ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2019 р. Справа№ 910/7506/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Зубець Л.П.

за участю представників: не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

"ДІПІ ЕЙР ГАЗ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2019 р.

у справі № 910/7506/18 (суддя В.В. Сівакова)

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі

філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ЕЙР ГАЗ"

про стягнення 15.288,24 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІПІ ЕЙР ГАЗ» про стягнення 15.288,24 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.04.2017 між сторонами укладено договір поставки № 73. Згідно специфікації № 1 від 07.04.2017, що є додатком № 1 до відповідного договору, сторони погодили поставку: 5000 балонів Кисня ДСТУ 5583-2009, 80 балонів Двоокису вуглецю ДСТУ 4817-2007, 20 балонів Аргону ГОСТ 10157-79, 20 балонів Азоту газоподібного ДСТУ 9293-2009, загальна вартість якої становить 219.000,00 грн. Умовами договору встановлені строки поставки товару, а саме на протязі 10-ти робочих днів з дати подачі рознарядки покупця. 07.04.2017 позивачем направлено на офіційну електронну адресу відповідача рознарядку № 1 від 07.04.2017. Відповідачем вимоги позивача не здійснено та товар не поставлено. 18.08.2017 позивачем направлено рознарядку № 2 від 18.08.2017, якою визначено строку поставки до 18.11.2017. У відповідь на вказану рознарядку відповідачем направлено лист, в якому останній інформує позивача про зміну ціни товару з 01.09.2017, проте товар за вказаною рознарядкою відповідач не поставив. Позивачем було направлено вимогу № 11-036-10858-3 від 02.11.2017 про виконання умов договору, на яку відповідачем відповіді не надано. У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України та умов п.п. 11.3, 11.4 договору позивач направив на адресу відповідача лист № 11-03-13214-3 від 28.12.2017 про припинення дії договору № 73 від 07.04.2017. Враховуючи викладене, позивач звертається з вимогою про стягнення з відповідача 15.288,24 грн неустойки, з яких: 5.559,36 грн пені та 9.728,88 грн штрафу за несвоєчасне постачання товару згідно договору поставки № 73 від 07.04.2017.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.02.2019р. у справі № 910/7506/18 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ЕЙР ГАЗ" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" 5.485грн 76 коп. пені, 9.600 грн 08 коп. штрафу, 1.738 грн 67 коп. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ЕЙР ГАЗ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2019р. у справі № 910/7506/18 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ЕЙР ГАЗ" про стягнення 15 288,24 грн.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, а також невірно застосовано норми матеріального права, які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2019р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ЕЙР ГАЗ" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді - Калатай Н.Ф., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2019р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ЕЙР ГАЗ" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2019р. у справі № 910/7506/18 - залишено без руху. Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ЕЙР ГАЗ" було надано строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліку шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доплати судового збору в сумі 34 грн. 98 коп. та доказів надсилання копії скарги сторонам у справі (Акціонерному товариству "Укргазвидобування").

26.03.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга подана з додержанням вимог ст. ст. 256, 258 та 259 ГПК України, суд визнає подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження у справі та призначення справи до розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції справа № 910/1548/18 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ЕЙР ГАЗ" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2019р. у справі № 910/7506/18. Встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі. Роз`яснено сторонами, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2). Роз`яснено учасниками, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

15.04.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2019р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

07.04.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальність «ДІПІ ЕЙР ГАЗ» (постачальник, відповідач) та Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» (покупець, позивач) було укладено договір поставки № 73 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, зазначений в специфікації/-ях (далі - товар), що додається/-ються до договору і є його невід`ємною/-ими частиною/-ами, а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором поставку товару не здійснив, в зв`язку з чим має сплатити пеню в розмірі 5.559,36 грн та штраф в розмірі 9.728,88 грн.

Відповідно до п. 10.1. договору цей договір набирає чинності з дати його підсипання сторонами та скріплення його печатками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов`язань.

Згідно п. 1.2 договору, найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість договору вказується у специфікації/-ях (далі - специфікація/-її).

Строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в специфікації/-ях до цього договору (п. 5.1 договору).

Так, згідно специфікації № 1 від 07.04.2017 (додаток № 1 до договору) сторони погодили поставку 4 позицій товару, а саме:

5000 балонів кисня ДСТУ 5583-2009,

80 балонів двоокису вуглецю ДСТУ 4817-2007,

20 балонів аргону ГОСТ 10157-79,

20 балонів азоту газоподібного ДСТУ 9293-2009.

Загальна вартість товару за договором згідно специфікації № 1 від 07.04.2017 становить 219.000,00 грн.

Пунктом 3 вказаної специфікації встановлено строк поставки товару: на протязі 10-ти робочих днів з дати подачі рознарядки покупця (до 01.08.2018).

Пунктом 5.2. договору сторони погодили, що обсяг поставки товару визначається в рознарядках покупця, узгодженої до поставки товару. Відвантаження товару проводиться тільки після отримання постачальником рознарядки. Відвантаження товару без рознарядки забороняється. Рознарядка постачальнику може направлятися покупцем в електронному вигляді на електронну адресу постачальника, вказану в розділі XIV даного договору.

В розділі XIV договору зазначена електронна адреса постачальника: .

07.04.2017р. на вказану електронну адресу відповідача позивач направив рознарядку № 1 від 07.04.2017р. (на весь обсяг товару визначений у специфікації № 1 до договору вартістю 219.000,00 грн), в якій запропонував постачальнику здійснити поставку товару, визначеного у рознарядці з 10.04.2017 до 01.08.2018.

В порушення умов договору відповідач не здійснив поставку товару у визначених у рознарядці обсягах та строки. Про причини не здійснення поставки відповідач не повідомив позивача.

18.08.2017р. на вказану вище електронну адресу відповідача позивач направив рознарядку № 2 від 18.08.2017р. (на інший обсяг товару, а саме: 3000 балонів кисня ДСТУ 5583-2009, 80 балонів двоокису вуглецю ДСТУ 4817-2007, 20 балонів аргону ГОСТ 10157-79, 20 балонів азоту газоподібного ДСТУ 9293-2009 вартістю 138.984,00 грн), в якій запропонував постачальнику терміново здійснити поставку товару, визначеного у рознарядці до 18.11.2017р.

Відповідач листом № 17/22 від 19.08.2017р. повідомив позивача, що не має можливості поставляти товар по діючим цінам. З 01.09.2017р. у зв`язку з подорожчанням сировини та енергоносіїв запропонував нові ціни.

Слід зазначити що умовами договору не передбачено такої умови, що у разі зміни цін на товар постачальник має право не поставляти товар.

Датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної (п. 5.3 договору).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив частково поставку товару на суму 1.840,00 грн. згідно наступних видаткових накладних: № ХАЕГ0001432 від 06.09.2017 на суму 560,00 грн, № ХАЕГ0001447 від 08.09.2017 на суму 640,00 грн, № ХАЕГ0001458 від 11.09.2017 на суму 320,00 грн, № ХАЕГ0001473 від 13.09.2017 на суму 320,00 грн. Не поставленим залишився товар на суму 137.144,00 грн (138.984,00 грн - 1.840,00 грн).

03.11.2017р. позивач направив відповідачу вимогу № 11-03-10858-3 від 02.11.2017р. про виконання вимог договору, в якій просив поставити товар згідно рознарядки № 2 від 18.08.2017р. за цінами визначеними у специфікації № 1 до договору. Повідомив, що у разі не поставки товару, покупцем буде розірвано договір в односторонньому порядку зі стягненням штрафних санкцій, передбачених договором.

Відповідач відповіді не надав, причини не виконання умов договору щодо здійснення поставки товару не пояснив, поставку товару у визначені рознарядкою № 2 строки не здійснив.

Згідно зі ст. 665 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до п. 11.3 договору покупець має право відмовитися від договору в односторонньому порядку у випадку якщо постачальник передав меншу кількість товару, ніж це встановлено даним договором (в тому числі покупець має право відмовитися від уже переданого товару).

Згідно з п. 11.4 договору у випадку прийняття покупцем рішення про відмову від договору, з підстав, вказаних у п. 11.3 даного договору, покупець має право письмово повідомити постачальника про відмову від договору в односторонньому порядку з зазначенням підстав прийняття такого рішення. В даному випадку договір припиняє дію з дати відправлення повідомлення про відмову від договору.

Позивач скористався правом, передбаченим п.п. 11.3, 11.4 договору та відмовився від договору шляхом направлення письмового повідомлення № 11-03-13214-3 від 28.12.2017р. про припинення договору на адресу відповідача, яке отримано відповідачем 03.01.2018р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за № 256 та інформацією з згідно інформації з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» в мережі Інтеренет.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 6.3.1 договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором та специфікацією/-ях.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором товар позивачу поставив з порушенням встановлених строків поставки та не в повному обсязі.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується що відповідач, в порушення умов договору, у визначений строк зобов`язання щодо поставки товару не здійснив, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка,штраф, пеня),яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 213 Господарського кодексу України штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 7.11 договору передбачено, що у разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у специфікації/-ях до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 5.485,76 грн пені та 9.600,08 грн штрафу (за розрахунками суду виходячи із вартості непоставленого товару - 137.144,00 грн за період з 18.11.2017 по 27.12.2017).

Посилання відповідача на те, що договором та додатком № 1 (специфікація) передбачено строк виконання зобов`язань постачальника до 01.08.2018р. та не передбачено його зміни в односторонньому порядку шляхом направлення рознарядки вірно не взяті до уваги, оскільки у зв`язку з невиконанням відповідачем поставки за рознарядкою № 1 у строк до 01.08.2018р. позивач направив відповідачу іншу рознарядку № 2 та визначив строк поставки до 18.11.2017р. і саме з цієї дати позивач здійснив нарахування штрафних санкцій за прострочення поставки товару.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислове управління "Шебелинкагазвидобування" підлягають частковому задоволенню.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2019р. у справі № 910/7506/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ЕЙР ГАЗ" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.02.2019р. у справі № 910/7506/18 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ЕЙР ГАЗ".

3. Матеріали справи № 910/7506/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Н.Ф. Калатай

Л.П. Зубець