РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.05.2019Справа № 910/2795/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Дьогтяр О.О., розглянув матеріали господарської справи

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Грандполистрой»
дотовариства з обмеженою відповідальністю «Діаген»
простягнення 149 500,96 грн.,

Представники учасників справи:

від позивача Дем`янюк В.П., ордер КС №173285 від 11.04.2019;

від відповідача Яценко О.С., довіреність б/н від 19.03.2019

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грандполистрой» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Діаген» про стягнення заборгованості у розмірі 149 500,96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору підряду № 013/07-2017 від 17.08.2017 в частині своєчасної оплати виконаних робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 відкрито провадження у справі № 910/2795/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 11.04.2019.

29.03.2019 до загального відділу діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому сторона просить відмовити в позові з підстав відсутності між позивачем та відповідачем договірних правовідносин, оскільки Договір підряду № 013/07-2017 від 17.08.2017, на який посилається позивач, є неукладеним (таким, що не відбувся), оскільки наданий суду проект зазначеного Договору містить лише підпис керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Грандполистрой» та відтиск печатки зазначеного товариства. Крім цього, відповідач стверджує, що ним також не підписувались Додаток № 1 - «Кошторис», Додаток № 2 - «Технічні вимоги» та акт приймання виконаних робіт.

10.04.2019 до загального відділу діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій сторона проти тверджень відповідача заперечує та вказує на часткову оплату останнім будівельних робіт, а тому, на думку позивача, з моменту здійснення відповідачем часткової оплати Договір є укладеним.

У судовому засіданні 11.04.2019 судом, відповідно до ч. 2 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 25.04.2019.

19.04.2019 відповідачем через загальний відділ діловодства суду подано заперечення на відповідь на відзив, в яких учасник справи вказує на її невідповідність нормам процесуального права.

У судовому засіданні 25.04.2019 судом, відповідно до ч. 2 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 07.05.2019.

Представник позивача в судове засідання 07.05.2019 з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, у той же час, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 07.05.2019, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.08.2017 ТОВ «Грандполистрой» (підрядник) було підписано Договір підряду № 013/07-2017 з Додатками № 1 («Кошторис на виконання робіт») та № 2 («Технічні вимоги») до нього та передано їх ТОВ «Діаген» (замовник) для подальшого підписання.

За умовами п. 2.1 вказаного Договору визначено, що підрядник зобов`язується на свій ризик виконати власними силами та ресурсами, або силами залучених субпідрядних організацій доручені замовником роботи: влаштування полімерного покриття з акриловим наповнювачем на загальній площі 527 м. кв., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 6, корп. 7, оф. 101.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що загальна вартість договору дорівнює загальній вартості робіт, що виконуються за умовами договору, та становить 441 884,67 грн., в тому числі ПДВ 20%: 73 647,40 грн.

Розрахунок за виконання робіт проводиться наступним шляхом: замовник перераховує виконавцю аванс у розмірі 70% від погодженої вартості робіт та матеріалів у відповідних додатках до цього договору протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання додатку до цього договору, відповідно до якого погоджується вартість робіт. Інші 30% від погодженої вартості робіт та матеріалів сплачуються замовником протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт.

Так, разом з Договором підряду № 013/07-2017 від 17.08.2017 та Додатками до нього ТОВ «Грандполистрой» виставило ТОВ «Діаген» рахунок-фактуру № 1-00000059 від 17.08.2017 на суму 498 336,56 грн.

19.08.2017 відповідачем вказаний рахунок було оплачено частково у розмірі 348 835,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 120 від 19.08.2017 та банківською випискою з особового рахунку позивача від 19.08.2017.

Однак, як зазначає позивач, відповідачем Договір підряду № 013/07-2017 та Додатки до нього підписані не були, але враховуючи строк, визначений п. 3.8 Договору для початку виконання робіт з влаштування полімерного покриття, 18.08.2017 між позивачем (сторона 1) та товариством з обмеженою відповідальністю «Форум Груп Україна» (сторона 2) було укладено Договір № 05, відповідно до п. 2.3 якого сторона 2 надає стороні 1 послуги по сприянню в реалізації робіт сторони 1 суборендарям у приміщенні, на території відповідно до умов цього договору. До таких послуг належать:

- ідентифікація для сторони 1 потенційних замовників робіт у приміщенні, на території і сприяння переговорам з такими потенційними замовниками;

- оповіщення суборендарів про можливість виконання робіт стороною 1;

- надання стороні 1 можливості використання інфраструктури сторони 2 для виконання робіт (включаючи водопостачання та водовідведення, забезпечення електроенергією, при необхідності та за наявності технічної можливості - надання узгодженого місця для тимчасового розміщення будівельних матеріалів), можливості користування ліфтами в будівлях, спорудах (з урахуванням обмежень. Встановлених цим договором та правилами користування ліфтом);

- надання проектної та технічної документації по будівлям у приміщеннях, на території (при необхідності), технічних консультацій щодо виконання робіт;

- забезпечення заїзду автотранспорту сторони 1 на територію для завантаження/розвантаження матеріалів, обладнання, будівельного сміття, тощо (за узгодженням сторін).

Отже, враховуючи часткову оплату відповідачем робіт з влаштування полімерного покриття та надання власником приміщення дозволу на проведення робіт, позивач приступив до виконання робіт, по звершенню яких було складено та надіслано на адресу відповідача акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1-00000022 від 15.09.2017 на загальну суму 498 336,56 грн.

