ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р. Справа№ 920/673/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни

на рішення Господарського суду Сумської області від 20.12.2018

у справі № 920/673/18 (суддя Соп`яненко О.Ю.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго»

до Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни

про врегулювання розбіжностей

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго» (надалі - ПАТ «Сумиобленерго», позивач) звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни (надалі - ФОП Павленко Л . С., відповідач) про врегулювання розбіжностей з відповідачем по Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-21 від 26.07.2018 (далі - Договір) та до Технічних умов стандартного приєднання № 78-5/1155 до Договору, що є невід`ємним додатком до цього Договору (далі - Технічні умови), виклавши спірні пункти 1.2, 4.2 Договору та пункти 2, 5 Технічних умов в редакції ПАТ «Сумиобленерго» та пункти 1.1, 3.1.2, 8.3 Договору та розділ І пункт 1.3 Технічних умов у погодженій сторонами редакції, викладеній в редакції ПАТ «Сумиобленерго».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не було повернуто на адресу позивача підписаного протоколу узгодження розбіжностей до Договору, а також не надійшло жодної письмової відповіді щодо результатів розгляду даного протоколу узгодження розбіжностей, водночас, запропонований проект Договору розроблено на підставі Типового договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу, що є додатком № 1 до Кодексу систем розподілу, а також у відповідності до вимог цього Кодексу, у зв`язку з чим п.п. 1.2, 4.2 Договору та п.п. 2, 5 Технічних умов, на думку позивача, необхідно викласти в його редакції.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 20.12.2018 у справі № 920/673/18 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що Договір, викладений як в редакції позивача, так і в редакції відповідача суперечить чинному законодавству, що підтверджено також рішенням Комісії інформаційно-консультаційного центру ПАТ «Сумиобленерго» від 03.08.2018; на момент вирішення даного спору, строк дії даного договору, визначений і не скорегований відповідачем, сплив.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням, ФОП Павленко Л.С. звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог про врегулювання розбіжностей договору на підставі їх незаконності та невідповідності вимогам нормативних документів у галузі електроенергетики з урахуванням заперечень відповідача щодо строку дії договору.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням усіх обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач вказував на те, що в порушення судом приписів ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), при ухваленні оскаржуваного рішення суд вийшов за межі позовних вимог, вказавши, що спірний договір суперечить законодавству, в той час, як позивачем не ставилось питання про його недійсність; судом досліджувались докази, які не стосуються предмета доказування та, водночас, не було надано оцінки належним доказам у справі, зокрема, листу Державного енергетичного нагляду за режимом споживання електричної і теплової енергії №01/10-4774 від 09.08.2018; судом не застосовано закон, який підлягав застосуванню, а саме, п. 4.1.9 розділу IV Кодексу систем розподілу; посилання суду на погодження відповідачем термінів дії договору не відповідає дійсності, оскільки позовні заяви були отримані останнім раніше протоколів узгоджень розбіжностей до договору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2019 поновлено ФОП Павленко Л.С. пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 20.12.2018 у справі № 920/673/18, відкрито апеляційне провадження за вказаною за апеляційною скаргою, призначено до розгляду на 20.05.2019, встановлено ПАТ «Сумиобленерго» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач скористався правом, наданим статтею 263 ГПК України, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, позивач вказував на те, що правильність висновку суду про те, що Договір, викладений як в редакції позивача, так і в редакції відповідача буде суперечити нормативно-правовим актам, оскільки технічні умови видані на нежитлове приміщення №17 першого поверху заводоуправління, яке є окремою кімнатою; відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження правомірності технічної можливості та правомірності надання технічних умов на кожну окрему кімнату; апелянтом не взято до уваги, що оскаржуване рішення мотивоване рішенням Комісії інформаційно-консультаційного центру, яке відбулося 03.08.2018 за участі, зокрема, відповідача та представників позивача, та на якому вирішувалося питання обґрунтованості вимог технічних умов приєднання виданих раніше ФОП Павленко Л.С.; апелянт посилається на лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №3892/17/9-18 від 10.05.2018, однак, даним листом роз`яснено лише загальний порядок укладення договору на приєднання до електричних мереж системи розподілу; подана відповідачем апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 258 ГПК України та не підлягає задоволенню, оскільки апелянт просить ухвалити рішення ідентичне оскаржуваному.

