СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2019 р. Справа № 913/958/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Россолов В.В. , суддя Хачатрян В.С.

при секретарі судового засідання Беккер Т.М.

за участю представників:

стягувача не з`явився;

боржника Ткаченко К.В. (посвідчення серія ПТ №2780 від 23.04.2019);

ДВС Фоміна В.І. (посвідчення ХК №0345 від 22.12.2017, довіреність б/н дійсна до 31.12.2019);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вх.№961Л/1-43) на ухвалу господарського суду Луганської області від 11.03.2019 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Ворожцова А.Г., суддя Зюбанова Н.М., суддя Косенко Т.В.) у справі №913/958/16,

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз", м. Сєвєродонецьк, Луганська область,

про стягнення 320643905 грн. 96 коп.

за участю Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ, -

ВСТАНОВИЛА:

1 березня 2019 року до господарського суду Луганської області звернувся відповідач (боржник) у справі, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" (далі ПАТ "Луганськгаз"), зі скаргою №01-02-43/515 від 27.02.2019 на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі Департамент ДВС), в якій викладено вимоги:

1. Визнати незаконними дії заступника ДВС за виконавчим провадженням ВП №57547683 щодо арешту рахунків ПАТ "Луганськгаз" та його філій, відкритих у АТ "Ощадбанк" та його філіях.

2. Скасувати постанову заступника Департаменту ДВС за виконавчим провадженням ВП №57547683 від 14.02.2019 про арешт коштів боржника щодо арешту рахунків ПАТ "Луганськгаз" та його філій, відкритих у АТ Ощадбанк та його філіях.

3. Звільнити з-під арешту грошові кошти ПАТ "Луганськгаз", що знаходяться на рахунках зі спеціальним режимом користування.

4. Зняти арешт з поточних рахунків ПАТ "Луганськгаз" та його філій, відкритих у АТ "Ощадбанк" та його філіях за №4183, №0362, №4184, № 237, № 1174.

5. Звільнити з-під арешту грошові кошти ПАТ "Луганськгаз" та його філій, що знаходяться на поточних рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № 1174 АТ "Ощадбанк" та його філій.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 11.03.2019 у справі №913/958/16 скаргу ПАТ "Луганськгаз" задоволено частково. Скасовано постанову заступника Департаменту ДВС за виконавчим провадженням ВП №57547683 від 14.02.2019 про арешт коштів боржника щодо арешту рахунків ПАТ "Луганськгаз" №4183, № НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , відкритих у АТ Ощадбанк. У задоволенні вимоги про визнання незаконними дії заступника ДВС за виконавчим провадженням ВП № 57547683 щодо арешту рахунків ПАТ "Луганськгаз" та його філій, відкритих у АТ "Ощадбанк" та його філіях, відмовлено. У задоволенні решти скарги відмовлено.

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 11.03.2019 у справі №913/958/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Крім того, апелянт просить у разі необхідності поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Луганської області від 11.03.2019 у справі №913/958/16.

26.03.2019 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №913/958/16 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 у справі №913/958/16 у зв`язку з тим, що апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог ст. 258 Господарського процесуального кодексу, а саме: апелянтом не надано належних доказів надсилання копії апеляційної скарги сторонам у справі та доказів сплати судового збору, залишено без руху апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі пп. 2, 3 ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу та надано апелянту строк для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав заяву про усунення недоліків (вх.№3730 від 12.04.2019) в якій просить долучити до матеріалів справи оригінал платіжного доручення від 27.03.2019 №128 на суму 1921,00 грн. та фіскальні чеки Укрпошти з описами вкладення у цінний лист на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги сторонам у справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Луганської області від 11.03.2019 у справі №913/958/16. Встановлено строк стягувачу та боржнику для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Призначено справу до розгляду на 14.05.2019.

Відповідач (боржник) подав відзив на апеляційну скаргу (вх.№4036 від 19.04.2019), в якому вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою та просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу боржника без задоволення.

Позивач (стягувач) належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак, наданими йому процесуальними правами не скористався та в судове засідання не з`явився, свого повноважного представника не направив, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подані апеляційні скарги за відсутністю позивача (стягувача) та третьої особи.

В судовому засіданні 14.05.2019 представник ДВС підтримує свою апеляційну скаргу, просить її задовольнити та скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 11.03.2019.

Боржник просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 29.01.2018 р ухвалу господарського суду Луганської області від 11.03.2019 - без змін.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, рішенням Господарського суду Луганської області від 12.12.2016 позов Публічного акціонерного товариства Укртрансгаз до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз про стягнення 333144619 грн. 06 коп. задоволено частково, стягнуто з відповідача, на користь позивача борг за надані послуги з балансування в сумі 265995884 грн. 24 коп., пеню в сумі 37634654 грн. 47 коп., 3% річних в сумі 3110432 грн. 38 коп., інфляційні втрати в сумі 8340086 грн. 06 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 195492 грн. 44 коп., у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Апеляційна та касаційна інстанції залишили рішення господарського суду Луганської області від 12.12.2016 без змін.

