ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2019 р. Справа№ 910/15119/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Чорногуза М.Г.

секретар судового засідання Мельничук О.С.,

за участю представників сторін відповідно до протоколу

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 (повний текст рішення складено 11.03.2019)

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2019

у справі №910/15119/18 (суддя Котков О.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Днепр"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення збитків, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Авангард-Днепр" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач, як перевізник за договором про надання послуг № 07979/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018 року здійснив несвоєчасну доставку вантажів у внутрішньому сполученні в межах України, внаслідок чого позивачу, як замовнику за договором про надання послуг № 07979/ЦТЛ-2018 від 08.02.2018 року було завдано збитків на суму 683 398, 00 грн.

21.01.2019 року через відділ діловодства суду першої інстанції від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь збитки в розмірі 537 298, 40 грн. та повернути судовий збір у розмірі 2 191, 52 грн., як різниці між сплаченою сумою збору згідно позову та заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Місцевим господарським судом вказана заява прийнята до розгляду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Днепр" задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Днепр грошові кошти: збитки - 537 298, 40 грн. та судовий збір - 8 059, 48 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений та документально підтверджений, а тому суд першої інстанції позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 537 298, 40 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 року присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Днепр" грошові кошти у розмірі 23 307, 34 грн. за витрати на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням від 19.02.2019 року та додатковим рішенням від 11.03.2019 року, Акціонерне товариство "Українська залізниця" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 року, додаткове рішення від 11.03.2019 року у справі №910/15119/18 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що висновки встановлені в рішенні суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та доказам. Зокрема на думку апелянта питання сплати орендної плати в період з моменту підписання актів приймання вагонів в оренду та підписання актів прийому-передачі вагонів з орендою є договірними обов`язками позивача з третіми особами та в жодному випадку не залежить від виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань перед позивачем. Окрім цього, на думку відповідача при винесенні рішення про стягнення збитків у вигляді перерахованої орендної плати контрагентам місцевий господарський суд жодним чином не дослідив питання, чи підлягали відшкодуванню позивачу, в даному випадку з боку ПАТ «Арсеол Мітал Кривий Ріг» суми такої орендної плати, в тому числі, в складі ціни на послугу з організації перевезення вантажів та додаткових витрат, яка сформована позивачем. Також, відповідач зазначає, що суд першої інстанції посилаючись на факт порушення умов статті 41 Статуту залізниць України та Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 неправомірно не застосував відповідні положення статті 114 Статуту залізниць України. Й наостанок відповідач не погоджується з додатковим рішенням суду першої інстанції, а саме зазначає, що місцевим господарським судом не було оцінено витрати на правничу допомогу з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а відтак обсяги робіт, час виконання таких робіт та вартість відповідних послуг є необґрунтовано завищеною.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2019 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Хрипун О.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 року у справі №910/15119/18. Розгляд справи призначено на 16.05.2019 року.

22.04.2019 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Днепр", позивача у справі, надійшло клопотання про участь в засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2019 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Днепр" про проведення судового засідання в режимі відео конференції, судове засідання по справі №910/15119/18 призначено проводити в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду.

13.05.2019 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшло клопотання про долучення доказів пояснення судових витрат.

13.05.2019 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні 16.05.2019 року представник відповідача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, 08.02.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авангард-Днепр" (надалі - замовник, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" ПАТ "Укрзалізниця" (надалі - перевізник, відповідач) укладено договір про надання послуг №07979/ЦТЛ-2018 (т. 1, а.с. 72-79; надалі - договір), предметом якого є здійснення перевезення вантажів надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1. договору).

Відповідно до п 1.2. договору, перевезення-послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити довірений Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1988 № 457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 за № 340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 09.12.2002 №873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за № 1030/7318, Угоди пре міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі -УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно.

Згідно з п. 12.1. договору визначено, що він вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЄЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ", або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць де закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги.

Пунктом 8.1. договору визначено, що сторони домовились про використання елек тронного документообігу.

Відповідно до п. 8.2. договору для організації електронного документообігу використовуються інформаційні системи, в тому числі: АС Клієнт УЗ, АС Месплан, ПАК АЕДО (програмно-апаратний комплекс «Архів електронного документообігу залізничного транспорту» з комплексною системою захисту інформації у відповідності до вимог законодавства України).

Пунктом 8.2.1 договору також встановлено можливість оформлення документів з накладанням електронного цифрового підпису (ЕЦП), в тому числі накладної та супроводжувальних документів при перевезенні у внутрішньому сполученні.

З матеріалів справи також вбачається, що в період з 02.04.2018 року по 09.08.2018 року відповідачем були надані послуги з перевезення вантажів у внутрішньому сполученні в межах України і належних на праві оренди позивачу вагонах за наступними залізничними накладними: вагон №55082499 за накладною №37295433 від 02.04.2018р.; вагон №61356911 за накладною №34418608 від 07.04.2018р.; вагон №61357000 за накладною №34418657 від 07.04.2018р.; вагон №55083679 за накладною №34418665 від 07.04.2018р.; вагон № 61035408 за накладною №37372125 від 07.04.2018р.; вагон №61398327 за накладною №37372125 від 07.04.2018р.; вагон №62959184 за накладною №37372125 від 07.04.2018р.; вагон №61034146 за накладною №37390853 від 08.04.2018р.; вагон №62959127 за накладною №37390853 від 08.04.2018р.; вагон №60522307 за накладною №37390853 від 08.04.2018р.; вагон №62079009 за накладною №37390879 від 08.04.2018р.; вагон №57639601 за накладною №37448461 від 12.04.2018р.; вагон № 57640930 за накладною №37448461 від 12.04.2018р.; вагон №59472902 за накладною №37448461 від 12.04.2018р.; вагон №65780678 за накладною №37448461 від 12.04.2018р.; вагон №65806101 за накладною №37448461 від 12.04.2018р.; вагон №57639817 за накладною №37450004 від 12.04.2018р.; вагон №62078605 за накладною №37450004 від 12.04.2018р.; вагон №62078571 за накладною №37462538 від 13.04.2018р.; вагон №62078589 за накладною №37462538 від 13.04.2018р.; вагон №62975446 за накладною №37462538 від 13.04.2018р.; вагон №52291077 за накладною №34532853 від 17.04.2018р.; вагон №62975545 за накладною №34533026 від 17.04.2018р.; вагон №62079124 за накладною №37555877 від 18.04.2018р.; вагон №56470545 за накладною №37555877 від 18.04.2018р.; вагон №56470719 за накладною №37555877 від 18.04.2018р.; вагон №55084297 за накладною №37555893 від 18.04.2018р.; вагон №62078571 за накладною №37555893 від 18.04.2018р.; вагон №57640765 за накладною №37555901 від 18.04.2018р.; вагон №61397600 за накладною №37555901 від 18.04.2018р.; вагон №65806119 за накладною №37555901 від 18.04.2018р.; вагон №62975669 за накладною №34559609 від 19.04.2018р.; вагон №62975610 за накладною №34559690 від 19.04.2018р.; вагон №61357018 за накладною №37571197 від 19.04.2018р.; вагон №63190243 за накладною №37571197 від 19.04.2018р.; вагон №61357059 за накладною №37571247 від 19.04.2018р.; вагон №62959135 за накладною №37571247 від 19.04.2018р.; вагон №65780983 за накладною №37571247 від 19.04.2018р.; вагон №62078589 за накладною №37571452 від 19.04.2018р.; вагон №62975446 за накладною №37571452 від 19.04.2018р.; вагон №62079231 за, накладною №37571833 від 19.04.2018р.; вагон №65805665 за накладною №37592532 від 21.04.2018р.; вагон №56470461 за накладною №37592532 від 21.04.2018р.; вагон №62975255 за накладною №34646851 від 25.04.2018р.; вагон №62975552 за накладною №34646851 від 25.04.2018р.; вагон №65769234 за накладною №34646851 від 25.04.2018р.; вагон №61034328 за накладною №34647859 від 25.04.2018р.; вагон №62079041 за накладною №34647859 від 25.04.2018р.; вагон №62959101 за накладною №34647859 від 25.04.2018р.; вагон №62975214 за накладною №34647859 від 25.04.2018р.; вагон №62975511 за накладною №34647859 від 25.04.2018р.; вагон №65780405 за накладною №34647859 від 25.04.2018р.; вагон №62975347 за накладною №34658278 від 26.04.2018р.; вагон №61356788 за накладною №34658500 від 26.04.2018р.; вагон №65805723 за накладною №34665554 від 27.04.2018р.; вагон №62975420 за накладною №34672949 від 27.04.2018р.; вагон №62975271 за накладною №34673145 від 27.04.2018р.; вагон №61356952 за накладною №37861689 від 07.05.2018р.; вагон №62959168 за накладною №34813022 від 08.05.2018р.; вагон №61398327 за накладною №34838698 від 10.05.2018р.; вагон №62079009 за накладною №34838839 від 10.05.2018р.; вагон №60743630 за накладною №37912722 від 10.05.2018р.; вагон №61398038 за накладною №37912722 від 10.05.2018р.; вагон №61034146 за накладною №34853085 від 11.05.2018р.; вагон №61035408 за накладною №34853291 від 11.05.2018р.; вагон №62959127 за накладною №34853374 від 11.05.2018р.; вагон №61034930 за накладною №34853457 від 11.05.2018р.; вагон №61035127 за накладною №34853606 від 11.05.2018р.; вагон №62975370 за накладною №34865311 від 12.05.2018р.; вагон №61356937 за накладною №34865360 від 12.05.2018р.; вагон №61398343 за накладною №34865378 від 12.05.2018р.; вагон №62078720 за накладною №34865428 від 12.05.2018р.; вагон №65780884 за накладною №34865501 від 12.05.2018р.; вагон №62959135 за накладною №45962933 від 12.05.2018р.; вагон №55084297 за накладною №46030961 від 14.05.2018р.; вагон №62959234 за накладною №4603096 від 14.05.2018р.; вагон №52290921 за накладною №46036869 від 14.05.2018р.; вагон №55083679 за накладною №46036869 від 14.05.2018р.; вагон №61035101 за накладною №46036869 від 14.05.2018р.; вагон №61356911 за накладною №46036869 від 14.05.2018р.; вагон №61357000 за накладною №46036869 від 14.05.2018р.; вагон №62975339 за накладною №46036869 від 14.05.2018р.; вагон №62975628 за накладною №46036869 від 14.05.2018р.; вагон №61356879 за накладною №38017307 від 16.05.2018р.; вагон №62975545 за накладною №38017307 від 16.05.2018р.; вагон №63190243 за накладною №46090346 від 16.05.2018р.; вагон №52291077 за накладною №34931444 від 17.05.2018р.; вагон №62959143 за накладною №34931501 від 17.05.2018р.; вагон №62959135 за накладною №46145371 від 18.05.2018р.; вагон №52290913 за накладною №34982041 від 21.05.2018р.; вагон №57639643 за накладною №46357281 від 24.05.2018р.; вагон №62975321 за накладною №46357281 від 24.05.2018р.; вагон №62975412 за накладною №46357281 від 24.05.2018р.; вагон №65806374 за накладною №46357281 від 24.05.2018р.; вагон №57640930 за накладною №46735478 від 05.06.2018р.; вагон №62975685 за накладною №46735478 від 05.06.2018р.; вагон №52290921 за накладною №38373072 від 07.06.2018р.; вагон №55083679 за накладною №38373072 від 07.06.2018р.; вагон №61357000 за накладною №38373072 від 07.06.2018р.; вагон №62975339 за накладною №38373072 від 07.06.2018р.; вагон №62975628 за накладною №38373072 від 07.06.2018р.; вагон №62975552 за накладною №46811584 від 07.06.2018р.; вагон №62079041 за накладною №38420782 від 10.06.2018р.; вагон №52291077 за накладною №46884938 від 11.06.2018р.; вагон №59472902 за накладною №38455648 від 12.06.2018р.; вагон №60717030 за накладною №38455648 від 12.06.2018р.; вагон №60717162 за накладною №38455648 від 12.06.2018р.; вагон №60716784 за накладною №38509071 від 15.06.2018р.; вагон №60716842 за накладною №38509071 від 15.06.2018р.; вагон №60716867 за накладною №38509071 від 15.06.2018р.; вагон №60717253 за накладною №38509071 від 15.06.2018р.; вагон №57640252 за накладною №38514824 від 15.06.2018р.; вагон №58376500 за накладною №38541074 від 17.06.2018р.; вагон №65761082 за накладною №38541074 від 17.06.2018р.; вагон №62959119 за накладною №38575452 від 19.06.2018р.; вагон №62959150 за накладною №38575452 від 19.06.2018р.; вагон №62959218 за накладною №38575452 від 19.06.2018р.; вагон №65780678 за накладною №38575452 від 19.06.2018р.; вагон №62078605 за накладною №38582748 від 20.06.2018р.; вагон №62975685 за накладною №38587721 від 20.06.2018р.; вагон №65780736 за накладною №38587721 від 20.06.2018р.; вагон №65780983 за накладною №38587721 від 20.06.2018р.; вагон №61034328 за накладною №38627188 від 23.06.2018р.; вагон №62975446 за накладною №38627188 від 23.06.2018р.; вагон №62078761 за накладною №38668968 від 25.06.2018р.; вагон №63190243 за накладною №38689477 від 26.06.2018р.; вагон №65769234 за накладною №38767950 від 02.07.2018р.; вагон №61035630 за накладною №38781829 від 03.07.2018р.; вагон №55084297 за накладною №38813226 від 05.07.2018р.; вагон №61034930 за накладною №38813226 від 05.07.2018р.; вагон №61035127 за накладною №38813226 від 05.07.2018р.; вагон №61035408 за накладною №38813226 від 05.07.2018р.; вагон №61356879 за накладною №38813226 від 05.07.2018р.; вагон №62959234 за накладною №38813226 від 05.07.2018р.; вагон №62975370 за накладною №38813226 від 05.07.2018р.; вагон №62975669 за накладною №38813226 від 05.07.2018р.; вагон №65771016 за накладною №38813226 від 05.07.2018р.; вагон №65806044 за накладною №38813226 від 05.07.2018р.; вагон №57639874 за накладною №39000468 від 16.07.2018р.; вагон №57639643 за накладною №32787459 від 21.07.2018р.; вагон №62975321 за накладною №32787566 від 21.07.2018р.; вагон №62975412 за накладною №32787616 від 21.07.2018р.; вагон №65806374 за накладною №32787665 від 21.07.2018р.; вагон №62975370 за накладною №32914236 від 31.07.2018р. (т.1, а.с. 80-188).

Як стверджує позивач, відповідачем порушено терміни доставки вантажів за вище вказаними накладними, визначені ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, у зв`язку із чим просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" збитки в сумі 537 298, 40 грн. на підставі ст. 22 Цивільного кодексу України, які були сплачені позивачем контрагентам (орендодавцям) за час затримки доставлення вантажу відповідачем.

Місцевий господарський суд в своєму рішенні дійшов висновку, що факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений та документально підтверджений з чим колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із ч. 6 ст. 306 Господарського кодексу України, відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 року затверджено Статут залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Пунктом 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частинами 1, 2, 5 пункту 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено, також ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України.

Таким чином, відповідачем взято на себе зобов`язання з перевезення вантажу на підставі складених залізничних накладних, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України, перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000. № 644 (зі змінами та доповненнями) термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на число місяць" (п. 2.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів).

Згідно з п. 2.4. Правил обчислення термінів доставки вантажів, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до п. 2.10. Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Згідно пунктом 8 Правил видачі вантажів оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

За змістом статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у наслідок порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Одночасно, відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків є наслідком порушення зобов`язання. За таких обставин, можливість використовувати відшкодування збитків як засіб захисту порушених прав виникає у юридичних осіб із самого факту невиконання обов`язку, порушення цивільних прав.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов`язань для підприємства.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника і збитками, вина боржника. Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань. Вказану позицію наведено в Оглядовому листі №01-06/20/2014 від 14.01.2014 року Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків".

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, у т. ч. у вигляді відшкодування збитків, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; податкові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною (ст. 225 Господарського кодексу України).

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи наявні залізничні накладні (т.1, а.с. 80-188) зі змісту яких, а саме у графах 51 та 56 вбачається, що орендовані позивачем вагони доставлено вже після закінчення встановленого терміну доставки, що свідчить про те, що вантаж відповідачем доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст.41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що й було вірно встановлено судом першої інстанції.

З аналізу залізничних накладних вбачається, що прострочення доставки вантажу складає від 2-х до 16-ти діб, перевищення визначених законодавством термінів доставки по 144 вагонам становить загалом 683 діб.

Позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок розміру збитків (уточнений), з якого вбачається, що розмір таких збитків за період з 02.04.2018 року по 09.08.2018 року дорівнює сплаченої позивачем сумі оренди вагонів за період перевищення відповідачем терміну їх доставки на 539 діб і становить по 144 вагонам 537 298, 40 грн., а причинно-наслідковий зв`язок характеризується тим, що у випадку своєчасної доставки відповідачем вагонів, позивачу не довелось би робити додаткові витрати на користь третіх осіб шляхом сплати оренди вагонів за час затримки. (т.3, а.с. 17-23).

В матеріалах справи також наявні докази такої сплати, а саме виписка по особовому рахунку за період з 01.04.2018 року по 31.08.2018 року. (т.2, а.с. 83-108).

Колегія суддів також звертає увагу, що позивачем долучено до матеріалі справи копії договорів оренди залізничного транспорту укладених між позивачем та орендодавцями вагонів, а саме договір №050916-ТЕ від 05.09.2016 року (т.1, а.с. 211-213), договір №200218 від 20.02.2018 року (т.1, а.с. 234-236), договір №271217 від 27.12.2018 року (т.2, а.с. 1-3), договір №070318-АТ від 07.03.2018 року (т.2, а.с. 8-10), договір №28/02 УТС-АвДн від 28.02.2018 року (т.2, а.с. 19-22), договір №24/02-2016 від 11.07.2016 року (т.2, а.с. 33-35), договір №01/06/2018-ПВ від 01.06.2018 року (т.2, 52-54), договір №17-03/18 від 16.03.2018 року (т.2, а.с. 60-62), договір №21/03 від 21.03.2018 року (т.2, а.с. 67-71) та договір №23-2/05/17 від 31.05.2017 року (т.2, а.с. 74-77).

За аналізу вказаних вище договорів вбачається, що оренда плата нараховується за кожну добу оренди рухомого складу, оренда плата розраховується виходячи з фактичного строку оренди кожного вагону протягом звітного періоду.

Аналогічні за своєю суттю умови викладені у всіх договорах, або у додаткових угодах до них.

Позивачем до кожного договору долучено акти виконаних робіт та копії електронних версій виписок з банківського рахунку з яких вбачається час повернення вагонів з оренди та сплату орендної плати за вагони.

Враховуючи вище викладені обставини, колегія суддів зазначає, що всі вагони, що зазначені в залізничних накладних знаходились в оренді у позивача і за них позивачем була сплачена оренда плата, в тому числі і за весь період прострочення доставки вагонів, тобто з наведених обставин вбачається, що позивач, як орендар вагонів був змушений сплатити орендну плату повністю в тому числі за період затримки вагонів, який відбувся внаслідок неналежного виконання залізницею договірної послуги з перевезення.

Зазначене вище спростовує доводи апелянта щодо питання сплати орендної плати в період з моменту підписання актів приймання вагонів в оренду та підписання актів прийому-передачі вагонів з орендою є договірними обов`язками позивача з третіми особами та в жодному випадку не залежить від виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань перед позивачем.

Стосовно заперечень скаржника щодо не дослідження судом першої інстанції питання, чи підлягали відшкодуванню позивачу, в даному випадку з боку ПАТ «Арсеол Мітал Кривий Ріг» суми такої орендної плати, в тому числі, в складі ціни на послугу з організації перевезення вантажів та додаткових витрат, яка сформована позивачем колегія суддів зазначає наступне.

В матеріалах справи наявний договір №3475 від 24.11.2017 року укладений між позивачем та ПАТ «Арселор Мітал Кривий Ріг». (т.1, а.с. 192-198).

Колегія суддів звертає увагу, що питання стосовно відносин між позивачем та ПАТ «Арселор Мітал Кривий Ріг» не відноситься до предмету спору у даній справі, проте зі змісту зазначеного договору не вбачається будь-яких умов відшкодування замовником збитків позивача у зв`язку з простроченням відповідачем доставки вагонів позивача, а навпаки в розділі 5 договору звільняють замовника від таких відшкодувань у зв`язку з наведеним колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо не дослідження місцевим господарським судом договору №3475 від 24.11.2017 року укладеного між позивачем та ПАТ «Арселор Мітал Кривий Ріг».

Щодо доводів апелянта стосовно не застосування судом першої інстанції ст. 114 Статуту залізниць України колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 923 Цивільного кодексу України у разі прострочення доставки вантажу перевізник зобов`язаний відшкодувати другій стороні збитки, завдані порушенням строку перевезення, якщо інші форми відповідальності не встановлені договором, транспортними кодексами (статутами).

Так, відповідно до ст. 114 Статуту залізниць України витрати і збитки, не передбачені договором перевезення і цим Статутом, не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи положення ст. 114 Статут залізниць України, колегія суддів зазначає, що в даному випадку договором не передбачено відшкодування збитків, як і не передбачено Статутом.

За змістом частини другої статті 923 ЦК України , статті 314 ГК України, статті 105 Статуту сторони несуть обмежену матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених Статутом та окремими договорами. Тому у вирішенні спору, пов`язаного з невиконанням або неналежним виконанням залізницею, вантажовідправником, вантажоодержувачем обов`язків, що виникли у зв`язку з перевезенням вантажів, слід враховувати, що вони несуть

відповідальність лише в межах, передбачених Статутом, а у встановлених ним випадках - угодою сторін. Вимоги щодо відшкодування збитків, заподіяних невиконанням чи неналежним виконанням договору перевезення у розмірі більшому, ніж це передбачено Статутом, задоволенню не підлягають.

В даному випадку необхідно застосовувати ст. 116 Статуту залізниць України, а саме стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, для якої передбачено інший порядок відшкодування.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку місцевим господарським судом не враховано зазначені вище норми та не враховано ст. 114 Статуту залізниць України.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме не застосовано положення ст. 114 Статуту залізниць України, тому рішення господарського суду міста Києва від 19.02.2019 року у справі № 910/15119/18 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 4, ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішення господарського суду міста Києва від 19.02.2019 року підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у позові повністю, то й відповідно додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 року підлягає скасуванню.

Окрім цього, колегія суддів відхиляє клопотання позивача про покладення на відповідача судових витрат у зв`язку з розглядом даної апеляційної скарги..

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції підлягає розподілу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

постановив:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 року та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 року у справі № 910/15119/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 року та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 року у справі № 910/15119/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким:

« 1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Днепр" відмовити повністю.»

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Днепр" (49061, м. Дніпро, вул. Пастера, 4-Б, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 12 089 (дванадцять тисяч вісімдесят дев`ять гривень) 22 коп.

4. Видачу наказів на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15119/18.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.05.2019 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді О.О. Хрипун

М.Г. Чорногуз