ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. м. Київ Справа№ 910/11913/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Тищенко А.І.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Продекспорт Лайн»

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018р. (повний текст складено 10.12.2018р.)

у справі №910/11913/18 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Амелі люкс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продекспорт Лайн»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Фудз»

про розірвання договору та стягнення заборгованості

встановив:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2018р. у справі №910/11913/18 позов задоволено повністю. Розірвано договір поставки №100718/1 від 10.07.2018р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Продекспорт Лайн» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Амелі люкс». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Продекспорт Лайн» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Амелі люкс» 57 481,64 грн. заборгованості, 5 000,00 грн. витрат на правничу допомогу та 1 762,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відсутні докази повернення коштів за поставлений неналежної якості товар ТОВ «Амелі Люкс» в розмірі 57 481,64 грн., а тому наявні підстави для розірвання договору поставки №100718/1 та стягнення 57 481,64 грн.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018р. у справі №910/11913/18 скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було взято до уваги п. 3.1.2. договору, за яким приймання товару по якості здійснюється згідно «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю». Позивачем були допущені численні порушення щодо порядку встановлення факту поставки неякісної продукції та оформлення результатів перевірки якості цієї ж продукції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Продекспорт Лайн» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018р. у справі №910/11913/18. Розпорядженням від 04.03.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/11913/18 у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. з 04.03.2019р. по 07.03.2019р., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу суддів від 04.03.2019р., сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Чорна Л.В. судді: Іоннікова І.А., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Продекспорт Лайн» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018р. у справі №910/11913/18 прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Амелі люкс» заперечує проти апеляційної скарги, посилаючись на дотримання умов договору щодо прийняття товару та складення акту невідповідності згідно п. 3.3. договору.

Також позивач зазначає, що відповідачем було грубо порушено положення загальних технічних норм ДСТУ 3143:2013, а саме розділу 9 «Пакування», розділу 10 «Правила транспортування та зберігання» та п, 5.2.2., а якому передбачено вимоги відносно органолептичних показників м`яса птиці, що і спричинило постанову товару неналежної якості та неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за договором поставки.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Амелі Плюс» надійшла заява про прийняття додаткової постанови про відшкодування судових витрат, а саме 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Від третьої особи надійшли письмові пояснення.

Від позивача надійшли письмові пояснення.

Від відповідача надійшли заяви про надання додаткового доказу та пояснень у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 168 Господарського процесуального кодексу України пояснення третьої особи подаються в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк, який дозволить третій особі підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, та надати пояснення до позову або відзиву, а іншим учасникам справи - відповідь на такі пояснення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 167 Господарського процесуального кодексу України у запереченні відповідач викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Заперечення підписується відповідачем або його представником.

До заперечення застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою статті 165 цього Кодексу.

Заперечення подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання заперечення, який дозволить іншим учасниками справи отримати заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 169 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Враховуючи те, що сторонами пропущений процесуальний строк на подання письмових пояснень, суд не приймає їх до розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

10.07.2018р. між ТОВ «ПРОДЕКСПОРТ ЛАЙН» (постачальник) та ТОВ «AMEЛІ ЛЮКС» (покупець) було укладено договір поставки № 100718/1, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар ДК021;20-9-продукція тваринництва, м`ясо та м`ясопродукти (далі - товар) відповідно до заявки покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість за умовами даного договору. /а.с. 10/.

Пунктом 2.5. договору поставки визначено, що поставка товару здійснюється з відстрочкою 2 календарних днів, доставка товару на склад покупця, здійснюється силами продавця, автомобільним транспортом. Згідно п. 3.1. договору приймання-передачі товару здійснюється належним чином уповноваженими представниками сторін згідно накладної, що оформлені постачальником.

Згідно п. 3.1.2. договору приймання товару за якістю здійснюється у відповідності до «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю», затвердженого постановою Держарбітражу при РМ СРСР за №П-7 від 25.04.1966р.

Згідно п. 3.3. договору в разі виявлення при прийманні товару невідповідності за кількістю, асортименту або якості уповноважені представники сторін зобов`язані скласти акт невідповідності, про що роблять відмітку в накладній на товар.

Згідно платіжного доручення №670 від 11.07.2018р. на підставі рахунку-фактури №10071/18/2 від 10.07.2018р. позивач сплатив відповідачу 67 481,54 грн. /а.с. 12,13/.

Згідно накладної №230718/1 від 23.07.2018р. відповідач відпустив позивачу товар на загальну суму 57 602,52 грн. /а.с. 71/.

23.07.2018р. відповідач (замовник) уклав із ПП «Львівкультовари» (перевізник) договір-заявку на перевезення вантажу №1700718, за яким останнє взяло на себе зобов`язання із перевезення продуктів харчування (заморожені), температура при транспортуванні (мінус 5 градусів Цельсія), місце завантаження: м. Київ, Велика Кільцева дорога, 110 А, ринок «Столичний», павільйон риба-м`ясо, рампа 22, ТОВ «ВП «Агро-Фудз». Місце розвантаження: м. Поляниця, Яремчанський район, Івано-Франківська область.

Згідно п. 24.2. договору-заявки перевізник несе повну відповідальність за збереження вантажу, що перевозиться з моменту його завантаження до моменту отримання вантажу замовником.

24.07.2018р. представниками позивача був складений акт про невідповідність товару якості, згідно якого в ході приймання товару від ТОВ «Продекспорт лайн» згідно накладної №230718/1 від 23.07.2018р. було виявлено: невідповідність тари, в якій повинен був бути доставлений товар; у машині перевізника відсутній термометр, який мав би засвідчити відповідний температурний режим; м`ясна продукція доставляється в поліетиленових пакетах з порушенням цілісності насипом на палетах (є фото і відео докази); м`ясна продукція є м`якою на дотик, що вказує на те, що вона є недостатньо заморожена; при прийманні «Крило куряче» було виявлено запах, що не відповідає товару, який підлягає вживанню; при прийманні товару серце куряче було виявлено, що повністю порушена тара і весь товар опинився на підлозі (є відеодоказ). /а.с. 14/. Акт підписано бухгалтером та барменом позивача та водієм ОСОБА_1 .

Листом №6 від 25.07.2018р. позивач звернувся до відповідача щодо повернення коштів у зв`язку із поверненням товару неналежності якості. /а.с. 15/.

10.08.2018р. позивач звернувся до відповідача із листом-претензією №01/08/18. /а.с. 16/.

13.08.2018р. позивач повторно звернувся до відповідача із претензією. /а.с. 18/.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ст. 133 Статуту автомобільного транспорту Української РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 27.06.69 N 401 автотранспортні підприємства або організації несуть відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення і до видачі вантажоодержувачу або до передачі згідно з Правилами іншим підприємствам, організаціям, установам, якщо не доведуть, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталися через обставини, яким вони не могли запобігти і усунення яких від них не залежало, зокрема внаслідок:

а) вини вантажовідправника (вантажоодержувача);

б) особливих природних властивостей вантажу, який перевозиться;

в) дефектів тари або упаковки, які не могли бути виявлені по зовнішньому вигляду при прийманні вантажу до перевезення, або застосування тари, що не відповідає властивостям вантажу або встановленим стандартам, при відсутності слідів пошкодження тари у дорозі;

г) здачі вантажу до перевезення без вказівки в товарно-транспортних документах на його особливі властивості, що вимагають особливих умов або застережних заходів для збереження вантажу при перевезенні або зберіганні;

д) здачі до перевезення вантажу, вологість або температура якого перевищують встановлені норми.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 Господарського кодексу України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Тобто з моменту прийняття до здачі його отримувачу.

Таким чином, згідно ст. 308 Господарського кодексу України, ст. 924 Цивільного кодексу України та ст. 113 Статуту автомобільного транспорту слідує, що законодавцем закріплено принцип презумпції вини перевізника, обов`язок з доведення якої покладається на нього самого.

Товар прийнято до перевезення у належному стані, доказів здачі його перевізником одержувачу у такому ж стані до суду не подано, про що свідчить акт підписаний водієм перевізника.

Відповідно до ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Продекспорт Лайн» підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018р. у справі №910/11913/18 - скасуванню, з прийняттям нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

керуючись ст.ст. 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Продекспорт Лайн» задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018р. у справі №910/11913/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

2. Матеріали справи №910/11913/18 повернути до місцевого господарського суду.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді А.І. Тищенко

І.А. Іоннікова