вимоги ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи. (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2018р. у справі №910/8682/18).

Таким чином, за відсутності доказів фактичного понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог позивача, щодо заявлених до відшкодування витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

На момент ухвалення рішення позивачем не надано доказів понесення заявлених у позовній заяві судових витрат, проте заявлено в судовому засіданні про їх надання протягом встановленого строку (протягом п`яти днів) після ухвалення рішення.

Згідно з п.5 ч.6 ст.238 ГПК України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Клопотань про призначення судового засідання по вирішення питання щодо судових витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі суду не заявлено.

Керуючись ст. 530, 546, 549, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст. 173, 230, 216, 275 Господарського кодексу України, ст. 73, 74, 86, 123, , 129, 232, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" до Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" про стягнення заборгованості в сумі 1 488 753 грн 49к., з них: 1 077 684 грн 32 к. - заборгованість з активної електричної енергії, 15 484 грн 48к. - заборгованість за перетікання реактивної електричної енергії, 240 038 грн 98к. - пеня, 88 868грн 22к. - інфляційні, 66 677грн 49к. - відсотки річних - зодовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" (вул. Євгена Коновальця, буд.229,м. Івано-Франківськ, код 00218271) на користь Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" (вул. Індустріальна, буд. 34, м. Івано-Франківськ, код 00131564) - 1077684 грн 32к. (один мільйон сімдесят сім тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні тридцять дві копійки) заборгованості з активної електричної енергії на Поточний рахунок із спеціальним режимом використання № НОМЕР_2 у філії ІФ обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 336503.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський арматурний завод" (вул. Євгена Коновальця, буд.229,м. Івано-Франківськ, код 00218271) на користь Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" (вул. Індустріальна, буд. 34, м. Івано-Франківськ, код 00131564) - 15 484 грн 48к. (п`ятнадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири гривень сорок вісім копійки) - заборгованість за перетікання реактивної електричної енергії, 240 038 грн 98к. (двістя сорок тисяч тридцять вісім гривень дев`яносто вісім копійки) - пені, 88 868грн 22к. (вісімдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят вісім гривень двадцять дві копійки) - інфляційних втрат, 66 677грн 49к. (шістдесят шість тисяч шістсот сімдесят сім гривень сорок дев`ять копійки) - відсотків річних та 11 165грн 65к. (одинадцять тисяч сто шістдесят п`ять гривень шістдесят п`ять копійки) витрат по сплаті судового збору на Поточний рахунок із № НОМЕР_3 у філії ІФ обласного управління АТ "Ощадбанк", МФО 336503.

Повернути Приватному акціонерному товариству "Прикарпаттяобленерго" (вул. Індустріальна, буд. 34, м. Івано-Франківськ, код 00131564) з державного бюджету 50% судового збору, що становить 11 165грн 65к. (одинадцять тисяч сто шістдесят п`ять гривень шістдесят п`ять копійки) сплаченого при поданні позову згідно платіжного доручення №21894 від 22.03.2019 року, оригінал якого міститься в матеріалах справи.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного Господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.05.2019

Суддя Фанда О. М.