28.08.2018 на виконання рішення господарського суду Луганської області від 12.12.2016, яке набрало законної сили 16.07.2018, видано відповідний наказ про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз на користь Публічного акціонерного товариства Укртрансгаз боргу за надані послуги з балансування в сумі 265995884 грн. 24 коп., пені в сумі 37634654 грн. 47 коп., 3% річних в сумі 3110432 грн. 38 коп., інфляційних витрат в сумі 8340086 грн. 06 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 195492 грн. 44 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2018 виконавчим органом було відкрите виконавче провадження ВП № 57547683 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 14.06.2016 № 913/398/16 про стягнення з боржника на користь стягувача боргу, пені, 3% річних, інфляційних втрат та витрат зі сплати судового збору в загальній сумі 315 276 549,59 грн.14.02.2019 виконавчою службою було накладено арешт на кошти боржника, що знаходились на рахунках у банківських установах. Постанова про стягнення виконавчого збору від 29.10.2019, постанова про арешт коштів боржника від цієї ж дати, якою було заарештовано декілька рахунків боржника, були надіслані скаржнику.

21.02.2019 скаржник отримав постанову Департаменту ДВС про арешт коштів боржника, якою були заарештовані усі рахунки боржника, у т.ч. й рахунки його філій.

26.02.2019 боржник звернувся до виконавчої служби з клопотанням про скасування вказаної постанови та надав банківські довідки про те, що рахунки №4183, №0362, №4184, №237, №1174 використовуються боржником у т.ч. для виплати заробітної плати, єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України, податку на додану вартість.

Оскільки виконавча служба не задовольнила вказане клопотання, боржник звернувся з цією скаргою до суду.

Задовольняючи скаргу боржника на дії виконавця, суд першої інстанції зазначив що на вказані боржником рахунки не може бути накладено арешт у відповідності до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року.

Проте, судова колегія вважає помилковим висновок місцевого суду щодо скасування постанови державного виконавця з огляду на таке.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами абз. 2, ч. 2, ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 і Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Вимогами частини 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Арешт коштів державним виконавцем накладається за заявою стягувача, та також згідно інформації податкових органів (Державної фіскальної служби України) про відкриті в установах банків рахунки. Інформацію про спецпризначення рахунків податкові органи не надають. Ідентифікувати рахунки за характером їх призначення за номером або кодом бюджетної класифікації неможливо, таку інформацію повинен надавати боржник, або сама установа банку при прийнятті постанови до виконання або її відмови у прийнятті до виконання з вищенаведених підстав.

Як зазначає апелянт, інформація про наявність відкритих рахунків зі спеціальним режимом використання на час винесення оскаржуваної ухвали не надходила.

Крім того, як було зазначено вище, банківські установи у випадку надходження постанови виконавця про арешт коштів боржника на окремі рахунки, надають відповідь про неможливість стягнення грошових коштів з зазначених рахунків у відповідності до вимог чинного законодавства.

Як вказує ДВС, від установ банків постанова про арешт коштів боржника від 14.02.2019 до відділу без виконання не поверталась.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що дії виконавчого органу з накладенням арешту на кошти скаржника за постановою ВП № 57547683 від 14.02.2019 відповідали вимогам закону та не порушували права та законні інтереси скаржника, а тому у задоволенні вимоги про визнання незаконними дії заступника ДВС за виконавчим провадженням ВП № 57547683 щодо арешту рахунків ПАТ "Луганськгаз" та його філій, відкритих у АТ "Ощадбанк", а тому скарга боржника є безпідставно.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України вказано, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника

Відтак, судова колегія звертає увагу скаржника на невідповідність прохальної частини скарги рішенню, яке може бути постановлено господарським судом у разі можливого задоволення скарги (ч. 2 ст. 343 ГПК України).

З огляду на викладене, суд зауважує, що у господарського суду при розгляді скарг на дії державного виконавця відсутні повноваження скасовувати прийняті виконавцем рішення.

Отже, оскаржувана ухвала суду першої інстанції про скасування постанови заступника Департаменту ДВС прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Луганської області від 11.03.2019 у справі №913/958/16 скасуванню в частині задоволення скарги боржника на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 271, п.2 ч.1 ст. 275, п.4 ч 1 статті 277, 282, 284, 339, 343 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 11.03.2019 у справі №913/958/16 в частині задоволення скарги боржника на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні скарги боржника відмовити.

В решті ухвалу господарського суду Луганської області від 11.03.2019 у справі №913/958/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, через Східний апеляційний господарський суд або безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16.05.2019.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян