ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

16 травня 2019 року Справа № 5027/725/2012
Розглянувши заяву Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про видачу дублікату наказу та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання у справі

за позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до фізичної особи-підприємця Лесь Ігоря Олександровича

про стягнення боргу та штрафних санкцій за невиконання умов договору 27160,18 грн.

Суддя Тинок О.С.

Секретар судового засідання Попова К.Г.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача - не з`явився

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 07 листопада 2012 року у справі № 5027/725/2012 стягнуто з фізичної особи-підприємця Лесь Ігоря Олександровича АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» - м. Київ, вул. Шолуденка, 1, код 31301827 заборгованість у сумі 22756,03 грн., пеню у сумі 2212,66 грн., 3 проценти річних у сумі 784,07 грн., 7 процентів штрафу у сумі 1028,31 грн., індекс інфляції у сумі 379,09 грн. та судовий збір у сумі 1609,50 грн.

19 листопада 2012 року на виконання вказаного рішення Господарським судом Чернівецької області видано наказ.

08 травня 2019 року на адресу суду надійшла заява Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про видачу дублікату наказу та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, а також службової записки керівника апарату суду, та враховуючи короткостроковість відпустки судді Тинка О.С., дана заява була передана для розгляду останньому без здійснення автоматизованого перерозподілу справи для зміни судді.

Відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 Розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно із статтею 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено; заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи; їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку; суд розглядає таку заяву в десятиденний строк; про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Ухвалою від 11 травня 2019 року суд прийняв заяву Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про видачу дублікату наказу та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання та призначив її розгляд на 16 травня 2019 року.

У поданій Дочірньою компанією «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» заяві про видачу дублікату наказу та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання, останній просить суд розглянути її без участі представника заявника за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач явку свого представника у судове засідання по розгляду заяви не забезпечив.

Частиною 2 статті 329 ГПК України встановлено, що неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Так, ознайомившись з заявою Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про видачу дублікату наказу та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання, а також дослідивши інші матеріали справи, суд встановив.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 07 листопада 2012 року у справі № 5027/725/2012 стягнуто з фізичної особи-підприємця Лесь Ігоря Олександровича м. Чернівці, вул АДРЕСА_3 Руська, АДРЕСА_2 , код НОМЕР_1 на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» - м. Київ, вул. Шолуденка, 1, код 31301827 заборгованість у сумі 22756,03 грн., пеню у сумі 2212,66 грн., 3 проценти річних у сумі 784,07 грн., 7 процентів штрафу у сумі 1028,31 грн., індекс інфляції у сумі 379,09 грн. та судовий збір у сумі 1609,50 грн.

19 листопада 2012 року на виконання вказаного рішення Господарським судом Чернівецької області видано наказ про примусове виконання рішення, який був пред`явлений позивачем для виконання до державної виконавчої служби.

Однак, постанова про відкриття виконавчого провадження та інші документи, направлені на стягнення боргу з боржника, на адресу стягувана не надходили.

У зв`язку з невиконанням рішення суду ДК «Газ України» звернулася до Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції із заявою від 25.10.2013 року щодо надання інформації про хід виконавчого провадження, проте відповіді на цю заяву не отримано.

Листом від 10.03.2015 року № 31/13-894 ДК «Газ України» повторно звернулася до органу ДВС з проханням надати інформацію про хід виконавчого провадження, на який відповіді не отримано.

Наказом Міністерства юстиції України від 01.10.2015 року № 1858/5 утворено Відділ державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, реорганізувавши шляхом злиття Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, Садгірського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції, Першотравневого відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції та встановлено, що новоутворений відділ є правонаступником відповідних реорганізованих шляхом злиття відділів державної виконавчої служби.

Листом від 07.04.2016 року № 31/13-1281 ДК «Газ України» звернулася до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області та Відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції щодо надання інформації про стан виконавчого провадження, проте відповіді не отримано.

03 квітня 2017 ДК «Газ України» звернулася до Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області із заявою № 31/13-1568 щодо надання інформації про хід виконавчого провадження, на яку відповіді не отримано.

Наказом Міністерства юстиції України від 04.08.17 № 2492/5 Чернівецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області реорганізовано шляхом поділу та встановлено, що Перший відділ державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області є його правонаступником.

Листом від 23.07.2018 року № 31/13-2653 ДК «Газ України» звернулася до Першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області щодо надання інформації про хід виконавчого провадження.

У зв`язку з неотриманням відповіді на вказаний лист, 27.09.2018 року ДК «Газ України» повторно звернулася із заявою № 31/13-333 до Першого відділу державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, однак відповіді на вказану заяву не отримала.

Листом від 26.02.2019 року № 31/13-461 ДК «Газ України» звернулася до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області з проханням надати інформацію, запитувану у заявах від 23.07.2018 року № 31/13-2653 та від 27.09.2018 року № 31/13-3334.

Листом від 21.03.2019 року № 32/436/02.2-11/19 Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області повідомило, що 22.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, яку надіслано разом із супровідним листом на адресу стягувача, вказану у виконавчому документі. Надати більш детальну інформацію щодо виконання рішення суду немає можливості, так як матеріали зазначених виконавчих проваджень знищено у зв`язку із закінченням строків зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень. До листа додані відомості з АСВП.

