СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2019 р. Справа № 905/2354/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Гребенюк Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Казакової О.В.,

за участі представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 1118Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 04.03.2019 (повний текст складено 11.03.2019) у справі № 905/2354/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Северсталь Дистрибуція" (код 35268354), м. Київ,

до Публічного акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування" (код 00222999), м. Краматорськ Донецької області,

про стягнення 1 182 227,36 грн,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Северсталь Дистрибуція" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовної заявою до Публічного акціонерного товариства "Краматорський завод важкого верстатобудування" (яке в подальшому змінило тип товариства на Приватне акціонерне товариство, що підтверджується Витягом від 14.05.2019 № з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи з кодом ) про стягнення 1 182 227,36 грн за договором постачання від 08.11.2013 № 7056, які складаються з: 954204,78 грн інфляційних втрат та 228022,58 грн 3% річних, нарахованих на загальну суму боргу 3855246,02 грн, стягнутої рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.02.2016 у справі № 908/401/15-г.

В процесі розгляду справи відповідач - ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" 01.03.2019 за вх. № 4456/19 подав до Господарського суду Донецької області заяву від 27.02.2019 про розстрочку виконання рішення у справі № 905/2354/18 на 3 місяці шляхом щомісячної сплати заборгованості рівними частинами (а.с. 62-65).

Рішенням Господарського суду Донецької області від 04.03.2019 у справі № 905/2354/18 (суддя Матюхін В.І .) позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 954204,78 грн інфляційних втрат, 228022,58 грн 3% річних та 17733,41 грн судового збору. У задоволенні заяви відповідача про розстрочку виконання рішення відмовлено на підставі ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, з посиланням на непідтвердженість належними доказами зазначеної заяви.

Відповідач - ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" 27.03.2019, тобто в межах встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 04.03.2019 у справі 905/2354/18 в частині відмови в задоволенні заяви відповідача про розстрочку виконання рішення, задовольнити заяву відповідача від 27.02.2019 про розстрочку виконання рішення у справі № 905/2354/18 на 3 місяці шляхом щомісячної сплати рівних частин.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що розстрочка виконання рішення суду є процесуальним інститутом, наслідком реалізації якого є перенесення виконання рішення на інший строк у зв`язку з наявністю обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду. Зазначає, що подання заяви про розстрочку виконання рішення регулюється ст. 331 Господарського процесуального кодексу України та не стосується заяв по суті, вичерпний перелік яких визначений ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України, тому докази, на які посилається заявник в заяві про розстрочку виконання рішення суду, подаються разом з вказаною заявою. Вважає, що заява про розстрочку виконання рішення суду може бути розглянута як під час розгляду справи до прийняття рішення, так і на стадії виконання рішення суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 у справі № 905/2354/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача, встановлено позивачу строк для надання відзиву на апеляційну скаргу та призначено скаргу до розгляду в судовому засіданні на 21.05.2019 об 11:30 год.

На виконання зазначеної ухвали позивач - ТОВ "Северсталь Дистрибуція" надав відзив на апеляційну скаргу (вх. № 4627 від 11.05.2019), в якому не погоджується з доводами апелянта, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на недоведеність наявності виключних обставин, які можуть ускладнити виконання рішення суду відповідачем або роблять його неможливим. Зазначає, що відсутність у боржника грошових коштів не є обставиною, яка може служити підставою для розстрочки виконання рішення суду. Ризик несприятливих наслідків ведення господарської діяльності відповідача не може бути перекладений на позивача, ухилення відповідача від виконання своїх грошових зобов`язань перед позивачем по оплаті за договором постачання від 08.11.2013 № 7056 негативно відображується на підприємстві позивача, завдає йому істотної матеріальної шкоди.

02.05.2019 у зв`язку з відпусткою судді Медуниці О.Є. проведено повторний автоматичний розподіл справи № 905/2354/18 та для розгляду зазначеної справи визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В., суддя Гребенюк Н.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.05.2019 у справі № 905/2354/18 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача - ТОВ "Северсталь Дистрибуція" від 18.04.2019 за вх. № 3976 про участь в судових засіданнях у справі № 905/2354/18 в режимі відеоконференції у зв`язку з відсутністю технічної можливості проведення в режимі відеоконференції судового засідання у справі № 905/2354/18, призначеного на 21.05.2019 об 11:30 год. через зайнятість в Солом`янському районному суді м. Києва та Господарському суді Київської області залів судових засідань, оснащених необхідними технічними засобами для проведення відеоконференцзв`язку.

