ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/866/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків
до Головного управління Національної поліції в Харківській області, м. Харків
про стягнення 53480,33 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Чикаліна Г.В., за довіреністю № Др-42-1218 від 28.12.2018 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 27.12.2017 року;

відповідача - Тищенко В.В., за довіреністю № 488/119/01/26-2018 від 25.04.2018 року.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Харківській області про стягнення заборгованості в розмірі 53480,33 грн. за поставлений позивачем природний газ.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 22.04.2019 року об 11:30.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 16.04.2019 року представник відповідача надав відзив на позов (вх. № 9302), в якому останній проти позову заперечує та зазначає про те, що між сторонами було укладено договір про постачання газу, який припинив свою дію 31.12.2018 року, нового договору з відповідачем ним укладено не було. Крім того відповідач вказує, що акти приймання-передачі природного газу були повернуті позивачу з листом про відмову від їх підписання. Підставою для відмови від підписання актів слугувало те, що акт було складено позивачем на виконання договору від 21.11.2018 року, який як зазначає відповідач, припинив свою дію 31.12.2018 року, у зв`язку з чим підстави для оплати газу у розмірі 53480,33 грн. відсутні. Також відповідач зазначає, що 30.01.2019 року останнім було укладено договір на постачання природного газу з ПАТ «Харківміськгаз».

Через канцелярію господарського суду Харківської області 19.04.2019 року представник позивача надав клопотання (вх. № 9778) про долучення до матеріалів справи документів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.04.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, в судовому засіданні було оголошено перерву до 21.05.2019 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 25.04.2019 року представник позивача надав відповідь на відзив (вх. № 10396).

Через канцелярію господарського суду Харківської області 20.05.2019 року представник відповідача надав заперечення на відповідь на відзив (вх. № 12230).

Представник позивача в судовому засіданні 21.05.2019 ркоу підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити, посилаючись на те, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства не було оплачено спожитий у січні 2019 року газ, у зв`язку з чим заборгованість відповідача складає 53480,33 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.05.2019 року проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 2.2.2 статті 2 Статуту ТОВ «Харківгаз Збут» однією з основних функцій з надання послуг по забезпеченню газом підприємства усіх форм власності і населення шляхом постачання природного газу.

Як зазначає позивач, останнім у січні 2019 року надавалися відповідачу послуги з постачання природного газу у розмірі 4,096 тис.м.куб. на загальну суму 53480,33 грн.

Позивачем 12.02.2019 року було направлено на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості за спожитий газ та два примірники акту № ХО389001565 від 31.01.2019 року на суму 53480,33 грн. для підписання та повернення одного примірника акту позивачу.

Направлення вищезазначеної претензії підтверджується описом вкладення у цінний лист.

Як стверджує позивач, відповідачем заборгованість за спожитий у січні 2019 року газ у розмірі 53480,33 грн. погашена не була, що й стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Відповідач заперечуючи проти позову вказує на те, що між сторонами було укладено договір про постачання газу, який припинив свою дію 31.12.2018 року, нового договору з відповідачем ним укладено не було. Крім того відповідач вказує, що акти приймання-передачі природного газу були повернуті позивачу з листом про відмову від їх підписання. Підставою для відмови від підписання актів слугувало те, що акт було складено позивачем на виконання договору від 21.11.2018 року, який як зазначає відповідач, припинив свою дію 31.12.2018 року , у зв`язку з чим підстави для оплати газу у розмірі 53480,33 грн. відсутні. Також відповідач зазначає, що 30.01.2019 року останнім було укладено договір на постачання природного газу з ПАТ «Харківміськгаз».

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Зазначені договірні відносини по своїй суті мають ознаки договору поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 712 Цивільного кодексу України). За змістом ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Загальні умови виконання господарських зобов`язань визначені статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 526 ЦК України, згідно з якими суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вже було зазначено вище, між сторонами були укладені договори № 41DBKhz502-18 від 07.02.2018 року та № 41 DBKhz906-18 від 21.11.2018 року.

Вищезазначені договори дійсно були укладені строком до 31.12.2018 року.

У відзиві на позов, відповідач вказує на те, останнім з метою укладення нового договору на поставку природного газу на новий бюджетний рік було оголошено про проведення прилюдних торгів.

Проте новий договір на поставку природного газу був укладений відповідачем з ПАТ «Харківміськгаз» лише 30.01.2019 року.

З наданого відповідачем договору, укладеного з ПАТ «Харківміськгаз» не вбачається, що останнім здійснювалась поставка природного газу відповідачу до 30.01.2019 року (тобто до підписання договору).

Як зазначає сам відповідач у відзиві на позов, у січні 2019 року до ГУНП в Харківській області надходив природний газ, проте останній зазначає про те, що йому невідомо від якого постачальника надходив газ у розподільну систему, тобто з вищенаведеного вбачається, що відповідач підтверджує споживання газу у січні 2019 року.

Щодо посилань відповідача на те, що докази того, що природний газ, який споживався останнім у січні 2019 року було поставлено саме позивачем в матеріалах справи відсутні, суд зазначає наступне.

По-перше докази того, що природний газ надходив від іншого постачальника ніж ТОВ «Харківгаз Збут» в матеріалах справи відсутні.

По-друге, в матеріалах справи наявний витяг з реєстру обсягів розподіленого природного газу за січень 2019 року, з якого вбачається, що саме ТОВ «Харківгаз Збут» здійснювалась поставка газу у січні 2019 року відповідачу в обсязі 4,096 тис.куб.м.

Вищезазначений реєстр підписаний з боку позивача та ПАТ «Харківміськгаз», як оператора ГРМ.

Відповідно до ЗУ «Про ринок природного газу» № 329 від 09.04.2015 року ПАТ «Харківміськгаз» з 01.07.2015 року здійснює функції розподілу природного газу на території м. Харкова та на підставі ліцензії є оператором газорозподільної системи.

Доказів укладення договору на поставку природного газу з іншими постачальниками на січень 2019 року відповідачем до суду не надано.

Відповідно до п. 3 розділу 5 Кодексу газорозподільних мереж, за відсутності у споживача діючого постачальника (якщо споживач не включений до Реєстру споживачів будь-якого постачальника) у відповідному розрахунковому періоді споживач не має права здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Як вже було зазначено вище, відповідач був включений до Реєстру споживачів позивача у січні 2019 року.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази подачі відповідачем письмової заяви до Оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу на його об`єкт у спірний період.

Щодо заперечення відповідача стосовно обсягів та вартості спожитого газу, суд зазначає наступне.

Позивачем у своєму розрахунку зазначається про те, що обсяг спожитого відповідачем газу у січні 2019 року становить 4,096 тис.куб.м.

Відповідні обсяги газу зазначені в реєстрі обсягів розподіленого природного газу ТОВ «Харківгаз Збут» за січень 2019 року, який підписано газорозподільним підприємством ПАТ «Харківміськгаз», та відповідно до якого відповідачу в січні 2019 року було розподілено 4,096 тис.куб.м.

Щодо вартості спожитого газу, то суд зазначає , що позивачем я якості доказу було надано наказ від 28.12.2018 року №06110-123-1218 ТОВ "Харків Збут", відповідно до якого ціна на природний газ для установ і організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів становить 10880,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення 53480,33 грн. боргу за споживання природного газу за січень 2019 року, оскільки після припинення договорів, укладених між сторонами у 2018 році (31.12.2018 року) та до моменту укладення відповідачем з ПАТ «Харківміськгаз» нового договору на поставку природного газу 30.01.2019 року, відповідач споживав природний газ у січні 2019 року, який продовжував поставлятися позивачем, що підтверджується підписаним з боку позивача та оператора ГРМ реєстру обсягів розподіленого природного газу за січень 2019 року у розмірі 4,096 тис.куб.м. на суму 53480,33 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача в розмірі 1921,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 623-629, 712 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193 Господарського кодексу України; ст.ст. 73, 74, 86, 129, 183, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (61004, м. Харків, вул.. Москалівська, 57/59, ) 53480,33 грн. основного боргу та 1921,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "22" травня 2019 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/866/19