17.05.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

20.05.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли клопотання про долучення доказів у справі, що підтверджують невідповідність висновків та мотивувальної частини рішення суду першої інстанції дійсним обставинам справи та щодо недійсності договору.

У судове засідання 20.05.2019 позивач явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача, враховуючи подане останнім клопотання про розгляд справи без участі його представника, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд скарги за його відсутності.

У судовому засіданні відповідач заявила усне клопотання про постановлення окремої ухвали щодо повідомлення Антимонопольного комітету України про зловживання ПАТ «Сумиобленерго» своїм монопольним становищем на ринку та зобов`язати Антимонопольний комітет України здійснити перевірку дій ПАТ «Сумиобленерго» за Договором.

Однак, вказане клопотання колегія суддів відхиляє, як таке, що не було подано у строки та спосіб, передбачені ГПК України.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами ч.ч. 1, 6 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів не знайшла правових підстав для постановлення окремої ухвали стосовно ПАТ «Сумиобленерго» та направлення відповідного повідомлення до органів Антимонопольного комітету України, при цьому суд звертає увагу відповідача, що останній не позбавлений права, маючи припущення щодо незаконних дій позивача та зловживання останнім монопольним становищем на ринку електроенергетики, самостійно звернутися до відповідних органів.

У судовому засіданні відповідач вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з інших підстав.

20.05.2019 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови апеляційного господарського суду.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви, ПАТ «Сумиобленерго» звернулося до суду з позовом, в якому просило врегулювати розбіжності по Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-21 від 26.07.2018 та до Технічних умов стандартного приєднання № 78-5/1155 до Договору, що є невід`ємним додатком до цього Договору, виклавши спірні пункти 1.2, 4.2 Договору та пункти 2, 5 Технічних умов в редакції ПАТ «Сумиобленерго» та пункти 1.1, 3.1.2., 8.3 Договору та розділ І пункт 1.3. Технічних умов в погодженій сторонами редакції, а саме:

викласти в редакції ПАТ «Сумиобленерго»:

п. 1.2. Договору «місце забезпечення потужності об`єкта Замовника встановлюється: РУ-0,4кВ новозбудованої ТП-(КТП)-10/0,4 кВ».

п. 4.2. Договору «Виконавець послуг зобов`язаний надати Замовнику рахунок на сплату плати за приєднання не пізніше 3 робочих днів від дати укладення цього Договору у встановленому законодавством порядку».

п. 2. Технічних умов «Існуюча дозволена (приєднана) потужність згідно з договором про розподіл електричної енергії:

I категорія - кВт

II категорія - кВт

III категорія - кВт

Додаткова потужність 15,0кВт.»

п. 5. Технічних умов «Точка забезпечення потужності: РУ-0,4кВ новозбудованої ТП-(КТП)-10/0,4 кВ.».

Викласти в погодженій сторонами редакції:

п. 1.1. Договору «За цим Договором до електричних мереж Виконавця послуг приєднується: нежитлове приміщення №17 першого поверху заводоуправління, місце розташування об`єкта Замовника: м. Білопілля, вул. Макаренка, 1/1».

п. 3.1.2. Договору «Підключити електроустановки Замовника до електричних мереж системи розподілу упродовж 5 робочих днів або 10 робочих днів, якщо підключення потребує припинення електропостачання інших Користувачів, після виконання умов цього Договору, введення в експлуатацію об`єкта Замовника в порядку, встановленому законодавством у сфері містобудування, та після укладення договору про надання послуг з розподілу, після виконання Замовником зобов`язань, визначених підпунктами 3.2.1. 3.2.2, 3.2.4 пункту 3.2 цього Договору, та надання послуги з первинного підключення електроустановок (об`єкта) як окремої послуги».

п. 8.3. Договору «Перелік невід`ємних додатків до цього Договору:

1. Технічні умови стандартного приєднання № 78-5/1155 від 26 липня 2018 р. до електричних мереж електроустановок нежитлового приміщення № 17 першого поверху заводоуправління.

2. Протокол розбіжностей до Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-21 від 26.07.2018.

3. Протокол розбіжностей до технічних умови стандартного приєднання № 78-5/1155 від 26.07.2018 до електричних мереж електроустановок нежитлового приміщення № 17 першого поверху заводоуправління.

4. Протокол узгодження розбіжностей до Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-21 від 26.07.2018».

5. Розділ І п. 1.3. Технічних умов «Вимоги до електропостачання приладів та пристроїв, які використовуються для будівництва та реконструкції об`єктів електромереж: дозволяється підключення будівельних струмоприймачів Замовника на потужність, що не перевищує зазначену в заяві та технічних умовах і відповідає заявленому в них ступеню напруги».

З матеріалів справи вбачається та встановлено місцевим господарським судом, що 17.07.2018 відповідачем було направлено на адресу філії «Білопільський РЕМ» заяву про приєднання електроустановки певної потужності, в якій зазначено назву, місце розташування та функціональне призначення об`єкта замовника - нежитлове приміщення № 17 першого поверху заводоуправління, м. Білопілля, вул. Макаренка, 1 /1 (а.с. 70).

До вказаної заяви відповідачем було також додано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на об`єкт вищевказаного нерухомого майна, з якого вбачається, що на праві приватної власності у Павленко Л.С. перебуває Будівля - заводоуправління, загальною площею 2830,6 кв.м, що не є об`єктом житлової нерухомості та знаходиться за адресою: Сумська обл., Білопільський р-н, м. Білопілля, вул. Макаренка, 1/1 (а.с. 71).

26.07.2018 ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Білопільський район електричних мереж» ПАТ «Сумиобленерго» надало ФОП Павленко Л.С. два примірники Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-21 від 26.07.2018 разом з Технічними умови стандартного приєднання № 78-5/1155 до Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-21 від 26.07.2018, що є невід`ємним додатком до цього Договору (а.с. 20-24).

09.08.2018 на адресу позивача від відповідача надійшов лист б/н від 08.08.2018 щодо погодження Договору з урахуванням протоколів розбіжностей, яким відповідач повернув Договір та Технічні умови з приміткою, що вони підписані з протоколом розбіжностей, а також вказаним листом було надано протокол розбіжностей до Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-21 від 26.07.2018 та протокол розбіжностей до Технічних умов стандартного приєднання № 78-5/1155 до Договору (а.с. 25-29).

Позивачем були розглянуті розбіжності до Договору та до Технічних умов та листом № 78-25/1310 від 23.08.2018 направлено відповідачеві протокол узгодження розбіжностей від 23.08.2018 з обґрунтуванням підстав викладення погоджених пунктів Договору у новій редакції та спірних пунктів Договору в редакції позивача (а.с. 31-38).

У зв`язку з тим, що відповідачем не було повернуто на адресу позивача підписаного протоколу узгодження розбіжностей до Договору, а також не надійшло жодної письмової відповіді щодо результатів розгляду даного протоколу узгодження розбіжностей, посилаючись на те, що запропонований відповідачеві проект Договору розроблено на підставі Типового договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу, що є додатком № 1 до Кодексу систем розподілу, а також у відповідності до вимог цього Кодексу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову ПАТ «Сумиобленерго» з викладених у ньому мотивів, а доводи скаржника вважає безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 179 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) суб`єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв`язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб`єкти зобов`язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов`язкові умови таких договорів.