Проте, постанова від 22.12.2014 року про повернення виконавчого документу стягувачу та оригінал наказу Господарського суду Чернівецької області від 19.11.2012 року № 5027/725/2012 на адресу стягувача не надходили.

Також суд зазначає, що у відомостях з АСВП зазначена адреса стягувача: м. Чернівці, пр. Незалежності, 96. За цією адресою знаходилась Чернівецька філія ДК «Газ України», яку наказом ДК «Газ України» від 08.11.2011 року № 404 ліквідовано.

Так, до теперішнього часу вищевказане рішення суду не виконано, заборгованість боржником не сплачена.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Статтями 2 та 326 ГПК України закріплено принцип обов`язковості судового рішення. Тобто, виконання судового рішення в порядку та в межах повноважень, закріплених законом, є одним з основних конституційних принципів, які характеризують державу як правову.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», саме виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), а саме - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України стала частиною національного законодавства.

Згідно із статтею 19 Конвенції для забезпечення дотримання державами-учасницями взятих на себе зобов`язань за Конвенцією та протоколами до неї створюється Європейський суд з прав людини (далі - Європейський суд).

Стаття 6 Конвенції закріплює право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» наголосив на гарантоване статтею 6 Конвенції «право на суд», яке повинно розцінюватися не лише в аспекті права особи звернутися до суду за захистом своїх прав, а і як обов`язковість боржника до виконання судового рішення. Викладене означає, що виконання судового рішення є невід`ємною частиною судового процесу з метою забезпечення положень названої статті Конвенції (права на суд).

Тобто, судові рішення є обов`язковими до виконання. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, с втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.99 № 606-ХІV, чинній на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених ст. 22 цього Закону.

Згідно із ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.99 № 606-ХІV) встановлений однорічний строк для пред`явлення наказу до виконання.

Стаття 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.99 № 606-ХІV) передбачає, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Оскільки постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена 22.12.2014 року, строк пред`явлення судового наказу пропущено.

Згідно із ч. 1 ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За таких обставин, строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 та 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.99 № 606-ХІV) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанов про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно із п. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Порядок ведення такого реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації встановлюються Міністерством юстиції України.

Пунктом 3 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.05.03 № 43/5, зареєстрованого 21.05.03 за № 388/7709 (зі змінами), передбачено, що до Єдиного реєстру обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій. Унесення відомостей до Єдиного реєстру здійснюється державним виконавцем або уповноваженою посадовою особою органу ДВЄ. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія.

У зв`язку з тим, що ДК «Газ України» не отримувала постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначається ідентифікатор доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, вона була позбавлена можливості відслідковувати у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень хід виконавчого провадження.

Про те, що 22.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, останній дізнався з листа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 21.03.2019 року № 32/436/02.2-11/19.

Також слід вказати, що оригінал виконавчого документу втрачений не з вини стягувача та на виконанні в органі ДВС не перебуває. Однак, саме стягувач в даному випадку несе негативні наслідки, так як у зв`язку з відсутністю виконавчого документа як на виконанні в органі ДВС, так і у стягувача, останній позбавлений можливості отримання належних йому за рішенням коштів.

Отже, стягувач не має можливості реалізувати своє право на повторне пред`явлення наказу на виконання до органу ДВС з незалежних від неї причин.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом, з чим погодився і Конституційний Суд України в абзаці 11 підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11.03.2011 року № 2-рп/2011.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" № 15729/07 від 05.07.2012 року, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Тобто, відмова стягувачу в поновленні пропущеного процесуального строку фактично позбавить стягувача права на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, оскільки це суперечило б основоположному принципу обов`язковості виконання судових рішень.

За таких обставин, керуючись статтями 234, 329, підпунктом 19.4 пункту 19 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про видачу дубліката наказу та поновлення строку для пред`явлення його до виконання задовольнити.

2. Поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 19 листопада 2012 року № 5027/725/2012 про стягнення з фізичної особи-підприємця Лесь Ігоря Олександровича м. Чернівці, АДРЕСА_1 , 238-а, код НОМЕР_1 на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» - м. Київ, вул. Шолуденка, 1, код 31301827 заборгованість у сумі 22756,03 грн., пеню у сумі 2212,66 грн., 3 проценти річних у сумі 784,07 грн., 7 процентів штрафу у сумі 1028,31 грн., індекс інфляції у сумі 379,09 грн. та судовий збір у сумі 1609,50 грн.

3. Видати дублікат наказу Господарського суду Чернівецької області від 19 листопада 2012 року № 5027/725/2012 про стягнення з фізичної особи-підприємця Лесь Ігоря Олександровича м. Чернівці, АДРЕСА_1 , 238-а, код НОМЕР_1 на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» - м. Київ, вул. Шолуденка, 1, код 31301827 заборгованість у сумі 22756,03 грн., пеню у сумі 2212,66 грн., 3 проценти річних у сумі 784,07 грн., 7 процентів штрафу у сумі 1028,31 грн., індекс інфляції у сумі 379,09 грн. та судовий збір у сумі 1609,50 грн.

Повний текст ухвали складено та підписано 19 травня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 ГПК України.

Інформацію по справі, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя О.С. Тинок