До початку судового засідання на електронну поштову скриньку апеляційного суду 21.05.2019 за вх. № 4960 від відповідача - ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій відповідач не погоджується з доводами позивача, просить задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Позивач - ТОВ "Северсталь Дистрибуція" свого представника в судове засідання 21.05.2019 не направив, про причину відсутності в судовому засіданні його представника не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був належно повідомлений, що підтверджується поштовими зворотними рекомендованими повідомленнями №№ 879 та 40.

Відповідач - ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" свого представника в судове засідання 21.05.2019 не направив, про причину відсутності судовому засіданні не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був належно повідомлений, що підтверджується поштовим зворотним рекомендованим повідомленням № 860.

У відповідності до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка в судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене та враховуючи, що позиція сторін стосовно апеляційної скарги достатньо повно викладена в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу та відповіді на відзив на апеляційну скаргу, в матеріалах справи достатньо документів для розгляду апеляційної скарги по суті, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав сторін щодо розгляду справи судом упродовж розумного строку, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги без участі представників позивача та відповідача.

За приписами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи, викладені в апеляційні скарзі, відзиві на апеляційну скаргу та відповіді на відзив на апеляційну скаргу, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.02.2016 у справі № 908/401/15-г за позовом ТОВ " Северсталь Дистрибуція " до ПАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" (яке набрало чинності) було стягнуто з відповідача на користь позивача: 3855246,02 грн заборгованості за договором постачання від 08.11.2013 № 7056; 473366,78 грн інфляційних втрат; 55772,03 грн 3% річних; 100000,00 грн пені та 73080,00 грн витрат зі сплати судового збору (а.с. 15-25).

На примусове виконання зазначеного рішення Господарським судом Запорізької області видано наказ від 15.03.2016 № 908/401/15-г (а.с. 26).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.05.2017 у справі № 908/401/15-г, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 26.09.2017, відстрочено виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 23.02.2016 у справі № 908/401/15-г на один рік до 18.05.2018.

Боржником - ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" заборгованість, стягнута рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.02.2016 у справі № 908/401/15-г, була погашена в повному обсязі наступними платежами: 10.03.2017 - 88 281,22 грн; 25.04.2017 - 20000,00 грн; 19.11.2018 - 1500000,00 грн; 21.11.2018 - 1500000,00 грн; 23.11.2018 - 1449183,61 грн.

У зв`язку з простроченням боржником - ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 23.02.2016 у справі № 908/401/15-г стягувач - ТОВ "Северсталь Дистрибуція" у грудні 2018 року звернувся до Господарського суду Донецької області з позовними вимогами до боржника про стягнення 1 182 227,36 грн, які складаються з:

1) 954204,78 грн інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором постачання від 08.11.2013 № 7056 за період березень 2016 року - листопад 2018 року від загальної суми боргу 3855246,02 грн, стягнутої рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.02.2016 у справі № 908/401/15-г;

2) 228022,58 грн 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором постачання від 08.11.2013 № 7056 за період з 11.03.2016 по 23.11.2018 від загальної суми боргу 3855246,02 грн, стягнутої рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.02.2016 у справі № 908/401/15-г.

Як встановлено з матеріалів справи, боржником - ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" під час розгляду справи судом першої інстанції не надано жодних заперечень щодо позовних вимог, заявлених стягувачем - ТОВ "Северсталь Дистрибуція", або зауважень щодо розрахунку нарахувань, здійснених позивачем.

Разом з тим, 01.03.2019 за вх. № 4456/19, тобто до прийняття Господарським судом Донецької області рішення у справі № 905/2354/18, боржник - ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" подав заяву про розстрочку виконання рішення у даній справі на 3 місяці шляхом щомісячної сплати рівних частин (а.с. 62-65).

Зазначену заяву боржник - ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" мотивує своїм важким фінансовим станом, що не дозволяє одночасно виконати рішення суду в повному обсязі. Вказує на те, що обставини, які зумовили цю неспроможність, є винятковими та не носять систематичного характер, що підтверджується доданими до цієї заяви фінансовими звітами за 2013, 2014, 2015, 2016 роки, відповідно до яких відслідковується динаміка розвитку підприємства боржника. Зокрема в 2013 році та на початку 2014 року ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" було прибутковим, але наприкінці 2014 року розпочався спад, та в 2015-2016 роках господарська діяльність підприємства супроводжувалась фінансовою кризою, викликаною проведенням антитерористичної операції на території м. Краматорськ, де розташований відповідач. На відновлення виробництва та ремонти після артобстрілів підприємства було витрачено 10 млн грн. власних коштів, однак і в теперішній час залишається невідновленим частина устаткування підприємства. Покупці продукції ПрАТ «КЗВВ» через ризик втрати вкладень відмовилися від контрактів, не надають авансові платежі на фінансування виконання робіт, що призвело до різкого скорочення та дефіциту обігових коштів. Через інфляційні процеси знецінювання активів стрімко збільшується. Об`єми замовлень та продаж знизилися до мінімальних позначень. ПрАТ «КЗВВ» несе збитки, які не дозволяють здійснити виплату коштів на користь позивача. Неплатоспроможність відповідача супроводжується накопиченням заборгованості перед бюджетними та позабюджетними фондами, що супроводжується стягненнями в судовому порядку. Вважає, що одночасне погашення заборгованості призведе до ще більших негативних наслідків, а саме: невиплати заробітної плати, неможливості проведення розрахунків за енергоносії, газопостачання, позбавлення можливості розрахунків з постачальниками ПрАТ «КЗВВ» за матеріали та комплектуючі, що використовуються у виробництві, і як наслідок, можливість банкрутства підприємства, зупинення виробництва з наступним вивільненням працівників. Головною метою в найближчий час для підприємства є подолання фінансової кризи та збереження робочих місць. Наказом по ПрАТ «КЗВВ» № 1 затверджені основні напрямки діяльності підприємств, згідно до яких у першому кварталі 2019 року підлягають завершенню замовлення та закриття довго триваючих контрактів, за якими виготовлення та відвантаження продукції було призупинено, а вже з другого кварталу 2019 року заплановані надходження грошових коштів та можливість розподілення прибутку, але додаткові витрати та понесені збитки за попередні періоди поки що виключають отримання чистого прибутку в розмірі, достатньому для покриття всіх заборгованостей. На підставі вищенаведеного, з метою запобігання банкрутства відповідача та захисту майнових інтересів обох сторін просить розстрочити виконання рішення у справі № 905/2354/18 на три місяці шляхом щомісячної сплати рівних частин.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 04.03.2019 у справі № 905/2354/18 позовні вимоги ТОВ "Северсталь Дистрибуція" до ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 954204,78 грн інфляційних втрат, 228022,58 грн 3% річних та 17733,41 грн судового збору. У задоволенні заяви відповідача про розстрочку виконання рішення відмовлено у зв`язку з непідтвердженістю належними доказами зазначеної заяви.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що саме держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку, а контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України, суд, який ухвалив рішення, може розстрочити його виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У відповідності до чч. 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 26.06.2013 у справі № 1-7/2013, підставою для застосування розстрочки виконання судового рішення є наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення. До таких обставин належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Таким чином, для надання розстрочки виконання судового рішення передбаченої ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, суд встановлює у кожному конкретному випадку чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

Розглянувши заяву боржника - ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" про розстрочку виконання рішення та додані до неї документи, апеляційний господарський суд встановив, що в обгрунтування підстав про розстрочку виконання рішення боржник посилається на свій важкий фінансовий стан, загрозу банкрутства та те, що головною метою в найближчий час для підприємства є подолання фінансової кризи та збереження робочих місць, наказом по ПрАТ «КЗВВ» № 1 затверджені основні напрямки діяльності підприємств, згідно до яких у першому кварталі 2019 року підлягають завершенню замовлення та закриття довго триваючих контрактів, за якими виготовлення та відвантаження продукції було призупинено, а вже з другого кварталу 2019 року заплановані надходження грошових коштів та можливість розподілення прибутку.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 74 , ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази які підтверджують, що особа здійснювала всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

За приписами чч. 1, 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання про достатність доказів для застосування запропонованої заявником 3-місячної розстрочки виконання рішення, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності до ст. 79, ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що заявником не доведено необхідності застосування запропонованої ним 3-місячної розстрочки виконання рішення Господарського суду Донецької області від 04.03.2019 у справі № 905/2354/18 та можливості виконання рішення суду саме в визначений ним термін, не надано доказів очікуваного надходження грошових коштів в підтвердження реального виконання рішення протягом запропонованих ним 3-х місяців.

Додані боржником до заяви про розстрочку виконання рішення звіти про фінансові результати ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" за 2013, 2014, 2015, 2016 роки та баланси підприємства за 2013-2018 роки не можуть бути належними доказами можливості виконання рішення Господарського суду Донецької області від 04.03.2019 у справі № 905/2354/18 протягом 3-х місяців після прийняття цього рішення, оскільки боржником не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції будь-яких доказів завершення замовлень та закриття довго триваючих контрактів у першому кварталі 2019 року, а також запланованих на другий квартал 2019 року надходжень грошових коштів .

Рішення у справі № 905/2354/18, про розстрочку виконання якого протягом 3-х місяців після прийняття рішення просить боржник, було прийняте 04.03.2019, тобто станом на час розгляду заяви судом апеляційної інстанції вказаний 3-місячний термін (03.06.2019) вже майже сплинув, однак боржником - ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" не надано суду апеляційної інстанції жодних доказів хоча б часткового погашення заборгованості за рішенням суду по даній справі.

Посилання боржника на скрутне фінансове становище не може бути підставою для розстрочки виконання рішення суду, оскільки за змістом ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, тяжкий фінансовий стан боржника не є винятковою і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки, а являється одним із можливих ризиків підприємницької діяльності та в умовах фінансової кризи в країні носить загальний характер. Відсутність станом на даний час грошових коштів, достатніх для виконання рішення господарського суду, тяжке фінансове становище не є тими виключними обставинами, які можуть бути підставою для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення у даній справі.

У розумінні ст. 42 Господарського кодексу України здійснення підприємницької діяльності на власний ризик означає покладання на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності. Позивач та відповідач є комерційними підприємствами, а тому несуть однакову економічну відповідальність за свої дії та однакові ризики. Таким чином, незадовільний фінансовий стан не є безумовною підставою для розстрочки виконання рішення.

Припущення боржника про можливість виконати судове рішення через 3 місяців не підтверджено належними та допустимими доказами. Заявник не скористався своїм процесуальним правом та не надав жодного доказу, який би свідчив про реальну можливість погашення заборгованості в разі надання йому розстрочки. На підтвердження намірів погашення боргу відповідачем не було здійснено навіть часткового погашення заборгованості за рішенням суду.

Боржником не подано доказів того, що його фінансовий стан покращиться. Важливою обставиною є те, що боржник не вживає жодних заходів щодо погашення заборгованості перед стягувачем.

Доказів надходження грошових коштів від боржника на користь стягувача з моменту винесення рішення Господарського суду Донецької області від 04.03.2019 у справі № 905/2354/18 про стягнення заборгованості до матеріалів справи не надано.

Ризик несприятливих наслідків ведення господарської діяльності боржника, не може бути перекладений на позивача (стягувача), яким було фактично передана відповідачу власна продукція (товар).

Матеріали справи свідчать про те, що боржник посилається лише на тяжкий фінансовий стан ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" і жодним чином не враховує фінансовий стан стягувача - ТОВ "Северсталь Дистрибуція".

Одночасно, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що надання розстрочки сплати наявного у ПрАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" боргу перед ТОВ "Северсталь Дистрибуція" може носити негативний характер по відношенню до позивача, адже невиконання судового рішення порушує та впливає, насамперед на права та інтереси позивача, за захистом яких він змушений був звернутись до суду.

Вказані вище обставини унеможливлюють задоволення заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду у даній справі на 3 місяці рівними частинами, а саме: до 03.06.2019.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною "права на суд", адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бурдов проти Росії").

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України" зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення випливає, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

З огляду на приписи ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, заява про розстрочку виконання рішення суду може бути розглянута як під час розгляду справи до прийняття рішення, так і на стадії виконання рішення суду.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що наведені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, тому колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги відповідача та залишення без змін рішення Господарського суду Донецької області від 04.03.2019 у справі № 905/2354/18.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Отже, в силу приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги позивача, судові витрати понесені апелянтом у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 129, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281-284, 331 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача на рішення Господарського суду Донецької області від 04 березня 2019 року по справі № 905/2354/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 04 березня 2019 року по справі № 905/2354/18 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 27.05.2019.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.М. Пелипенко

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.В. Гребенюк