Відповідно до частин 2-7 статті 181 ГК України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпрограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованому на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Враховуючи вищевказані обставини та з огляду на наведені приписи законодавства, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що між позивачем та відповідачем було врегульовано п.п. 1.3, 1.5, 3.2.4, 7.1 Договору та п.п. 1, 4, 6 Технічних умов, а неврегульованими залишилися п.п. 1.2, 4.2 Договору та п.п. 2, 5 Технічних умов.

Також, позивач не погоджується із запропонованою відповідачем редакцією п. 1.1, п. 3.1.2, п. 8.3 Договору та розділу І п. 1.3. Технічних умов, а тому, врахувавши пропозиції відповідача, пропонує відповідні редакції даних пунктів.

Згідно з вимогами ст. 648 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

При цьому, порядок приєднання електроустановок замовника до електричних мереж оператора системи розподілу визначається Законом України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310 (далі - Кодекс).

Відповідно до абзацу 1-2 пункту 4.1.2. розділу IV «Порядок приєднання до систем розподілу» Кодексу оператор системи розподілу (далі - ОСР) не має права відмовити в приєднанні електроустановок замовника до системи розподілу за умови дотримання замовником вимог розділу IV Кодексу.

Послуга з приєднання надається на підставі договору про приєднання, що укладається за типовою формою.

Пунктом 4.1.9 розділу IV Кодексу послуга з приєднання електроустановок замовника до системи розподілу є платною послугою та надається ОСР відповідно до договору про приєднання.

Згідно з п. 4.4.1. розділу IV Кодексу замовник звертається до ОСР щодо наміру приєднатися до системи розподілу із заявою за типовою формою, наведеною в додатку 4 до цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 88 ст. 1 Розділу І «Загальні положення» Закону стандартне приєднання - приєднання електроустановки замовника до діючих мереж оператора системи розподілу на відстань, що не перевищує 300 метрів по прямій лінії від місця забезпечення потужності до місця приєднання, яке диференціюється за ступенем потужності: перший ступінь - до 16 кВт включно; другий ступінь - від 16 кВт до 50 кВт включно.

За приписами п. 4.1.19 розділу IV Кодексу для визначення приєднання (стандартне/нестандартне) за місце (точку) забезпечення потужності приймається найближча точка в існуючих (діючих) електричних мережах (повітряна лінія, трансформаторна підстанція або розподільний пункт) ОСР ступеня напруги, що відповідає ступеню напруги в точці приєднання.

Згідно з п. 2.1. розділу ІІ Кодексу технічні умови на приєднання - комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта замовника, заявленого до приєднання до електричних мереж, які повинні відповідати його розрахунковим технічним і технологічним параметрам та меті приєднання (виробництво, розподіл, споживання електричної енергії) та є невід`ємним додатком до договору про приєднання та складовою частиною завдання на проектування.

Як вбачається з листа № 01/10-4774 від 09.08.2018 Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії (далі - Держенергонагляд), наданого ФОП Павленко Л.С. на її звернення від 18.07.2018 (а.с. 53), на підставі поданих заяв від 05.06.2018 енергопостачальник підготував та надав відповідачеві проекти договорів про приєднання до електричних мереж від 15.06.2018 № 818-13, № 818-14 та №818-15 з визначеними у них розмірами плати за приєднання, невід`ємними частинами яких є технічні умови приєднання, які є стандартними, №№78-5/967, 78-5/966, 78-5/965 від 15.06.2018 відповідно (далі - ТУ).

У вказаному листі зазначено, що за інформацією енергопостачальника договір про приєднання до електричних мереж №818-13 від 15.06.2018 ФОП Павленко Л.С. не підписано, тому відповідно до положень ч. 8 ст. 181 ГК України цей договір є неукладеним. Договори № 818-14 та № 818-15 від 15.06.2018 підписані споживачем та 25.06.2018 здійснено оплату вартості послуг приєднання за договором № 818-15 від 15.06.2018.

Відповідно до вимог пунктів 5 цих ТУ точка забезпечення потужності була встановлена в «РУ-0,4 кВ новозбудованої ТИ-(КТП)-10/0,4 кВ».

