РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019Справа № 910/536/19
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Ваховській К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (36020, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Пилипа Орлика, будинок 40-А)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Еталон Будівництва" (04060, м.Київ, вул. Максима Берлинського, будинок 20, офіс 4)

про стягнення заборгованості у розмірі 276 685,65 грн

Представники сторін:

від позивача: Антофій М.О.,

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Еталон Будівництва" про стягнення заборгованості у розмірі 276 685,65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором про закупівлю № 179 від 10.04.2018, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість з повернення суми попередньої оплати на суму 276 685,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/536/19, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 13.02.2019.

В підготовче засідання 13.02.2019 представник відповідача не з`явився.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче засідання було відкладено на 25.03.2019.

В судове засідання 25.03.2019 представники не з`явилися.

25.03.2019 від представник позивача до суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2019 відкладено підготовче засідання у справі на 17.04.2019.

В підготовче засідання 17.04.2019 з`явився представник позивача. Відповідач уповноваженого представника в підготовче засідання не направив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2019, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.05.2019.

В судове засідання 15.05.2019 з`явився представник позивача. Відповідач а в судове засідання уповноваженого представника не направив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується та конвертом повернення ухвали від 17.04.2019 на адресу суду, надісланої відповідачу.

Суд зазначає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 у справі № 910/536/19 направлялась на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Еталон Будівництва", зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України, а саме: 04060, м.Київ, вул. Максима Берлинського, будинок 20, офіс 4.

Згідно з п.5 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення.

Відтак, за висновками Суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «за закінченням строку зберігання» свідчить про відмову відповідача отримати копію судового рішення, і вважається днем вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі № 910/536/19 в силу положень п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.03.2018 у справі №911/1163/17.

Зважаючи на причину повернення ухвали суду (за закінченням встановленого строку зберігання), Суд доходить висновку, що відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався, а його неявка не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи обмеженість процесуального строку, Суд вважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 15.05.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

10.04.2018 між Комунальним підприємством Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Еталон Будівництва" (продавець) укладено Договір про закупівлю № 179 (далі також - Договір), відповідно до п. 1.1 якого (в редакції Додаткової угоди до Договору) Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується прийняти й оплатити провід ППВМ-3,0 за ДК 021:2015 (31300000-9 Ізольовані дроти та кабелі) далі іменується «товар».

Відповідно до п. 2.2 Договору, загальна сума договору складає 500 000,00 (п`ятсот тисяч) гривень 00 коп., в т.ч. ПДВ 20% 83333,33 грн.

Як встановлено у п. 4.1, 4.2, 4.4 Договору, Покупець зобов`язується сплатити Продавцеві загальну ціну товару згідно рахунку-фактури, в розмірі 100% передплати, шляхом переказу відповідних грошових коштів на банківський рахунок Продавця, який визначений у цьому Договорі.

Якщо інше не передбачене цим Договором або не узгоджено Сторонами, усі розрахунки і платежі за Договором здійснюються між Покупцем і Продавцем у строки, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Строк поставки товару складає 90 календарних днів з моменту повної оплати.

За приписами п.п. 3.1-3.2 Договору, передання товарів від Продавця до Покупця (відвантаження товару) за цим Договором здійснюється на протязі 90 календарних днів з моменту отримання 100% передплати від Покупця, транспортом Продавця.

Товар доставляється на адресу Покупця транспортом Продавця, при цьому вартість перевезення входить у загальну суму договору.

Датою передання товару вважається дата вручення товару Покупцеві.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його печатками сторін і діє до 31 грудня 2018 року. (п. 8.1 Договору)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем на підставі рахунка-фактури № СФ-0000023 від 10.04.2018 було здійснено попередню оплату за товар у загальному розмірі 348 336,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 1693 від 10.04.2018, № 1780 від 16.04.2018, № 1886 від 20.04.2018, № 1906 від 23.04.2018, № 1994 від 24.04.2018, № 2076 від 02.05.2018, № 2218 від 05.05.2018, № 2288 від 07.05.2018, № 2359 від 08.05.2018.

