РІШЕННЯ

Іменем України

15 травня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/334/19

Господарський суд Чернігівської області у складі

судді Федоренко Ю.В.

секретаря судового засідання Ткач І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «Чернігівобленерго»

до відповідача: Приватного підприємства «ОСББ-Сервіс «Фаворит»

про стягнення 87872,32 грн

за участю представників:

позивача: Сиводід О.П., довіреність від 11.05.2019.

відповідача: не з`явився.

У судовому засіданні 15.05.2019 була проголошена вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" про стягнення з Приватного підприємства "ОСББ-Сервіс "Фаворит" заборгованості в сумі 87872,32 грн, у тому числі 74899,44 грн боргу за активну електроенергію, 785,50 грн три проценти річних, 2761,31 грн інфляційних нарахувань та 9426,07 грн пені за Договором про постачання електричної енергії від 20.10.2017 № 5060.

Ухвалою від 19.04.2019 вказана позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі № 927/334/19, розгляд справи по суті призначено на 15.05.2019.

Відповідно до ст.165, 251 ГПК України вказаною ухвалою відповідачу було встановлено 15 денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позовну заяву.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі № 927/334/19 від 19.04.2019, яка була направлена судом відповідачу рекомендованим листом, на адресу вказану у позовній заяві позивачем (вул . Козацька, 13, кв. 83, м. Чернігів , 14037) повернулась без вручення адресату з відміткою відділу поштового зв`язку «інші причини повернення».

Безкоштовним запитом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 32-36) підтверджується, що зазначена у позовній заяві адреса відповідача є його місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Пунктами 110, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, передбачено, що у разі коли адресат не з`явився за одержанням реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу протягом трьох робочих днів після доставки першого повідомлення про надходження зазначеного поштового відправлення, поштового переказу, йому під розписку вручається повторне повідомлення (крім повторних повідомлень про надходження рекомендованих поштових відправлень). У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення йому строку для подання відзиву.

Судом також враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Оскільки ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена відповідачу з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, за адресою відповідача, яка зазначена у позовній заяві і яка внесена до Єдиного державного реєстру як місцезнаходження останнього, підстави для відкладення розгляду справи відповідно до ст.202 ГПК України відсутні.

Відповідач відзив на позов не надав, а тому судом справа вирішується за наявними матеріалами на підставі ст.165 ч.9 ГПК України.

Представником позивача в судовому засіданні 15.05.2019 подано письмове клопотання, в якому повідомляє суд, що згідно Рішення загальних зборів від 16.04.2019 змінено найменування ПАТ «Чернігівобленерго» на АТ «Чернігівобленерго», в зв`язку з чим останній по всьому майну, правам та обов`язкам є правонаступником ПАТ «Чернігівобленерго». До клопотання додані копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» та статуту Акціонерного товариства «Чернігівобленерго». Вказане клопотання прийнято судом до розгляду і залучено до матеріалів справи. Враховуючи зміну найменування позивачем у справі є Акціонерне товариство «Чернігівобленерго».

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Статтею 276 Господарського кодексу України визначено, що загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту. Особливості визначення кількості (обсягів), якості, строків, ціни та порядку розрахунків за договором постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір на постання електричної енергії споживачу.

Згідно пунктів 1.1-1.4 Статуту Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (нова редакція), який затверджений Загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» від 16.04.2019, протокол № 13, змінено найменування Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на Акціонерне товариство «Чернігівобленерго» (далі - Товариство), а також змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне; товариство по всьому майну, правам та обов`язкам є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго».

20.10.2017 між Публічним акціонерним товариством "Чернігівобленерго" (постачальник) та Приватним підприємством "ОСББ-СЕРВІС "ФАВОРИТ" (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №5060 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 136,998 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка продажу електричної енергії встановлюється згідно Додатків №2/1-2/7 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" до цього Договору. Приєднана потужність у точці підключення становить кВА 136,998 кВт (розділ 1 Договору).

У відповідності до пункту 9.4 Договору він набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2017 року. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Як свідчать матеріали справи, позивачем та відповідачем не заявлено про припинення дії договору №5060 від 20.10.2017. За таких обставин відповідно до п.9.4 Договору суд доходить висновку, що договір №5060 від 20.10.2017 вважається продовженим на наступний календарний рік.

Відповідно п. 2.1. Договору, під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Виходячи з умов додатку № 4 до Договору, сторони погодили, що фактичні обсяги електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду фіксуються споживачем за показами розрахункових засобів обліку 25 числа кожного місяця та заносяться в "Акт-звіт про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії", який не пізніше наступного дня за підписом уповноваженої (відповідальної) посадової особи та печатки споживача надається постачальнику, після чого споживач отримує від постачальника рахунки на оплату спожитої електроенергії, інших платежів за розрахунковий період та Акт про використану (спожиту) електричну енергію протягом розрахункового періоду.

Постачальник має право самостійно, у вищевказаний термін, проводити зняття показів розрахункових приладів обліку, заносити в "Акт - звіт про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії" та надавати на погодження відповідальній посадовій особі споживача. Споживач не пізніше наступного дня отримує від постачальника рахунки на оплату спожитої електроенергії, інших платежів за розрахунковий період та Акт про використану (спожиту) електричну енергію протягом розрахункового періоду підписується споживачем та повертається постачальнику протягом 3 робочих днів від дня його отримання.

Додатком №4 до Договору визначено перелік об`єктів і точок комерційного обліку споживача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов договору поставляв відповідачу електроенергію, що підтверджується підписаними та скріпленими відтисками печаток сторін актами про використану електричну енергію від 31.08.2018 (10070 кВтгод) на суму 16917,60 грн, від 30.09.2018 (8882 кВтгод) на суму 14921,76 грн, від 31.10.2018 (8144 кВтгод) на суму 13681,92 грн, від 30.11.2018 (-587 кВтгод) на суму - 986,16 грн, від 28.11.2018 (8909 кВтгод) на суму 14967,12 грн (а.с. 68-72).

Також до матеріалів справи доданий Акт-звіт про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії від 25.12.2018 Приватного підприємства "ОСББ-Сервіс "Фаворит", який підписаний його відповідальною особою (а.с. 73).

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 2.2.4. Договору, позивач (постачальник) зобов`язується надавати відповідачу (споживачу) рахунки на оплату спожитої електроенергії та інших платежів за розрахунковий період у терміни визначені в Додатку № 3 до цього Договору "Порядок розрахунків".

На виконання умов Договору відповідачу виставлено позивачем рахунки за спожиту активну електроенергію на суму 74899,44 грн, а саме: №5060_08-2018 від 31.08.2018 на суму 16917,60 грн, який відправлено 05.09.2018 поштою вих. 12/2500 та отриманий відповідачем 07.09.2018, що підтверджується копією рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення №135, №5060_09-2018 від 30.09.2018 на суму 14921,76 грн, який отриманий відповідачем 16.10.2018 про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача на цьому рахунку, №5060_10-2018 від 31.10.2018 на суму 13681,92 грн, який отриманий відповідачем 31.10.2018, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача на цьому рахунку, НОМЕР_1 від 30.11.2018 на суму -986,16 грн, який отриманий відповідачем 30.11.2018, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача на цьому рахунку, №5060_11-2018 від 28.11.2018 на суму 14967,12 грн, який отриманий відповідачем 30.11.2018, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача на цьому рахунку, №5060_12-2018 від 28.12.2018 на суму 15397,20 грн, який отриманий відповідачем 28.12.2018, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача на цьому рахунку (а.с.74-82).

Згідно з п. 2.3.3 Договору, споживач зобов`язується: оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії за діючими у цей період тарифами по класах напруги, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період згідно з умовами Додатку № 3 до цього Договору "Порядок розрахунків", Додатку №4 до цього Договору "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" та діючого законодавства.

Додатком № 3 "Порядок розрахунків" до Договору, сторони встановили, що відповідач (споживач) здійснює оплату електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду, який встановлюється з 26 числа попереднього місяця по 25 число наступного місяця включно, шляхом здійснення платежу один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії, у терміни проведення остаточного розрахунку. Остаточний розрахунок здійснюється не пізніше перших 3 операційних днів з дня отримання рахунка.

В порушення умов Договору відповідач за вартість спожитої активної електроенергії за період з серпня по грудень 2018 року в розмірі 74899,44 грн не розрахувався.

Станом на день розгляду справи відповідачем доказів про оплату боргу за вартість спожитої активної електроенергії в розмірі 74899,44 грн суду не надано, чим порушені права позивача на своєчасне отримання плати за поставлену електроенергію, за захистом якого він і звернувся до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 74899,44 грн. боргу за активну електроенергію є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 9426,07 грн. пені за період з 15.09.2018 по 20.03.2019 згідно розрахунку (а.с. 85).

Згідно з ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у розумінні ст.230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як встановлено ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до п. 4.2.1 Договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3- 2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів визначених в Додатку № 3 "Порядок розрахунків" до цього Договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог у цій на частині позову на суму 9282,87 грн. В решті позову про стягнення пені на суму 143,20 судом відмовлено враховуючи, що за період з 15.09.2018 по 20,03.2019 її було нараховано з перевищенням шестимісячного строку, встановленого ч.6 ст.232 ГК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем вірно розраховано розмір відсотків річних 785,50 грн. за період з 15.09.2018 по 20.03.2019 та інфляційних нарахувань за період з 15.09.2018 по 28.02.2019 в розмірі 2761,31 грн., які підлягають стягненню на його користь.

Відповідно до ч.1, 4 ст.74, ч. 3 ст.80, ч.1 ст.86, ч.4 ст.165 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідачем не висловлено заперечень щодо наявності заявленої до стягнення заборгованості, її розміру, не подано доказів про відсутність боргу та про те, що заборгованість є меншою.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «ОСББ-Сервіс «Фаворит», вул. Козацька, 13, кв.83, м. Чернігів, , на користь Акціонерного товариства «Чернігівобленерго», вул. Гонча, 40, м. Чернігів, , 74899,44 грн боргу, 785,50 грн відсотків річних, 2761,31 грн інфляційних, 9282,87 грн пені та 1917,87 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову про стягнення 143,20 грн пені - відмовити.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17.05.2019.

Суддя Ю.В. Федоренко