ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 905/345/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О. О. Мамалуй- головуючий, Л. В. Стратієнко, І. В. Ткач

за участю секретаря судового засідання - В.В. Шпорт,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Горлівське АТП"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019р.

у складі колегії суддів: Н. М. Дучал - головуючий, Р. А. Гетьман, М. М. Слободін

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Горлівське АТП"

до

1. Комунального підприємства "Автотранспортне підприємство";

2. Фізичної особи-підприємця Ковбановського Івана Сергійовича

про визнання недійсним договору №5/17 від 10.07.2017р.

за участю представників учасників:

позивача: Кавун І.О .

відповідача-1: не з`явилися

відповідача-2: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Горлівське АТП" (далі - ТОВ "Горлівське АТП", позивач) звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства "Автотранспортне підприємство" (далі - КП "Автотранспортне підприємство", відповідач-1), фізичної особи-підприємця Ковбановського Івана Сергійовича (далі - ФОП Ковбановський І . С., відповідач-2) про визнання недійсним, укладеного між відповідачами, договору №5/17 від 10.07.2017р. про надання послуг з перевезення організованих груп пасажирів на маршруті регулярних спеціальних перевезень "м. Курахове (ЗА- ДП) - м. Мар`їнка (ЗА-КПВВ)".

Позов мотивовано невідповідністю договору вимогам законодавства.

Позивач зазначає, що до регулярних спеціальних перевезень віднесено перевезення організованих груп пасажирів, які належать до певної категорії (працівників підприємств, школярів, студентів, туристів, екскурсантів, об`єднаних однією метою, що мають певний зв`язок з замовником таких перевезень, який і здійснює оплату регулярних спеціальних перевезень. Законодавцем передбачено відшкодування перевізнику вартості послуг з перевезення організованих груп пасажирів виключно замовником, з урахуванням відсутності плати пасажира замовнику.

Позивач наголошує на удаваності укладеного між відповідачами договору №5/17 від 10.07.2017р., оскільки сторони фактично приховали свої наміри досягнути іншого правового результату, а саме здійснення регулярних пасажирських перевезень за маршрутом перевезень "м. Курахове (ЗА- ДП) - м. Мар`їнка (ЗА-КПВВ)", а укладення такого договору повинно здійснюватися виключно на конкурсних засадах, чого у дійсності під час укладення оспорюваного договору не було.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду Донецької області від 20.09.2018р. у справі №905/345/18 задоволено позовні вимоги позивача, визнано недійсним договір №5/17 про надання послуг з перевезення організованих груп пасажирів на маршруті регулярних спеціальних перевезень "м. Курахове (ЗА - ДП) - м. Мар`їнка (ЗА-КППВ)", укладений 10.07.2017р. між КП "Автотранспортне підприємство" та ФОП Ковбановським І.С.

Рішення мотивовано тим, що укладаючи договір про надання послуг з перевезення організованих груп пасажирів на маршруті регулярних спеціальних перевезень №5/17 від 10.07.2017р. відповідачі фактично приховали свої наміри досягнути іншого правового результату, який не є законним наслідком укладеного правочину, а саме здійснення регулярних пасажирських перевезень за маршрутом "м. Курахове (ЗА-ДП) - м. Мар`їнка (ЗА-КПВВ)", що^ відповідно до положень Цивільного кодексу України, відноситься до прихованого правочину, та укладення такого договору повинно здійснюватися виключно на конкурсних засадах.

Суд першої інстанції зазначає, що до регулярних спеціальних перевезень віднесено перевезення саме організованих груп пасажирів, які належать до певної категорії (працівників підприємств, школярів, студентів, туристів, екскурсантів), об`єднаних однією метою, які мають певний зв`язок з замовником таких перевезень, який і здійснює оплату регулярних спеціальних перевезень.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019р. у даній справі скасовано рішення господарського суду Донецької області від 20.09.2018р. та прийнято нове рішення, яким відмовлено ТОВ "Горлівське АТП" у задоволенні позову.

Постанова мотивована тим, що захист заявленого позивачем права знаходиться поза межами правовідносин, які виникли між відповідачами, оскільки, звертаючись до суду за захистом своїх прав, як перевізника, позивач мав довести їх порушення, оспорювання чи невизнання саме відповідачами в результаті укладення саме оспорюваного договору. Захист прав та інтересів повинен мати на меті забезпечення дієвості і результативності захисту та не прагнути інших цілей.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у період укладення оспорюваного договору №5/17 (10.07.2017р.), позивач був перевізником на автобусному маршруті загального користування "Курахове (АС) - Мар`їнка (КПВВ)" на підставі договору про перевезення пасажирів №1119-54/12 від 28.12.2012р., а негативні наслідки для позивача виникли не в результаті укладення між відповідачами оспорюваного договору, а в результаті розірвання Департаментом розвитку базових галузей промисловості, енергетики та енергоефективності Донецької облдержадміністрації договору на перевезення пасажирів від 28.12.2012р. №1119-54/12, укладеного з ТОВ "Горлівське АТП".

Апеляційний господарський суд посилається на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2017р. у справі № 805/2647/17-а, при прийнятті якої судом встановлено правомірність дій Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації з погодження паспорту №9 автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень на маршруті "м.Курахове (ЗА-ДП)- м.Мар`їнка (ЗА-КПВВ)", розробленого 10.07.2017р. та на рішення господарського суду Донецької області від 13.11.2017р. у справі №905/1793/17, яким відмовлено ТОВ "Горлівське АТП" у задоволенні позову про визнання договору №5/17 від 10.07.2017р. недійсним, у зв`язку з відсутністю необхідності укладення такого договору на конкурсних засадах.

Суд апеляційної інстанції вказує на те, що оспорюваний договір №5/17 від 10.07.2017р. не можна вважати удаваним правочином, оскільки останній укладався задля тієї мети, яку визначила для себе кожна із сторін, виходячи із предмету договору, відповідно до ст.ст. 6, 627 - 628 Цивільного кодексу України, п. 4 ст. 179 Господарського кодексу України.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019р. та залишити в силі рішення господарського суду Донецької області від 20.09.2018р.

Скарга мотивована не наданням оцінки висновкам суду першої інстанції щодо визначення обов`язкових ознак, які притаманні регулярним спеціальним перевезенням, відсутність яких при здійсненні послуг за спірним договором, свідчить про здійснення відповідачами саме регулярних пасажирських перевезень.

Позивач наголошує на тому, що звертаючись з відповідним позовом до суду, він мав на меті отримати належну правову оцінку оспорюваного договору, який на його думку є удаваним правочином. Заінтересованість позивача у визнанні договору недійсним полягає у порушенні його прав як законного перевізника по маршруту, ідентичному з маршрутом в оспорюваному договорі.

4. Позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу відповідач-1 просить відмовити позивачеві у задоволенні касаційної скарги та залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін.

КП "Автотранспортне підприємство" наголошує на тому, що на день укладення спірного договору права позивача не були порушенні, а негативні наслідки для позивача виникли не в результаті укладеного між відповідачами оспорюваного договору, а в результаті розірвання Департаментом розвитку базових галузей промисловості, енергетики та енергоефективності Донецької облдержадміністрації договору на перевезення пасажирів від 28.12.2012р. №1119-54/12.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

10 липня 2017 року між Комунальним підприємством "Автотранспортне підприємство" (замовник) та фізичною особою-підприємцем Ковбановським Іваном Сергійовичем (перевізник) укладено договір №5/17 про надання послуг з перевезення організованих груп пасажирів на маршруті регулярних спеціальних перевезень "м. Курахове (ЗА-ДП) - м. Мар`їнка (ЗА-КПВВ)" (далі - договір №5/17), відповідно до пункту 1.1. якого замовник замовляє, а перевізник надає послуги з перевезення організованих груп пасажирів автобусами на маршруті регулярних спеціальних перевезень за напрямком "м. Курахове (ЗА - ДП) - м. Мар`їнка (ЗА-КПВВ)" та в зворотному напрямку, в порядку та на умовах, передбачених цим договором та у відповідності з паспортом маршруту, в якому визначено схему маршруту, його протяжність, періодичність, кількість задіяних на маршруті транспортних засобів, їх тип та клас тощо.

Відповідно до п. 2.1 договору №5/17 замовник організовує групи пасажирів для перевезення особисто або з використанням довірених осіб, які діють на підставі доручення (агентських угод), укладених з замовником. Групи пасажирів за даним маршрутом формуються з фізичних осіб, які мають намір дістатися до м. Мар`їнка ЗА-КПВВ, порядок переміщення яких регулюється Тимчасовим порядком контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженим наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 14.04.2017р. №222ог. Замовник також організовує місця для посадки і висадки пасажирів; організовує своєчасну, безпечну посадку та висадку пасажирів. У спосіб передбачений чинним законодавством, сприяє перевізнику у підготовці паспорту маршруту. Здійснює своєчасну та у повному обсязі оплату за надані послуги та здійснює контроль за виконанням умов договору.

Згідно з пп. 2.3.1 договору №5/17 перевізник забезпечує надання технічно справних засобів (автобусів) у належному технічному та санітарному стані, з медичними аптечками, запасом питної води з одноразовим посудом (стаканами) для пасажирів.

Підпунктами 2.3.8 - 2.3.10 договору №5/17 передбачено, що перевізник здійснює перевезення пасажирів до кінцевого пункту призначення; забезпечує наявність обов`язкової візуальної інформації в транспортному засобі, обсяг і форма якої надана замовником; забезпечує в установленому законодавством порядку страхування пасажирів від нещасних випадків на транспорті та надає замовнику копію страхового полісу.

Оплата наданих за цим договором послуг здійснюється замовником у безготівковій формі в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок перевізника. Вартість послуг за договором визначається подекадно з розрахунку 23,00 грн. за 1 км. пробігу автобуса за маршрутом, і фіксується в акті здачі-приймання наданих послуг (п.п.3.1., 3.2. договору).

Пунктом 6.1 договору №5/17 встановлено, що договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2017р.

10 липня 2017року між КП "Автотранспортне підприємство" (принципал) та ФОП Харітоновим О.С. (агент) укладено агентську угоду №10.

Також, 10 липня 2017року між КП "Автотранспортне підприємство" (принципал) та ФОП Стьопіним М.А. (агент) укладено агентську угоду №14.

Відповідно до п.1.1 вказаних угод принципал, за винагороду доручає, а агент від імені КП "Авторанспортне підприємство" здійснює посередницькі операції з організації груп пасажирів - осіб, які мають намір перетнути лінію зіткнення у межах Донецької області у той чи інший бік, порядок переміщення яких регулюється "Тимчасовим порядком контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей", затвердженим наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції та території Донецької та Луганської областей) від 14.04.2017р. №222 ог та пересуватися автобусом (наданим КП АТП), за маршрутом до КПВВ «Мар`їнка» з одного з населених пунктів ( м. Курахове, м. Селидове, м. Покровськ, м. Новогродівка) Донецької області.

Позивач, звертаючись з даним позовом, надав договір № 1119-54/12 на перевезення пасажирів, укладений 28.12.2012р. між Головним управлінням розвитку базових галузей промисловості, енергетики та енергоефективності Донецької облдержадміністрації (організатор) та ТОВ "Горлівське АПТ" (перевізник), враховуючи результати конкурсу на перевезення пасажирів на приміських та міжміських внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування в Донецькій області (протокол засідання конкурсного комітету від 16.11.2012р. №194/54, наказ Головного управління від 13.12.2012р. №45-од), згідно з розділом 1 якого організатор надає перевізникові право на перевезення пасажирів на приміському внутрішньообласному автобусному маршруті, а перевізник забезпечує якісне та безпечне перевезення пасажирів на умовах, передбачених цим договором, на автобусному маршруті загального користування сполученням "Курахове (АС)-Донецьк (АВ-1)" в режимі звичайному згідно з графіками №1-8.

Відповідно до п. 8.1 вказаного договору договір набирає чинності з моменту підписання та скріплення печатками договору обома сторонами та діє протягом п`яти років з 28.12.2012р.

Додатковою угодою №5 від 07.09.2016р. до договору №1119-54/12 від 28.12.2012р. сторонами внесено зміни на автобусному маршруті загального користування сполученням із зазначенням: "Курахове (АС) - Мар`їнка (КПВВ)".

Листом №01-12/667-06-01 від 18.07.2017р., адресованим ТОВ "Горлівське АТП", Департаментом розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної адміністрації повідомлено позивача про розірвання договору №1119-54/12 від 28.12.2012 р. з 21.07.2017р., у зв`язку з відсутністю у ТОВ "Горлівське АТП" паспорту маршруту регулярних перевезень сполученням "Курахове (АС) - Мар`їнка (КПВВ)", погодженого та затвердженого в установленому порядку.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

З огляду на положення ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права, захист свого інтересу у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорювання) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1 - 3, 5 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Враховуючи викладене, позивач, як особа, яка не є стороною правочину, повинен довести наявність обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, та надати суду докази факту порушення вчиненням такого правочину його прав та законних інтересів.

Позивач звертаючись із даним позовом наголошує на удаваності укладеного між відповідачами договору №5/17 від 10.07.2017р., оскільки сторони, на його думку, фактично приховали свої наміри досягнути іншого правового результату, а саме здійснення регулярних пасажирських перевезень за маршрутом перевезень "м. Курахове (ЗА- ДП) - м. Мар`їнка (ЗА-КПВВ)", а укладення такого договору повинно здійснюватися виключно на конкурсних засадах, чого у дійсності під час укладення оспорюваного договору не було.

Крім того, позивач зазначає, що ТОВ "Горлівське АТП" було законним перевізником на автобусному маршруті загального користування "Курахове" (АС) -Мар"їнка (КПВВ) на підставі договору про перевезення пасажирів №1119-54/12 від 28.12.2012р. укладеного відповідно до законодавства у встановленому порядку за результатами проведеного конкурсу. Також, метою даного позову позивач зазначає - запобігання вчинення порушення законодавства у сфері пасажирських перевезень.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Удавані правочини вчиняються з метою приховання іншого правочину, який сторони насправді мали на увазі. Завжди має місце укладення двох правочинів: 1) реального правочину, вчиненого з метою створити певні юридичні наслідки; 2) правочину, вчиненого для приховання реального правочину.

Сторони, здійснюючи удаваний правочин, приховують іншу юридичну дію, іншу мету, яку вони мали насправді на увазі.

За удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків.

Тобто, вирішуючи даний спір, слід встановити дійсну спрямованість волі сторін при укладенні договору №5/17 від 10.07.2017р. про надання послуг з перевезення організованих груп пасажирів на маршруті регулярних спеціальних перевезень "м. Курахове (ЗА - ДП) - м. Мар`їнка ЗА-КПВВ".

Закон України "Про автомобільний транспорт" визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту та регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до ст. 35 вказаного Закону послуги з перевезення пасажирів автобусами можуть надаватися за видами режимів організації перевезень: регулярні, регулярні спеціальні, нерегулярні.

Частинами 3, 4 зазначеної статті передбачено, що перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах загального користування на договірних умовах із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних спеціальних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах спеціальних перевезень на договірних умовах із замовниками транспортних послуг.

У статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" зазначено, що регулярні спеціальні пасажирські перевезення - перевезення певних категорій пасажирів (працівників підприємств, школярів, студентів, туристів, екскурсантів та інших) на автобусному маршруті за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку замовником транспортних послуг або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень.

Регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень.

Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997р. № 176, визначають порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг (далі - замовники послуг), автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

Відповідно до п. 45, 46, 48, 50 вказаних Правил регулярні спеціальні перевезення організовуються для перевезення працівників підприємств, установ та організацій, учнів, студентів, туристів, екскурсантів та інших організованих груп пасажирів. Регулярні спеціальні перевезення здійснюються на підставі договору, згідно з яким перевізник надає підприємству, установі та організації, яка виступає замовником послуг, послуги з перевезення організованої групи пасажирів за певним маршрутом і визначеним розкладом руху, протягом передбаченого договором строку. Під час здійснення регулярних спеціальних перевезень пасажирський перевізник забезпечує в установленому законодавством порядку страхування пасажирів. Під час здійснення регулярного спеціального перевезення водій повинен мати копію договору із замовником послуг та паспорт маршруту.

Порядок розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затверджений Міністерством транспорту та зв`язку від 07.05.2010р. № 278 встановлює вимоги до паспортів автобусних маршрутів регулярних та регулярних спеціальних перевезень, процедуру розроблення, погодження та затвердження таких паспортів.

Згідно з п. 2.1 вказаного Порядку паспорт маршруту включає:

схему маршруту;

характеристику маршруту, у тому числі відомості щодо усіх залізничних переїздів, через які проходить автобусний маршрут (у разі їх наявності);

копію затвердженого організатором розкладу руху автобусів;

графік режиму праці та відпочинку водіїв;

таблицю вартості проїзду, затверджену перевізником (для регулярних перевезень);

список пасажирів (для регулярних спеціальних перевезень), перевезення яких передбачено договором про регулярні спеціальні перевезення та які застраховані в установленому законодавством порядку (крім маршрутів регулярних спеціальних перевезень у межах населеного пункту та маршрутів, що виходять за межі території населеного пункту, протяжність яких не більше ніж 50 кілометрів, а також туристично-екскурсійних перевезень);

відомості про зміни на маршруті;

умови здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень);

акт відповідності паспорта автобусного маршруту умовам здійснення перевезень на маршруті (для регулярних спеціальних перевезень);

договір про надання послуг (для регулярних спеціальних перевезень);

відомості про виявлені порушення умов здійснення перевезень пасажирів, що розміщуються на зворотному боці титульного аркуша паспорта (для регулярних спеціальних перевезень).

У паспорті маршруту зазначають назву маршруту, яка складається з назв початкового та кінцевого пунктів маршруту (зупинок), а для приміських, міжміських автобусних маршрутів загального користування - з назв автостанцій, у разі їх відсутності - з назв зупинок, передбачених розкладом руху.

Враховуючи викладене, перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних спеціальних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах спеціальних перевезень на договірних умовах із замовником транспортних послуг. Перевізники надають замовнику послуги з перевезення організованої групи пасажирів за певним маршрутом і визначеним розкладом руху, протягом передбаченого договором строку.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, правомірність дій Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації з погодження паспорту № 9 автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень на маршруті "м.Курахове (ЗА-ДП)- м.Мар`їнка ЗА-КПВВ", розробленого 10.07.2017р., затвердженого замовником перевезень КП "Автотранспортне підприємство", погодженого з Мар`їнською райдержадміністрацією, ГУНП в Донецькій області та з Департаментом розвитку базових галузей промисловості, була предметом судового розгляду у адміністративній справі № 805/2647/17-а за позовом ТОВ "Горлівське АТП".

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2017р. у справі №805/2647/17-а, яку залишено без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017р. та постановою Верховного Суду від 09.10.2017р., у задоволенні позову ТОВ "Горлівське АТП" до Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації про визнання незаконними дій з погодження паспорту автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень на маршруті м. Курахове - м. Мар`їнка відмовлено.

Крім того, рішенням господарського суду Донецької області від 13.11.2017р. у справі №905/1793/17, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.01.2018р. та постановою Верховного Суду від 08.05.2018р., у задоволенні позову ТОВ "Горлівське АТП" про визнання недійсним договору №5/17 про надання послуг з перевезення організованих груп пасажирів на маршруті регулярних спеціальних перевезень "м.Курахове (ЗА-ДП) - м.Мар`їнка (ЗА-КПВВ)", укладеного між КП "Автотранспортне підприємство" та ФОП Ковбановським Іваном Сергійовичем, відмовлено, у зв`язку з наявністю права на укладення договору №5/17 без додержання вимог щодо проведення процедури закупівлі, передбаченої Законом України "Про публічні закупівлі".

Враховуючи вищевказане, Верховний Суд констатує, що договір № 5/17 про надання послуг з перевезення організованих груп пасажирів на маршруті регулярних спеціальних перевезень "м.Курахове (ЗА-ДП) - м.Мар`їнка (ЗА-КПВВ)" стосується іншого предмета регулювання ніж договір про перевезення пасажирів №1119-54/12 від 28.12.2012р., та на момент укладення спірного договору між відповідачами у справі, договір № 5/17 не порушує та не зачіпає прав та законних інтересів позивача, оскільки на момент його укладення позивач був законним перевізником на автобусному маршруті "м.Курахове (ЗА-ДП) - м.Мар`їнка ЗА-КПВВ", на підставі договору про перевезення пасажирів від 28.12.2012р. №1119-54/12, укладеного за результатами проведеного конкурсу.

Розірвання договору про перевезення пасажирів від 28.12.2012р. №1119-54/12 Департаментом розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної адміністрації спричинено відсутністю у ТОВ "Горлівське АТП" паспорту маршруту регулярних перевезень сполученням "Курахове (АС) - Мар`їнка (КПВВ)", погодженого та затвердженого в установленому порядку.

Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку, про укладення відповідачами спірного договору саме для надання послуг з перевезення організованих груп пасажирів на маршруті регулярних спеціальних перевезень, тому відсутні підстави для визнання його удаваним.

Верховним Судом відхиляються доводи позивача щодо порушення судом апеляційної інстанції ст. 258 Господарського процесуального кодексу України та неправомірного прийняття апеляційної скарги відповідача-1, оскільки питання щодо форми апеляційної скарги та доданих до неї документів вирішується судом апеляційної інстанції на стадії прийняття апеляційної скарги, предметом оскарження в суді касаційної інстанції є постанова Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019р.

Також Верховним Судом відхиляються доводи позивача, що складовою паспорту автобусних маршрутів є список пасажирів, оскільки відповідно до п. 2.1 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту список пасажирів (для регулярних спеціальних перевезень), перевезення яких передбачено договором про регулярні спеціальні перевезення не вимагається на маршрутах регулярних спеціальних перевезень у межах населеного пункту та маршрутів, що виходять за межі території населеного пункту, протяжність яких не більше ніж 50 кілометрів, а також туристично-екскурсійних перевезень).

Верховним Судом відхиляються посилання позивача на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 25.07.2017р. у справі №805/2609/17-а про забезпечення адміністративного позову, про заборону Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації вчинення будь-яких дій щодо припинення виконання договору про перевезення пасажирів від 28.12.2012р. № 1119-54/12, оскільки відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вказані заходи забезпечення адміністративного позову були скасовані ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31.07.2017р.

Крім того, на момент укладення спірного договору (10.07.2017р.) вищевказані заходи забезпечення позову ще не були вжиті адміністративним судом. За своїм змістом наведені заходи забезпечення позову в адміністративній справі №805/2609/17-а не мали відношення до сторін спірного договору.

7. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого господарського суду та приймаючи нове рішення, правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права та дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, тому підстави для зміни чи скасування постанови суду апеляційної інстанції відсутні.

Аргументи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом касаційної інстанції.

8. Судові витрати

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Горлівське АТП" залишити без задоволення.

Постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019р. у справі №905/345/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя Л. В. Стратієнко

Суддя І. В. Ткач