ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/2371/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Стратієнко Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду

(головуючий - Парусніков Ю.Б., судді: Білецька Л.М., Коваль Л.А.)

від 11.02.2019

у справі № 904/2371/18

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2019 у справі № 904/2371/18 повернуто ТОВ "Приватофис" зустрічну позовну заяву з додатками.

1.2. Не погодившись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2019, ТОВ "Приватофис" оскаржило її в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.

1.3. Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.02.2019 повернуто апеляційну скаргу ТОВ "Приватофис" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2019 у справі № 904/2371/18 на підставі частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, оскільки визнано подання такої апеляційної скарги зловживанням процесуальними правами.

2. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

2.1. Не погоджуючись з ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.02.2019, ТОВ "Приватофис" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, направити справу на подальший розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

2.2. Узагальнені доводи касаційної скарги:

- повернення апеляційної скарги товариства на підставі статті 43 Господарського процесуального кодексу України є грубим порушенням національного та міжнародного законодавства, що гарантує право кожного на справедливий та ефективний судовий захист;

- обставини визначені в ухвалі Центрального апеляційного господарського суду від 11.02.2019 щодо зловживання процесуальними правами ТОВ "Приватофис" не є підставою для повернення апеляційної скарги. Так, саме стаття 260 Господарського процесуального кодексу України визначає конкретні підстави для повернення апеляційної скарги, які в даному випадку були відсутні.

3. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції з посиланням на норми права, якими керувався суд

3.1. Частиною 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України визначено випадки, коли апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

3.2. Разом з тим стаття 43 Господарського процесуального кодексу України гарантує неприпустимість зловживання процесуальними правами, а її частина 3 містить норму, згідно з якою якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

3.3. Так, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Виходячи зі змісту наведеної норми, перелік дій, що суперечать завданню господарського судочинства, які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

3.4. Судом апеляційної інстанції встановлено такі обставини:

- ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження у справі від 02.07.2018 відповідачу, зокрема, встановлено строк до 23.07.2018 для подачі відзиву на позовну заяву;

- 24.07.2018 на адресу Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив відповідача від 23.07.2018 № 23/07-10;

- 20.08.2018 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області за клопотанням відповідача зупинено провадження у справі до розгляду іншої справи № 910/7913/18;

- 07.09.2018 від позивача та 05.09.2018 від третьої особи надійшли апеляційні скарги на ухвалу господарського суду від 20.08.2018 у даній справі;

- під час перегляду ухвали суду першої інстанції від 20.08.2018 в апеляційному порядку, відповідач вдавався до зловживань процесуальними правами, наданими йому, як стороні судового процесу, з метою затягування розгляду справи, а саме:

подано апеляційну скаргу не підписану особою, без зазначення її прізвища, імені, по батькові та посадового становища, яка була залишена ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2018 без розгляду апеляційним господарським судом на підставі п. 1 ч. 5 ст. 260 ГПК України;

незважаючи на відсутність перешкод у повторному поданні апеляційної скарги після усунення вказаних в ухвалі недоліків, апелянтом оскаржено ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 05.11.2018 в касаційному порядку, а також заявлено клопотання про зупинення провадження у справі;

під час розгляду справи апелянтом заявлено відвід головуючому судді після спливу строку встановленого ГПК для подання такого відводу (ч. 3 ст. 38 ГПК);

- відповідне реагування Центрального апеляційного господарського суду відображено в ухвалах та постанові від 20.11.2018 у справі № 904/2371/18, в яких зазначено про зловживання з боку ТОВ "Приватофис" процесуальними правами;

- 12.11.2018 ТОВ "Приватофис" оскаржило постанову Центрального апеляційного господарського суду в касаційному порядку до Верховного Суду;

- ухвалою Верховного Суду від 21.12.2018 у справі № 904/2371/18 відмовлено ТОВ "Приватофис" у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.11.2018 у справі;

- натомість ТОВ "Приватофис", після повернення матеріалів справи з Верховного Суду та поновлення провадження у справі господарським судом, звертається з зустрічним позовом, який місцевим господарським судом повернуто оскаржуваною ухвалою від 28.01.2019 з посиланням на ст.ст. 165, 180 ГПК України, оскільки позивачем пропущено процесуальні строки для звернення з зустрічним позовом.

3.5. Суд апеляційної інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу виходив з того, що діюче законодавство не позбавляє позивача права, у разі повернення його позову, повторно звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку. Між тим, ТОВ "Приватофис" не погодилося з ухвалою місцевого господарського суду від 28.01.2019 та оскаржило її в апеляційному порядку.

Окрім того, на думку колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду, подання ТОВ "Приватофис" зустрічного позову зі значним пропуском процесуального строку (понад 8 місяців), за відсутності дійсного наміру на розгляд судом цього зустрічного позову та перегляду ухвали про його повернення, полягає у недобросовісному використанні наданих йому прав з єдиною метою - створення перепон для подальшого руху справи, затягування чи перешкоджання судового розгляду справи, що порушує права позивача у справі на справедливий і публічний розгляд його справи судом упродовж розумного строку, що є свідченням явного зловживання з боку ТОВ "Приватофис" своїми процесуальними правами.

При цьому, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду зазначила, що з моменту постановлення Господарським судом Дніпропетровської області ухвали від 02.07.2018 (прийняття позовної заяви до розгляду) по 28.01.2019 (повернення зустрічного позову) суд першої інстанції так і не перейшов до розгляду справи по суті, що є наслідком вжитих відповідачем дій, спрямованих на затягування судового процесу.

3.6. Також, перевіряючи матеріали апеляційної скарги ТОВ "Приватофис", судом апеляційної інстанції встановлено, що з її змісту вбачається, що апелянт взагалі не зазначає обставин, які, на його думку, не в повній мірі досліджені судом першої інстанції, не наводить норми матеріального та процесуального права, які за висновком апелянта порушені місцевим господарським судом. В порушення вимог пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України апелянтом не додано до апеляційної скарги доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі та порядку.

3.7. Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пунктом 11 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства визначено неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з пунктом 5 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до частин 1, 4 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Виходячи зі змісту наведених норм, а також оскільки згідно з пунктом 1 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України перелік дій, що суперечать завданню господарського судочинства, які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, беручи до уваги фактичні обстави справи, встановлені судом апеляційної інстанції, які свідчать про те, що ТОВ "Приватофис" недобросовісно користується своїми процесуальними правами та зловживає ними, колегія суддів погоджується з його висновком про наявність правових підстав для повернення апеляційної скарги ТОВ "Приватофис", на підставі частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

3.8. Доводи касаційної скарги наведених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

4. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

4.1. Згідно з положеннями частин 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.2. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

4.3. Виходячи із встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи, беручи до уваги доводи та вимоги касаційної скарги та з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду прийнята з додержанням норм процесуального права, підстав для її зміни чи скасування немає.

5. Судові витрати

5.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" залишити без задоволення, а ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 18.03.2019 у справі № 904/2371/18 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

Л. Стратієнко