РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2019Справа № 910/2303/19
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (01004, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 15/2)
до про1. Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (04176, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЕЛЕКТРИКІВ, будинок 29А) 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» (04128, м.Київ, ВУЛИЦЯ БЕРКОВЕЦЬКА, будинок 6-К) стягнення страхового відшкодування в розмірі 7 455 грн. 90 коп.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (надалі також - «Відповідач - 1») та Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» (надалі також - «Відповідач - 2») про стягнення страхового відшкодування в розмірі 90 273 грн. 49 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави, №202.17.2374438 від 11.10.2017 року внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатило страхове відшкодування власнику автомобіля «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому Позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Позивач зазначає, що відповідальність водія транспортного засобу «ГАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким скоєно ДТП, застрахована у Відповідача - 1 на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7194580, а тому Позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на Відповідача - 1, як страховика, та на Відповідача - 2, оскільки водій транспортного засобу «ГАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 перебував у трудових відносинах з Відповідачем - 2.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2019 року відкрито провадження у справі № 910/2303/19, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

11.03.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ.

18.03.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 1 надійшов відзив на позовну заяву.

21.03.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

Суд, розглянувши заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про зменшення розміру позовних вимог від 21.03.2019 року, зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу Українипозивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Суд зазначає, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає Заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про зменшення розміру позовних вимог від 21.03.2019 року до розгляду.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 26.02.2019 року була направлена на адреси Сторін, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення 28.02.2019 року та 01.03.2019 року уповноваженим особам Сторін.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач - 2 у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

11.10.2017 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави №202.17.2374438, предметом якого є страхування транспортного засобу «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску. (а.с. 13-21)

Як вбачається з матеріалів справи, 19.06.2018 року по вул. Велика Арнаутська, 42 у м. Одесі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу «ГАЗ 33023», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , що підтверджується Довідкою №292551 про дорожньо - транспортну пригоду. (а.с. 23)

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований Позивачем автомобіль «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою Приморського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року у справі №522/11642/18 ОСОБА_3 , водія транспортного засобу «ГАЗ 33023», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. (а.с. 27)

Приватним акціонерним товариством «Одеса - Авто» було виставлено рахунок на оплату № від 02.07.2018 року на ремонт автомобілю марки «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 81 772 грн. 62 коп. (а.с.29)

Фізичною особою - підприємцем Петруня Т . М. було виставлено рахунок на оплату № НОМЕР_3 від 02.07.2018 року на ремонт автомобілю марки «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 8500 грн. 87 коп. (а.с.28)

Звітом про оцінку КТЗ «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Укравтолізинг» від 09.07.2018 року, визначено, що вартість відновлювального ремонту «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 107 947 грн. 60 коп. (а.с.30-43)

Відповідно до Страхового акту № 3.18.1359-1 від 09.07.2018 року (а.с. 50) Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на загальну суму в розмірі 90 273 грн. 49 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №ЦО02505 від 09.07.2018 року та №ЦО02506 від 09.07.2018 року із зазначенням призначення платежу: «страхове відшкодування зг.дог. №202.17.2374438 від 11.10.2017 р.». (а.с. 51-52)

Відповідно до інформації наданої МТСБУ на запит Суду, цивільно-правова відповідальність власника транспортного «ГАЗ 33023», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент настання страхової події була застрахована у Відповідача - 1 на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7194580, розмір франшизи згідно з вказаним Полісом складає 500 грн. (а.с. 78-79)

03.09.2018 року Позивач надіслав на адресу Відповідача - 1 заяву про відшкодування шкоди у розмірі 90 273 грн. 49 коп., що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист, фіскального чеку та рекомендованого повідомлення про вручення 04.09.2018 р. уповноваженій особі Відповідача - 1. (а.с.53-54)

Позивачем надіслано на адресу Відповідача - 2 претензію №3.18.1359 від 03.09.2018 року з вимогою про відшкодування шкоди у розмірі 114178 грн. 48 коп., у відповідь на яку Відповідач - 2 листом від 10.10.2018 р. повідомив про відсутність підстав для виплати. (а.с.55-56)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 21.03.2019 року, яка прийнята Судом до розгляду, Позивач посилається на те, що Відповідач, як страховик особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розмір якої становить 6 955 грн. 90 коп. відповідно до встановлених Полісом № АК/7194580 лімітів відшкодування по майну та франшизи, а з Відповідача - 2, оскільки водій транспортного засобу «ГАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 перебував у трудових відносинах з Відповідачем - 2, у розмірі 500 грн. 00 коп. франшизи.

Заперечуючи проти позову Відповідач - 1 зазначав, що ним було відшкодовано Позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 82 817 грн. 00 коп. з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 0,09, розрахованого по справі №50154.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положення статті 22 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Також, статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем на виконання зобов`язань за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави №202.17.2374438 від 11.10.2017 року, предметом якого є страхування транспортного засобу «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску, було відшкодовано 90 273 грн. 49 коп.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Таким чином, Суд зазначає, що до Позивача у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до особи, відповідальної за заподіяний збиток із залишком строку позовної давності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року у справі №910/12500/17.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено Судом, вина особи, яка керувала транспортним засобом «ГАЗ 33023», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , встановлена у судовому порядку Постановою Приморського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року у справі №522/11642/18, якою ОСОБА_3 , водія транспортного засобу «ГАЗ 33023», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. (а.с. 27)

Відповідно до частини 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об`єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (абзац 16 статті 9 Закону України „Про страхування").

За змістом п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з підпунктом 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Абзацом 18 статті 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Разом з цим, спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлюють певні умови для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: відшкодовується оцінена шкода, розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленим в полісі (пункт 22.1 статті 22 Закону); розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону); розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (статті 9, 12 Закону). Крім того, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу (пункти 32.4, 32.7 статті 32 Закону).

Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Приватним акціонерним товариством «Одеса - Авто» було виставлено рахунок на оплату № від 02.07.2018 року на ремонт автомобілю марки «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 81 772 грн. 62 коп. (а.с.29)

Фізичною особою - підприємцем Петруня Т . М. було виставлено рахунок на оплату № НОМЕР_3 від 02.07.2018 року на ремонт автомобілю марки «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 8500 грн. 87 коп. (а.с.28)

Звітом про оцінку КТЗ «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Укравтолізинг» від 09.07.2018 року, визначено, що вартість відновлювального ремонту «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників складає 107 947 грн. 60 коп. (а.с.30-43)

Відповідно до Страхового акту № 3.18.1359-1 від 09.07.2018 року (а.с. 50) Позивач здійснив виплату страхового відшкодування на загальну суму в розмірі 90 273 грн. 49 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №ЦО02505 від 09.07.2018 року та №ЦО02506 від 09.07.2018 року із зазначенням призначення платежу: «страхове відшкодування зг.дог. №202.17.2374438 від 11.10.2017 р.». (а.с. 51-52)

Суд зазначає, що проведення оцінки завданої шкоди суб`єктом оціночної діяльності є необхідним у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом №142/5/2092 від 24.11.2003 Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395.

Відповідно до п.7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників колісних транспортних засобів, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових колісних транспортних засобів виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових колісних транспортних засобів.

Згідно з п.1.6 вищевказаної Методики строк експлуатації - це період часу від дати виготовлення колісного транспортного засобу до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачається, що рік випуску автомобіля - 2017, а отже, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди (19.06.2018 року) строк експлуатації означеного автомобіля не перевищував семи років.

Крім цього, п.7.39 зазначеної Методики визначено, що винятком, стосовно використання зазначених вище вимог є, зокрема, випадок якщо колісні транспортні засоби експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний) та якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації. Суд зазначає, що доказів існування обставин, які є винятковими відповідно до п. 7.39 Методики, стосовно застрахованого Позивачем автомобіля матеріали справи не містять.

Отже, з наявних в матеріалах справи документів Судом не встановлено наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу автомобіля «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при визначенні розміру страхового відшкодування.

При цьому, Суд не приймає до уваги посилання Відповідача - 1 на розрахунок зносу транспортного засобу «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконаного ОСОБА_5 , оскільки матеріали справи не містять, а Відповідачем - 1 в свою чергу не подано суду жодних доказів належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності повноважень ОСОБА_5 на проведення оцінки та визначення коефіцієнту фізичного зносу. Також Судом встановлено, що у даному випадку відсутні підстави для вирахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу автомобіля «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

При визначенні розміру заподіяної шкоди, що підлягає виплаті Відповідачем - 1 як страховиком винної особи, у даному випадку Суд виходить із вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно із сумою, яка вказана у рахунках, виставлених станцією технічного обслуговування (Приватним акціонерним товариством «Одеса - Авто», Фізичною особою - підприємцем Петруня Т.М.)

Так, у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 року у справі №922/4013/17 зроблено висновок, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Норма ч.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно з п.1.6 Методики відновлювальний ремонт - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів, а відповідно до п.2.3 Методики вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу - це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Відповідно до ст.1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Отже, рахунки № від 02.07.2018 року Приватного акціонерного товариства «Одеса - Авто», № від 02.07.2018 року Фізичної особи - підприємця Петруня Т.М., Акт виконаних робіт від 03.08.2018 р., накладні від 03.08.2018 р., платіжні доручення №ЦО02505 від 09.07.2018 року та №ЦО02506 від 09.07.2018 року визнаються Судом достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17.

Судом встановлено, що 04.03.2019 року Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» було відшкодовано Позивачу суму в розмірі 82 817 грн. 59 коп., що підтверджується платіжним дорученням №4006 від 12.03.2019 року. (а.с.95)

Згідно зі статтею 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Отже, враховуючи визначені Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7194580 розміри лімітів відповідальності та франшизи, Суд приходить до висновку, що Відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачу витрати в розмірі 6 955 грн. 90 коп. (90 273 грн. 49 коп. виплачена сума страхового відшкодування - 500 грн. 00 коп. франшизи - частково відшкодована сума 82 817 грн. 59 коп.)

Крім того, Позивач просив стягнути з Відповідача - 2 франшизу у розмірі 500 грн. 00 коп.

Відповідно до п.36.6 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Судом встановлено, що за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7194580 страхувальником є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К». Також у Довідці №292551 про дорожньо - транспортну пригоду та відповіді Національної поліції України зазначено, що автомобіль «ГАЗ 33023», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К».

Отже, Відповідачем - 2 має бути відшкодована Позивачу сума франшизи за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/7194580 у розмірі 500 грн. 00 коп., у зв`язку з дорожньо - транспортною пригодою, яка сталась 19.06.2018 року, внаслідок якої автомобіль Позивача зазнав технічних ушкоджень.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (04176, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЕЛЕКТРИКІВ, будинок 29А, ідентифікаційний код юридичної особи 20842474) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (01004, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 15/2, ідентифікаційний код юридичної особи 36086124) страхове відшкодування у розмірі 6 955 (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 90 (дев`яносто) коп. та судовий збір у розмірі 1 792 (одна тисяча сімсот дев`яносто дві) грн. 18 (вісімнадцять) коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕПІЦЕНТР К» (04128, м.Київ, ВУЛИЦЯ БЕРКОВЕЦЬКА, будинок 6-К, ідентифікаційний код юридичної особи 32490244) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (01004, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 15/2, ідентифікаційний код юридичної особи 36086124) франшизу у розмірі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 128 (сто двадцять вісім) грн. 82 (вісімдесят дві) коп.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 23 квітня 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин