ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019 року м.Дніпро Справа № 904/7943/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Кузнецова В.О., Чус О.В.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.,

представники сторін у судове засідання не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської від 06.09.2018 ( суддя Ліпинський О.В,) у справі № 904/7943/17

за позовом ОСОБА_1

до Відповідача-1:Приватного виробничого і торгівельно-комерційного підприємства "Южторгпоставка",

Відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Отіс Тарда", м. Дніпро

про визнання правочину недійсним

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин справи та рішення суду першої інстанції.

28.08.2018 відповідачем-2 подано клопотання про компенсацію здійснених витрат пов`язаних з розглядом справи, які складаються з витрат на послуги адвоката у розмірі 10 000, 00 грн. та витрат, пов`язаних з поданням апеляційної та касаційної скарг на загальну суму 3 200, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 року у справі № 904/7943/17 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Отіс Тарда" про компенсацію здійснених витрат пов`язаних з розглядом справи задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Отіс Тарда" витрати на послуги адвоката у розмірі 10 000, 00 грн., витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 600, 00 грн., витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 600, 00 грн., видати наказ.

Ухвала мотивована тим, що в підтвердження витрат відповідач надав копію платіжного доручення № 1876 від 28.09.2017 на суму 10 000, 00 грн., копію рахунку-фактури від 25.09.2017 та договір про надання правової допомоги ві 13.09.2017, в матеріалах справи містились платіжні доручення № 1945 від 02.10.2017 та № 2166 від 01.12.2017 року про сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг.

Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 у справі № 904/7943/17, до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулась ОСОБА_1 , в якій просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 у справі № 904/7943/17 скасувати, у задоволенні клопотання відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд не пересвідчився у повідомлені позивача про надходження вказаного клопотання відповідача, не надав можливості позивачу ознайомитись з ним та наданими до нього доказами. Апелянт вважає, що суд порушив право позивача надати свої заперечення, що є порушенням процесуального законодавства.

Скаржник зазначив, що судом першої інстанції не було досліджено доказів витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судом першої інстанції у тексті ухвали не були зазначені оцінка та посилання на акт виконаних робіт, в якому повинний бути вказаний детальний опис робіт, виконаних адвокатом на цю суму.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не було надано оцінки співмірності витраченого часу та складності робіт, тому такий час на складання скарги з посиланням однієї норми законодавства був недопустимим, понесені відповідачем витрати не були співмірними з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт/та або складністю справи.

Також скаржник зазначив, що суд першої інстанції не надав оцінки доказам, які пов`язували виконані роботи з розглядом справи.

Узагальнені доводи інших учасників справи

Учасники справи не скористалися своїм правом надати відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання недійсним договору купівлі-продажу №319 від 01.06.2017 року, укладеного між Приватним виробничим і торгівельно-комерційним підприємством "Южторгпоставка" (далі - відповідачем-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Отіс Тарда" (далі - відповідачем -2).

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що загальні збори учасників ПВТКП "Южторгпоставка", на яких вирішувалися питання продажу майна підприємства, та рішення яких стали підставою для укладення спірного договору купівлі-продажу, порушують корпоративні права позивача як учасника зазначеного підприємства, що у свою чергу свідчить про укладення спірного правочину з порушенням вимог чинного законодавства.

27.09.2018 ухвалою суду зупинено провадження у справі до вирішення пов`язаної із нею справи №904/7957/17, що перебуває в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 ухвалу суду першої інстанції від 27.09.2017 по справі залишено без змін, судові витрати покладені на відповідача-2.

16.04.2018 постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі скасовано, справу направлено для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснювався.

10.07.2018 до суду повернулись матеріали справи, у зв`язку з чим, провадження у справі було поновлено, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 28.08.2018 позовну заяву залишено без розгляду, у зв`язку з поданням позивачем відповідної заяви.

28.08.2018 відповідачем-2 було подано клопотання про компенсацію здійснених витрат пов`язаних з розглядом справи, які складаються з витрат на послуги адвоката у розмірі 10 000, 00 грн. та витрат, пов`язаних з поданням апеляційної та касаційної скарг на загальну суму 3 200, 00 грн.

В підтвердження витрат відповідач надав копію платіжного доручення № 1876 від 28.09.2017 на суму 10 000, 00 грн., копію рахунку-фактури від 25.09.2017 та договір про надання правової допомоги від 13.09.2017. Також, в матеріалах справи містились платіжні доручення № 1945 від 02.10.2017 та № 2166 від 01.12.2017 року про сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.04.2019 року, у складі колегії суддів головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Кузнецова В.О., Чус О.В., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської від 06.09.2018 у справі № 904/7943/17 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 20.05.2019 року.

20.05.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Представники сторін не скористалися своїм правом бути присутніми у судовому засідання, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 року у справі №904/7943/17 слід змінити з наступних підстав.

Доводи, за якими апеляційний суд погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції.

Частинами п`ятою, шостою статті 130 ГПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи встановлено, що до господарського суду Дніпропетровської області 28.08.2018 за № 37392/18 відповідачем-2 було заявлено клопотання (а.с.32) про відшкодування судових витрат.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи статтю 28 Правил адвокатської етики (затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В підтвердження понесених витрат заявником надано копію платіжного доручення №1876 від 28.09.2017 на суму 10 000, 00 грн., копію рахунку-фактури від 25.09.2017 та додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 13.09.2017, укладеному між адвокатом Підлужним В.М. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Отіс Тарда".

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Відповідно до додатку №1 до договору про надання правової допомоги від 13.09.2017 сторони погодили, що розмір винагороди за правову допомогу, передбачену п.п.1.2 договору про надання правової допомоги від 13.09.2017 складатиме 10 000,00 грн.

Проте, колегія суддів вважає, що фіксований розмір адвокатських послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката в такому розмірі.

Матеріали справи свідчать про те, що адвокатом Підлужним В.М. у межах провадження у даній справі була надана Товариству з обмеженою відповідальністю "Отіс Тарда" наступні послуги: подання відзиву на позов, ознайомлення з матеріалами справи, подання апеляційної та касаційної скарг, подання пояснень, участь у судових засіданнях, участь у судових засіданнях місцевого господарського суду та суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що заявлені відповідачем-2 до стягнення витрати на оплату послуг адвоката у сумі 10 000,00 грн. не відповідають критеріям розумності та співрозмірності.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги загальні засади цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи заперечення позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір судових витрат понесених відповідачем-2 на оплату послуг адвоката та визначити їх розмір, який підлягає відшкодуванню позивачем у сумі 5 000,00 грн.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про зміну ухвали господарського суду в частині стягнення судових витрат на послуги адвоката.

Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи, за захистом яких вона звернулася до суду.

Дане питання не вирішувалося, оскільки спір по суті заявлених позовних вимог не розглядався.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів приходить до висновку, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 року у справі № 904/7943/17 винесена з порушенням норм процесуального права, що в силу ст. 277 ГПК України є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст.269,275,277,281-283 ГПК України суд, - ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 року у справі № 904/7943/17- задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2018 року у справі № 904/7943/17 змінити, виклавши її в наступній редакції: «Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Отіс Тарда" про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Отіс Тарда" витрати на послуги адвоката у розмірі 5 000,00 грн., витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 600, 00 грн., витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 600, 00 грн. Видати наказ. В решті - відмовити».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Постанова складена у повному обсязі 27.05.2019.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Судді В.О. Кузнецов

О.В. Чус