ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2019 р. м. Київ Справа№ 910/1285/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Вайнер Є.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 18.04.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Київської міської ради на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 про забезпечення позову

у справі №910/1285/19 (суддя Балац С.В.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "МОСТОБУД"

до Київської міської ради

про забезпечення позову

В судовому засіданні 18.04.2019 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 у справі №910/1285/19 заяву Публічного акціонерного товариства "МОСТОБУД" про забезпечення позову задоволено частково.

З метою забезпечення позову зупинено дію рішення Київської міської ради від 20.12.2018 № 536/6587 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва від 02.08.2007 № 79-6-00526 (зі змінами)", справа А-26226.

Задовольняючи частково заяву Публічного акціонерного товариства "МОСТОБУД" про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заявлений захід забезпечення позову у вигляді зупинення дії вказаного рішення Київської міської ради від 20.12.2018 № 536/6587 є саме тим заходом забезпечення позову, який в розумінні приписів статті 136 ГПК України є ефективним для захисту оспорюваних прав заявника та таким, що відповідає змісту порушеного права останнього, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Київська міська рада 22.02.2019 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що при прийнятті оскаржуваної ували суд фактично почав розглядати справу по суті та оцінювати докази, надані позивачем у справі, що є неприйнятним на стадії розгляду клопотання про забезпечення позову.

Апелянт вказує, що зупиняючи дію зазначеного рішення Київської міської ради, суд фактично ставить під сумнів його законність, при тому, що розгляд справи не відбувався.

На думку апелянта, суд прийняв оскаржувану ухвалу з перевищенням повноважень, наданих йому законом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2019 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2019 у справі №910/1285/19 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 поновлено Київській міській раді строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 18.04.2019.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції 18.04.2019 підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати.

Представник заявника в судове засідання апеляційної інстанції 18.04.2019 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини його неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника заявника обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2019 Публічне акціонерне товариство "МОСТОБУД" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою до Київської міської ради про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення Київської міської ради від 20.12.2018 № 536/6587 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва від 02.08.2007 № 79-6-00526 (зі змінами)", справа А-26226;

- заборони Київській міській раді та її органам вчиняти дії щодо внесення записів до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про будь-яку зміну/виключення/скасування/припинення права оренди Заявника щодо земельної ділянки площею 16,7951 га, з кадастровим номером :90:116:0053 , по вул. Промислова у Голосіївському районі м. Києва згідно договору оренди земельної ділянки на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва від 02.08.2007 № 79-6-00526, справа А-26226.

Вказана заява мотивована наступним.

Між Заявником та Київською міською радою 30.07.2007 укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, про що зроблено запис у книзі записів державної реєстрації договорів від 02.08.2007 за № 79-6-00526.

Відповідно до умов вказаного договору було передано у користування земельну ділянку площею 16,7951 га, що знаходиться за адресою: вул. Промислова у Голосіївському районі м. Києва для перенесення промислової бази Заявника мотозагону № 2, яка підпадає під забудову залізнично-автомобільного мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві, її подальшої експлуатації та обслуговування, кадастровий номер: :90:116:0053.

Між заявником та Приватним підприємством "ПРОМБУДСЕРВІС 2005" укладено договір суборенди земельної ділянки від 21.12.2015 № 1127.

Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 06.10.2010 видані містобудівні умови та обмеження № 1132/16/012/009-16 забудови земельної ділянки на вул. Промислова 11/1 у Голосіївському районі, видані орендарю (Заявнику) та суборендарю (приватному підприємству "ПРОМБУДСЕРВІС 2005").

Відповідно до декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, виданих приватному підприємству "ПРОМБУДСЕРВІС 2005" здійснено будівництво промислової бази по вул. Промисловій, 11/1 у Голосіївському районі м. Києва ІІІ категорії складності.

Відповідно до довідки про виконання умов договору про пайову участь від 13.06.2017 № 050/08-4817, яка видана Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), приватне підприємство "ПРОМБУДСЕРВІС 2005" здійснило перерахування пайового внеску в сумі 33 387,00 грн.

Заявник вказує, що Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) підготовлено проект рішення про розірвання договору оренди земельної ділянки на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва № 79-6-00526 від 02.08.2007.

Згідно пояснювальної записки № ПЗ-34905 від 16.11.2018 підготовлено проект рішення, п. 4 якої передбачає, що земельна ділянка вільна від капітальної забудови. Актом обстеження земельної ділянки № 18-1428/01 від 02.11.2018 встановлено, що вказана земельна ділянка частково огороджена парканом, використовується для складування та перевалки піску.

В подальшому, Київською міською радою прийняте рішення від 20.12.2018 № 536/6587 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва № 79-6-00526 від 02.08.2007 (зі змінами)", справа А-26226.

Як стверджує заявник, акт обстеження земельної ділянки №18-1428/01 від 02.11.2018 є незаконним та таким, що не відповідає фактичним обставинам, оскільки на земельній ділянці наявні капітальні споруди та будівлі, які були зведені із дотриманням містобудівних умов і обмежень та в подальшому зареєстровано право власності у відповідності до чинного законодавства, а дії щодо його складання є неправомірними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 у справі №910/1285/19 заяву Публічного акціонерного товариства "МОСТОБУД" про забезпечення позову задоволено частково.

З метою забезпечення позову зупинено дію рішення Київської міської ради № 536/6587 від 20.12.2018 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва № 79-6-00526 від 02.08.2007 (зі змінами)", справа А-26226.

Задовольняючи частково заяву Публічного акціонерного товариства "МОСТОБУД" про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заявлений захід забезпечення позову у вигляді зупинення дії вказаного рішення Київської міської ради № 536/6587 від 20.12.2018 є саме тим заходом забезпечення позову, який в розумінні приписів статті 136 ГПК України є ефективними для захисту оспорюваних прав заявника та таким, що відповідає змісту порушеного права останнього, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Приписами статті 136 ГПК України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Отже, виходячи з наведених вище приписів закону, однією з необхідних умов вжиття заходів забезпечення позову, крім достатньо обґрунтованої необхідності забезпечення позову, є також пов`язаність заходу забезпечення позову з предметом позову та його адекватність.

Таким чином, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами щодо наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета позову, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Приймаючи до уваги намір заявника звернутися до суду із позовом до Київської міської ради із вимогами про:

- визнання дій Київської міської ради неправомірними;

- визнання протиправним та скасування акту обстеження земельної ділянки від 02.11.2018 № 18-1428/01;

- визнання недійсним рішення Київської міської ради від 20.12.2018 №536/6587 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва від 02.08.2007 № 79-6-00526 (зі змінами)",

зупинення судом дії рішення Київської міської ради від 20.12.2018 №536/6587 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва від 02.08.2007 № 79-6-00526 (зі змінами)" є правомірним, оскільки існує ймовірність того, що до вирішення спору по суті, Київською міською радою будуть вчинені дії, направлені на реалізацію рішення від 20.12.2018 № 536/6587, яке Заявник має намір оскаржити, що фактично нівелює можливість захисту прав та інтересів Заявника в обраний ним спосіб в межах судового спору.

Крім того, як було встановлено судом першої інстанції, заявлений захід забезпечення позову (заборона Київській міській раді та її органам вчиняти дії щодо внесення записів до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про будь-яку зміну/виключення/скасування/припинення права оренди Заявника щодо земельної ділянки площею 16,7951 га, з кадастровим номером :90:116:0053 , по вул. Промислова у Голосіївському районі м. Києва згідно договору оренди земельної ділянки на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва від 02.08.2007 № 79-6-00526, справа А-26226), не є тим заходом, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, оскільки є наслідком заявленого заходу забезпечення позову у вигляді зупинення дії рішення Київської міської ради від 20.12.2018 № 536/6587 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки на вул. Промисловій у Голосіївському районі м. Києва від 02.08.2007 № 79-6-00526 (зі змінами)".

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що часткове задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "МОСТОБУД" про зупинення дії рішення Київської міської ради від 20.12.2018 № 536/6587 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки на вул. Промисловій у Голосіївському районі м.Києва від 02.08.2007 № 79-6-00526 (зі змінами)", справа А-26226, з дотриманням наведених процесуальних норм - статей 136, 137 ГПК України - є ефективним для захисту оспорюваних прав заявника, з урахуванням збалансованості інтересів сторін, пов`язаності з майбутнім предметом позовних вимог, є адекватним, розумним і співрозмірним заходом до забезпечення позову та відповідає принципу забезпечення збалансованості інтересів сторін, не порушує прав та законних інтересів Київської міської ради.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали не встановлено перевищення судом першої інстанції повноважень, наданих йому законом.

Доводи апелянта про розгляд справи по суті та оцінку доказів судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження в апеляційній інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів Київської міської ради (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про часткове задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "МОСТОБУД" про забезпечення позову.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Київської міської ради на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 про забезпечення позову у справі №910/1285/19.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської ради на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 про забезпечення позову у справі №910/1285/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 про забезпечення позову у справі №910/1285/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/1285/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 21.05.2019 після виходу членів колегії суддів з тривалих відпусток.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б.Михальська

А.І. Тищенко