ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/17784/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.,

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу Департамента патрульної поліції

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2018

у справі № 910/17784/16

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до Департаменту патрульної поліції, Національної поліції України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1 , Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Україна"

про стягнення 312 252, 33 грн,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 ПАТ "Страхова компанія "Уніка" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом про солідарне стягнення з Департаменту патрульної поліції та Національної поліції України 312 252 грн., посилаючись на те, що позивачем, як страховиком, виплачено страхове відшкодування своєму страхувальнику у зв`язку з настанням страхового випадку, а саме дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої став працівник відповідача - Департаменту патрульної поліції, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до відповідальної за завдані збитки особи.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.08.2018 у справі № 910/17784/16 (суддя Літвінова М.Є) позов задоволено частково та стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь позивача 308 639,88 грн., а в решті позову відмовлено. У позові ПАТ "Страхова компанія "Уніка" до Національної поліції України відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 у справі № 910/17784/16 (судді : Разіна Т.І., Михальська Ю.Б., Скрипка І.М.) рішення Господарського суду м. Києва від 13.08.2018 залишено без змін.

У касаційній скарзі Департамента патрульної поліції просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 та рішення Господарського суду м. Києва від 13.08.2018 у справі № 910/17784/16 скасувати, прийнявши нове рішення про відмову в позові в повному обсязі.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями щодо частково задоволення позову, скаржник посилається на неврахування судами обох інстанцій при вирішенні даного спору положень ст.ст. 1, 3, 6 та 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки на час дорожньо-транспортної пригод Т/З "Toyota Prіus" д.н. НОМЕР_1 був застрахований ПАТ "Страхова компанія "Україна" , внаслідок чого відшкодування шкоди у розмірі 50 000 грн., покладається на саме на цього страховика, проте на думку скаржника зазначеного судами враховано не було.

Разом з цим, відповідач у своїй касаційній скарзі посилається на неналежне врахування та дослідження судами попередніх всіх обставин справи, що на його думку призвело до неправильного прийняття рішення.

У відзиві ПАТ "Страхова компанія "Уніка" просить залишити без змін оскаржувані судові рішення, як такі що прийняті з урахуванням всіх обставин справи та вимог чинного законодавства.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.01.2019 для розгляду касаційної скарги Департамента патрульної поліції у справі № 910/17784/16 визначено колегію суддів у складі: Ткаченко Н.Г. - головуючого (доповідача), Жукова С.В., Білоуса В.В та ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.03.2019 призначено розгляд справи за касаційною скаргою ПАТ "МТБ Банк" у порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та доводи відзиву на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, частково задовольняючи позовні вимоги, виходили з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 08.05.2015 між ПАТ "Страхова компанія "Уніка" ( страховик) та ОСОБА_4 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Каско" № 833001/4600/0000129, за умовами якого застраховані майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Мерседес, державний номер НОМЕР_2 , строк дії договору встановлено з 12.05.2015 по 11.05.2016 (п. 1.2.7).

Із наявних у справі матеріалів вбачається та як встановлено судами, 05.12.2015 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Toyota Prіus" д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля марки Мерседес, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 82140085, виданої 10 ротою 2 батальйону УПС МВС у м. Києві.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.04.2016 у справі № 761/7749/16-п (провадження № 3/761/2013/2016), яка набрала законної сили 14.04.2016, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, порушив п. 3.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки Мерседес, державний номер НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, а провадження відносно притягнення до адміністративної відповідальності водія автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_2 , було закрито у зв`язку з відсутністю в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення.

Так, вартість відновлювального ремонту автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_2 становила 257 752,38 грн. та 57 504,95 грн., що підтверджується рахунками-фактурами № КА-1501899 від 11.12.2015 та № СЧ-1600273 від 13.01.2016, виставлених ПАТ "Українська автомобільна корпорація".

Згідно звіту про оцінку КТЗ № 02-22/12 від 11.02.2016, складеним суб`єктом оціночної діяльності - ФОП Кулишем О.В. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 16665/14 від 08.07.2014) вартість завданого збитку власнику автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_2 становить 315 724,19 грн.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами, ПАТ "Страхова компанія "Уніка" визнано ДТП, яке відбулося 05.12.2015, страховим випадком, складено страховий акт № 00182234 від 24.12.2015, в якому визначено розмір страхового відшкодування за договором добровільного страхування від 08.05.2015 у сумі 254 747,38 грн. та страховий акт № 00182234 (доплата) від 27.01.2016 на суму 57 504,95 грн., в подальшому на виконання договору добровільного страхування, страховиком виплачено страхове відшкодування на загальну суму 312 252,33 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 044664 від 25.12.2015 та № 002855 від 28.01.2016.

Предметом даного судового розгляду є вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідачів суми виплаченого страховою компанією страхового відшкодування внаслідок ДТП.

За висновком судової автотоварознавчої експертизи № 9125/17-54 від 28.08.2017 вартість матеріального збитку автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_2 , становить 178 268,88 грн., без врахування коефіцієнта фізичного зносу - 279 680, 16 грн., при цьому за висновком додаткової комісійної судової автотоварознавчої експертизи № 32/18-54 від 20.03.2018, визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Мерседес, д/н НОМЕР_2 у зв`язку з пошкодженням в ДТП, становить - 308 639,88 грн.

Із наявних у справі матеріалів видно та як встановлено судами обох інстанцій, що станом на 05.12.2015 дату ДТП, водій автомобіля Т/З "Toyota Prіus" д.н. НОМЕР_1 , проходив службу в Управлінні патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, при цьому транспортний засіб "Toyota Prіus" д.н. НОМЕР_1 , перебував у власності Департаменту патрульної служби МВС України.

Разом з тим, як встановлено судами, на підставі договору позички № 10 від 02.12.2015, укладеного між Департаментом патрульної служби МВС (позичкодавець) та Департаментом патрульної поліції (користувач), автомобіль Т/З "Toyota Prіus" д.н. НОМЕР_1 переданий у безоплатне користування Департаменту патрульної поліції строком на 12 місяців.

Згідно постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 04.04.2016 у справі № 761/7749/16-п (провадження № 3/761/2013/2016) в ДТП , що сталось 05.12.2015 за участі автомобілів Мерседес, д/н НОМЕР_2 та засіб "Toyota Prіus" д.н. НОМЕР_1 , винною особу визнано водія "Toyota Prіus" д.н. НОМЕР_1 , який під час ДТП виконував невідкладене службове завдання.

З огляду на вище встановлене та враховуючи положення Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ЦК України, суди попередніх інстанцій встановивши наявність всіх елементів, які складають склад цивільного правопорушення, а саме: збитки у розмірі 308 639,88 грн., з урахуванням висновків проведених судових експертиз; протиправна поведінка та вина водія автомобіля "Toyota Prіus" д.н. НОМЕР_1 , у скоєнні 05.12.2015 ДТП, що встановлено постановою суду від 04.04.2016 у справі № 761/7749/16-п (провадження № 3/761/2013/2016), яка набрала законної сили; причинний зв`язок між протиправною поведінкою водія автомобіля "Toyota Prіus" д.н. НОМЕР_1 та завданими збитками, а також обставини переходу до позивача прав вимоги (регресу) щодо відшкодування шкоди до винної в ДТП особи в межах виплаченого останнім страхового відшкодування (своєму страхувальнику за договором добровільного страхування (потерпілій особі), місцевий господарський суд, з яким погодився апеляційний господарський суд, дійшли висновку щодо наявності правових підстав для стягнення на користь позивача з Департаменту патрульної поліції збитків у сумі 308 639,33 грн., оскільки враховуючи вимоги ст. ст. 1172, 1187 ЦК України саме на відповідача - Департамент патрульної поліції покладається обов`язок з відшкодування шкоди, при цьому суди обох інстанції залишили без задоволення позовні вимоги до відповідача - Національної поліції України за недоведеності.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статей 1187, 1188 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

За ч. 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відтак, враховуючи встановлене судами попередніх інстанцій та з урахуванням наведених вище норм ЦК України, касаційний суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що виплативши страхове відшкодування, позивач набув права зворотної вимоги, саме до відповідача - Департаменту патрульної поліції, враховуючи положення ч. 1 ст. 1172 ЦК України, внаслідок чого суди правомірно частково задовольнили позов стягнувши з відповідача на користь позивача 308 639,88 грн. страхового відшкодування, з урахуванням висновків судових експертиз, при цьому суди попередніх інстанцій правильно відмовили у задоволенні вимог до відповідача - Національної поліції України, оскільки не доведено належним чином, що за відшкодовану позивачем шкоду, передбачена відповідальність у солідарному порядку.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

За ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, з урахуванням вище викладеного, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 та рішення Господарського суду м. Києва від 13.08.2018 у справі № 910/17784/16 постановлені у відповідності до фактичних обставин, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається, судові витрати відповідно до ст.129 ГПК України (в редакції, чинній після 15.12.2017) покладаються на заявника касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Департамента патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 та рішення Господарського суду м. Києва від 13.08.2018 у справі № 910/17784/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий,суддя Ткаченко Н.Г.

Судді Білоус В.В.

Жуков С.В.