Листом № 2018-05-21/1 від 21.05.2018 відповідач повідомив позивача про те, що поставка проводу за передплатою у розмірі 348 336,00 грн буде здійснена всередині червня 2018 року.

Листом № 14/2434 від 02.07.2018 позивач звернувся до відповідача з проханням пояснити причини порушення строків поставки продукції.

У відповідь на вказаний лист відповідач листом № 030718 від 03.07.2018 повідомив позивача про те, що провід не був поставлений у зв`язку з проведенням «Чемпіонату по футболу» в країні виробника даного товару, внаслідок чого усі перевезення були призупинені, та просив перенести поставку до середини липня 2018 року.

Відповідно до листа позивача від 30.07.2018 № 14/2869, продукція так і не була завезена на склад покупця, у зв`язку з чим проси відповідача повернути сплаченні за товар кошти або поставити на дану суму інший товар.

У відповідь на вказаний лист відповідач листом повідомив позивача про те, що провід не був поставлений у зв`язку з неможливістю оформлення експортного документа та просив розглянути можливість закриття суми договору іншим товаром.

06.08.2018 між Комунальним підприємством Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Еталон Будівництва" укладено Додаткову угоду до Договору, якою п. 1.1 Договору викладено в такій редакції: «В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується прийняти й оплатити кабель, провід автоматичний вимикач та роз`єднувач за ДК 021:2015 (31000000-6 Електротехнічне устаткування, апаратура, обладнання та матеріали; освітлювальне устаткування) далі іменується «товар».

На виконання умов Договору, відповідачем поставлено позивачу товар на загальну суму 71 650,35 грн, що підтверджується видатковими накладними № РН-0000022 від 25.10.2018 на суму 15 755,90 грн та № РН-0000021 від 25.10.2018 на суму 55 894,45 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем не було поставлено товар у повному обсязі товар, попередньо оплачений позивачем за Договором, а також не було повернуто здійснену позивачем попередню оплату у розмірі 276 685,65 грн., у зв`язку з чим просить стягнути з останнього вказану суму коштів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами статті 663 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем було здійснено на користь відповідача попередню оплату за товар у розмірі 348 336,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем на підставі рахунка-фактури № СФ-0000023 від 10.04.2018 було здійснено попередню оплату за товар у загальному розмірі 348 336,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 1693 від 10.04.2018, № 1780 від 16.04.2018, № 1886 від 20.04.2018, № 1906 від 23.04.2018, № 1994 від 24.04.2018, № 2076 від 02.05.2018, № 2218 від 05.05.2018, № 2288 від 07.05.2018, № 2359 від 08.05.2018, а відповідачем в свою чергу поставлено позивачу товар на загальну суму 71 650,35 грн, що підтверджується видатковими накладними № РН-0000022 від 25.10.2018 на суму 15 755,90 грн та № РН-0000021 від 25.10.2018 на суму 55 894,45 грн.

Як встановлено Судом, строк поставки товару настав, однак матеріали справи не містять належних та допустимих доказів відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували поставку товару відповідачем у повному обсязі на суму здійсненої передплати чи повернення ним грошових коштів Комунальному підприємству Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" у сумі 276 685,65 грн.

Відповідно до ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Вказану правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/5444/17.

Відтак, Суд доходить висновку, що відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не поставив товар та не здійснив повернення грошових коштів в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги про стягнення 276 685,65 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Еталон Будівництва" (04060, м. Київ, вул. Максима Берлинського, будинок 20, офіс 4, ідентифікаційний код 40646324) на користь Комунального підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (36020, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Пилипа Орлика, будинок 40-А, ідентифікаційний код 03361661) борг у розмірі 276 685 (двісті сімдесят шість тисяч шістсот вісімдесят п`ять) грн. 65 коп. та судовий збір у розмірі 4 150 (чотири тисячі сто п`ятдесят) грн. 28 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 16.05.2019

Суддя Т.Ю.Трофименко