При цьому, враховуючи, що станом на момент складання акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) - 15.09.2017 відповідачем Договір підряду підписано не було, позивач 28.09.2018 звернувся до відповідача з листом № 020, в якому просив повернути підписаний примірник Договору підряду № 013/07-2017 або повідомити причини його неповернення.

Відповідач відповіді на вказаний лист не надав, примірник підписаного Договору підряду позивачу не повернув, натомість надіслав на адресу позивача для підписання Дефектний акт № 1 від 28.09.2017 у двох примірниках, а також претензію про відшкодування збитків, завданих внаслідок неякісно виконаних робіт та повернення сплачених грошових коштів.

У відповідь на претензію відповідача, позивачем на адресу відповідача було надіслано лист № 022 від 18.10.2017, в якому вказано на відсутність підстав для підписання дефектного акту, оскільки відповідно до змісту п. 2, його складено на підставі виявлення дефектів при влаштуванні покрівлі, а не підлоги, з посиланням на відповідні вимоги ДБН В.2.6-14.

Листом № 0211 від 02.11.2017 відповідач звернувся до позивача з вимогою підписати дефектний акт та виконати вимоги претензії від 12.10.2017. В обґрунтування зазначених вимог відповідач вказує на те, що висновки санітарно-епідеміологічної експертизи від 27.06.2017 та від 18.08.2017, які були надіслані позивачем, підтверджують лише якість матеріалу, а не якість виконаних робіт. Крім цього, відповідач вказує на безпідставність посилань позивача на Договір підряду № 013/07-2017 від 17.08.2017, оскільки ним примірник вказаного договору отримано не було та його умови сторонами не погоджувалися.

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем умов Договору підряду № 013/07-2017 від 17.08.2017 в частині повної та своєчасної оплати вартості виконаних робіт.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ним зобов`язання з влаштування полімерного покриття з акриловим наповнювачем в приміщенні загальною площею 541,5 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 6, корп. 7, офіс 101, виконано належним чином, а відповідач від підписання Договору підряду № 013/07-2017 від 17.08.2017, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) та оплати вартості робіт, передбачених умовами Договору, відмовляється, не надавши при цьому жодних доказів наявності недоліків, які виключають можливість використання об`єкта та не можуть бути усунені відповідно до ч. 6 ст. 882 Цивільного кодексу України, так як відповідач використовує об`єкт за призначенням з моменту завершення робіт.

На думку позивача, якщо відповідач розпочав експлуатацію виконаних робіт, а акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) не підписав, то така робота вважається прийнятою відповідачем, а акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) вважається підписаним і підлягає оплаті.

У той же час, відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначає, що Договір підряду № 013/07-2017 від 17.08.2017, на який посилається позивач, є неукладеним (таким, що не відбувся), оскільки наданий суду проект зазначеного Договору містить лише підпис керівника товариства з обмеженою відповідальністю «Грандполистрой» та відтиск печатки зазначеного товариства, а тому, враховуючи факт недоведеності укладення між позивачем та відповідачем Договору підряду, відсутні підстави для стягнення заборгованості за ним. Крім цього, відповідач стверджує, що ним також не підписувались Додаток № 1 - «Кошторис», Додаток № 2 - «Технічні вимоги» та акт приймання виконаних робіт, при цьому, оскільки акт приймання виконаних робіт ґрунтується на неукладеному договорі, то не має жодної юридичної сили.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 184 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

У статті 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Враховуючи правову природу Договору № 013/07-2017 від 17.08.2017, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що останній за своє правовою природою є договором будівельного підряду.

Згідно зі ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

За приписами ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Відповідно до п.п. 1 ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Частинами 1-3 статті 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що надані позивачем на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, докази, не підтверджують та не доводять існування між сторонами договірних відносин, в тому числі й з урахуванням положень ст. 207 Цивільного кодексу України.

Так, примірник Договору підряду № 013/07-2017 від 17.08.2017, залучений до матеріалів справи не містить підпису зі сторони відповідача та його укладення заперечується останнім.

Крім цього, відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Однак матеріали справи не містять доказів направлення примірника Договору підряду № 013/07-2017 від 17.08.2017 на адресу відповідача або передання його уповноваженому представнику відповідача для подальшого оформлення, що свідчить про недотримання позивачем порядку укладення договорів передбаченого ст. 181 Господарського кодексу України.

При цьому, посилання позивача на кримінальне провадження, яке було відкрито за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України (викрадення документу), судом відхиляються, оскільки не підтверджують факту отримання та наявності у відповідача примірника спірного Договору.

Більш того, матеріали справи не містять і доказів прийняття виконаних робіт за Договором, оскільки акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) зі сторони відповідача не підписаний, а отже, роботи за ним не прийняті.

Виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено факту укладення між сторонами договору підряду. Водночас, правовою підставою позову є саме неналежне виконання відповідачем Договору підряду, укладеного, за твердженням позивача, в письмовій формі, на чому додатково наголошував повноважний представник позивача в судових засіданнях.

Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів укладення сторонами Договору підряду № 013/07-2017 від 17.08.2017, підстави для стягнення з відповідача заборгованості на підставі вказаного правочину та акту здачі-прийняття робіт (надання послуг), які відповідачем не погоджувались, не підписувались та не приймались, - відсутні.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з положеннями ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи встановлення судом того, що Договір підряду № 013/07-2017 від 17.08.2017 є неукладеним, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Грандполистрой» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п.п. 17.5 пункту 17 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 16.05.2019.

Суддя О.Г. Удалова