У зв`язку з наведеним, Держенергонагляд у вказаному листі зазначив, що дії електропередавальної організації у частині визначення точки забезпечення потужності у неіснуючій фізично мережі, були необґрунтованими та такими, що не відповідали вимогам нормативних документів у галузі електроенергетики, а тому рекомендував ПАТ «Сумиобленерго» виконати в установленому порядку коригування виданих договорів та ТУ у частині визначення іншої точки забезпечення потужності в існуючих (діючих) електричних мережах.

При цьому, доводи апелянта про ненадання оцінки вказаному листу Держенергонагляду спростовуються висновками суду з посиланням на такий лист, викладеними в оскаржуваному рішенні.

Як встановлено місцевим господарським судом, 03.08.2018 за участі ФОП Павленко Л.С. відбулося засідання Комісії інформаційно-консультаційного центру ПАТ «Сумиобленерго» (далі - Комісія), рішення якої оформлено протоколом №1/08/2018 від 03.08.2018 (а.с. 77-78).

У відповідності до Положення про Інформаційно-консультаційний центр по роботі із споживачами електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕ № 299 від 12.03.2009 та згідно з наказом ПАТ «Сумиобленерго» №8/260 від 17.07.2018 до складу Комісії увійшли відповідні представники ПАТ «Сумиобленерго», сектору НКРЕКП у Сумській області, інспекції Державного енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Сумській області.

З вказаного протоколу №1/08/2018 від 03.08.2018 вбачається, що на засіданні Комісії вирішувалося питання про обґрунтованість вимог технічних умов приєднання, виданих раніше ФОП Павленко Л.С., на окремі нежитлові приміщення (окремі кімнати) № 18, 38, 45, що знаходяться за адресою: м. Білопілля, вул. Макаренка 1/1, які є одним цілим нежитлового приміщення за вказаною адресою, вимогам нормативних документів у галузі енергетики.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, аналогічні обставини мали місце і по Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-21 від 26.07.2018, згідно умов якого технічні умови видані на нежитлове приміщення (окрему кімнату) № 17 , що розташована на першому поверсі будівлі - заводоуправління, за адресою: м. Білопілля, вул. Макаренка 1/1.

Так, враховуючи, що об`єкт архітектури перебуває у власності однієї особи, відповідно до Закону України «Про архітектурну діяльність» Комісією було ухвалено рішення, що технічні умови стандартного приєднання електроустановок окремих нежитлових приміщень необхідно вважати недійсними, оскільки технічні умови необхідно видавати на об`єкт архітектури в цілому (як при новому будівництві, так і для існуючих об`єктів) з подальшим приєднанням окремих приміщень об`єкта архітектури (у даному випадку нежитлового приміщення) від внутрішньобудинкових мереж.

Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, що затверджений Наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507, не передбачає визначення нежитлового приміщення, натомість до будівель нежитлових відносить будівлі офісні, що використовуються як приміщення для конторських та адміністративних цілей, в тому числі для промислових підприємств, банків, поштових відділень, органів місцевого управління, урядових та відомчих департаментів тощо. ДК 018-2000 не передбачено поділу будівель офісних на окремі приміщення, тому це робить неможливим отримання споживачем, у даному випадку - ФОП Павленко Л.С., технічних умов на приєднання окремих частин будівлі.

Вказаним рішенням було рекомендовано ПАТ «Сумиобленерго» виконати умови договору приєднання електроустановок до електричних мереж № 818-15 від 15.06.2018 (підключення нежитлового приміщення 1-го поверху № 45 за адресою м. Білопілля, вул. Макаренка. буд. 1/1 від існуючих (діючих) електричних мереж), а всі інші технічні умови, на окремі кімнати необхідно вважати недійсними, а подальше приєднання окремих нежитлових приміщень за адресою м. Білопілля, вул. Макаренка. буд. 1/1 можливе лише з подальшим приєднанням окремих приміщень нежитлового приміщення від внутрішньобудинкових мереж (шляхом збільшення потужності вже підключеного об`єкту - нежитлового приміщення 1-го поверху).

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що Договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-21 від 26.07.2018, укладений як в редакції позивача, так і в редакції відповідача, суперечить вищевказаним нормативно-правовим актам та рішенню Комісії.

При цьому, доводи апелянта про вихід суду першої інстанції за межі позовних вимог у зв`язку з визнанням недійсним вказаного договору, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки як в мотивувальній, так і в резолютивній частині оскаржуваного рішення відсутній висновок суду про визнання недійсним Договору.

Крім того, відповідно до Протоколу розбіжностей від 08.08.2018 до Договору про стандартне приєднання до електричних мереж систем розподілу № 818-21 від 26.07.2018 (в редакції відповідача) цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами передбачених ним зобов`язань, але не довше ніж до 30.09.2018 (п. 7.1 Договору).

При цьому, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач підтвердила ту обставину, що у визначеному п. 7.3. Договору порядку, ФОП Павленко Л.С. не зверталася до ПАТ «Сумиобленерго» з відповідним зверненням про продовження строку дії Договору.

Доводи апелянта про те, що терміни дії Договору не були погоджені відповідачем, оскільки позовні заяви були отримані останнім раніше протоколів узгоджень розбіжностей до Договору, колегія суддів відхиляє, оскільки такі обставини не спростовують висновку суду про погодження позивачем запропонованої відповідачем редакції п. 7.1 Договору.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що на момент вирішення даного спору строк дії Договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-21 від 26.07.2018, визначений і не скорегований відповідачем, сплив.

Доводи апелянта з посиланням на лист НКРЕКП №8027/14.3/9-18 від 21.09.2018 про те, що зазначений Договір є діючим, суд апеляційної інстанції також вважає безпідставними, з огляду на те, що з вказаного листа не вбачається про які саме договори йде мова, а крім того, вказаний лист датований 21.09.2018, тобто датою, яка передувала даті закінчення дії Договору, передбаченій у Протоколі розбіжностей від 08.08.2018 до Договору (в редакції відповідача).

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Водночас, саме позивач повинен довести обставини, які входять до предмету доказування у справі та які підтверджують факт порушення його права відповідачем.

Проте, всупереч наведених вище правових норм, позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, зокрема, того, що запропоновані ним редакції Договору та Технічних умов відповідають чинному законодавству, а також того, що його права, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем.

Разом з цим, колегія суддів відхиляє клопотання відповідача про долучення доказів у справі, що підтверджують невідповідність висновків та мотивувальної частини рішення суду першої інстанції дійсним обставинам справи та щодо недійсності договору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов`язаний самостійно з`ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для прийняття доданих відповідачем до вищевказаних клопотань копій документів, а саме, Акта про надання послуги з приєднання нежитлового приміщення по договору №818-15 від 15.06.2018, довідки №78-5/1245 від 14.08.2018, листів Павленко Л.С від 05.08.2018, як додаткових доказів у справі, з огляду на недоведеність позивачем поважності причин їх неподання до суду першої інстанції.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що додані до клопотання про долучення доказів у справі копії листа №01/10-4774 від 09.08.2018 та листа №8027/14.3/9-18 від 21.09.2018 були подані суду першої інстанції, наявні в матеріалах справи та судом було надано таким доказам належну правову оцінку.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та вимоги законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ПАТ «Сумиобленерго» до ФОП Павленко Л.С. про врегулювання розбіжностей.

При цьому, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS №005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарським судом Сумської області від 20.12.2018 у справі №920/673/18 прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржуване рішення має бути залишеним без змін, а апеляційна скарга ФОП Павленко Л .С. - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253, 255, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни на рішення Господарського суду Сумської області від 20.12.2018 у справі № 920/673/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 20.12.2018 у справі №920/673/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 920/673/18 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.05.2019.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук