ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 908/4007/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 (Дармін М.О., Іванов О. Г., Березкіна О. В.)

за заявою Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016

у справі №908/4007/15 Господарського суду Запорізької області

за позовом Заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", третя особа Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації про стягнення 433 925,63 грн

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

1. Заступник прокурора Дніпропетровської області (далі - Прокурор) звернувся в Господарський суд Запорізької області з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області (далі - Позивач) до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (далі - Відповідач), третя особа Департамент екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі - Третя особа) про стягнення 433 925,63 грн.

2. В обґрунтування позовних вимог Прокурор зазначив, що під час позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства щодо стану виконання приписів № 4-3042-11-3 від 01.04.2014 попереднього акту планової перевірки від 04.03.-25.03.2014 ДТЕК Придніпровська ТЕС на джерелі викидів (ДВ № 4 котел Ш-90, ст. 13) підприємства зафіксовано наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що підтверджено інструментально-лабораторним контролем, актом відбору проб викидів та протоколом вимірювань вмісту забруднюючих речовин № 32-01-14 від 04.07.2014. Позивачем на підставі листа ДТЕК Придніпровська ТЕС № 3937/29 від 08.08.2014 щодо кількості годин роботи ДВ № 4 (котел ТП-90) проведено розрахунок відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, згідно з якими розмір збитків, заподіяних державі за наднормативні викиди в атмосферу оксидів азоту на ДВ № 4 (котел ТП-90, ст.13), складає 433 925,63 грн, які Відповідачем у добровільному порядку не відшкодовано.

Судові рішення у справі

3. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 в задоволені позовних вимог відмовлено.

4. Рішення суду мотивоване тим, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016, яку залишено без змін постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2016 у справі №804/10160/15, визнано недійсними протоколи вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 04.07.2014 №32-01-14 та від 08.07.2014 №32-02-14. Визнано протиправними дії Позивача в частині проведення розрахунків розміру відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

5. Від Позивача 06.11.2017 до суду першої інстанції надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016.

6. Заява обґрунтована тим, що судові рішення, які стали підставою для відмови в задоволенні позовних вимог Прокурора, скасовано ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.10.2017, що, відповідно, є підставою для перегляду рішення суду першої інстанції від 06.12.2016 у даній справі за нововиявленими обставинами.

7. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 21.02.2018 заяву Позивача про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 за нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 скасовано. Позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Відповідача збитки, які заподіяні державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, в сумі433 925,63 грн, з яких:

- до спеціального фонду Державного бюджету України 130 177,69 грн, внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 30% грошових стягнень;

- до спеціального фонду обласного бюджету Дніпропетровської обласної ради 86 785,13 грн, внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 20% грошових стягнень;

- до спеціального фонду місцевого бюджету Самарської районної у м.Дніпропетровську ради 216 962,81 грн, внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що становить 50% грошових стягнень, із зарахуванням коштів на аналітичний рахунок, відкритий в головному управлінні Державного казначейства України у Дніпропетровській області за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між Державними і місцевими бюджетами".

8. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.06.2018 рішення Господарського суду Запорізької області від 21.02.2018 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

9. Постановою Верховного Суду від 09.10.2018 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.06.2018 та рішення Господарського суду Запорізької області від 21.02.2018 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Короткий зміст судового рішення, ухваленого судом першої інстанції

10. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.11.2018 в задоволенні заяви Позивача про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 за нововиявленими обставинами відмовлено. Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 залишено в силі.

11. Ухвала суду мотивована тим, що Позивачем при первинному розгляді справи не доведено належними та допустимими доказами обґрунтованість здійсненого розрахунку розміру відшкодування збитків, заподіяних державі Відповідачем, а само по собі скасування ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.10.2017 у справі № 804/10160/15 судових рішень, які покладені в основу прийняття рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016, не впливає на оцінку зібраних по справі доказів і не є підставою для скасування рішення суду від 06.12.2016, яким відмовлено в задоволенні позову.

Короткий зміст оскаржуваної постанови, прийнятої судом апеляційної інстанції

12. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 30.11.2018 скасовано. Заяву Позивача про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 за нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Відповідача збитки, що заподіяні державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, у розмірі 433 925,63 грн, з яких:

- до спеціального фонду Державного бюджету України 130 177,69 грн;

- до спеціального фонду обласного бюджету Дніпропетровської обласної ради 86 785,13 грн;

- до спеціального фонду місцевого бюджету Самарської районної у м.Дніпропетровську ради 216 962,81 грн із зарахуванням коштів на аналітичний рахунок, відкритий в головному управлінні Державного казначейства України у Дніпропетровській області за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між Державними і місцевими бюджетами".

13. Постанова суду мотивована тим, що несвоєчасність подання Позивачем до суду акту відбору проб № 32-01-14 від 03.07.2014 не є достатньою підставою для визнання відсутності факту заподіяння збитків Відповідачем державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, наявності в діях посадових осіб Відповідача неправомірної поведінки та причинного зв`язку між цією протиправною поведінкою і заподіянням шкоди, а тому дослідивши в сукупності акт перевірки дотримання Відповідачем вимог природоохоронного законодавства, протокол № 32-01-14 вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 04.07.2014 та постанову про накладення адміністративного стягнення № 08517 від 04.08.2014, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення в повному обсязі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

14. Відповідач подав касаційну скаргу на постанову апеляційного господарського суду, в якій просить її скасувати, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Аргументи учасників справи

Доводи Відповідача, який подав касаційну скаргу (узагальнено)

15. У даному випадку відсутні підстави для представництва Прокурором інтересів держави, оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Позивачем своїх функцій щодо захисту інтересів держави, що не відповідає вимогам статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та статті 53 ГПК України.

16. Прокурором пропущено строк на звернення до суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції і судом незаконно поновлено строк на апеляційне оскарження.

17. Судом не дано належної оцінки тому, що з позовом звертався прокурор Дніпропетровської області, тоді як апеляційну скаргу подано прокурором Запорізької області.

18. За відсутності акту відбору проб №32-01-14 від 03.07.2014 неможливо встановити достовірність даних, наведених в протоколі вимірювання вмісту забруднюючих речовин та перевірити достовірність розрахунку збитків, однак суд апеляційної інстанції дійшов беззаперечного висновку щодо вірності розрахунку розміру збитків за відсутності підтверджуючих доказів у справі.

19. Судом апеляційної інстанції не дано належної оцінки судовим рішенням у адміністративній справі №804/10160/15, а також результатам комплексної інженерно-екологічної та криміналістичної експертизи, які є самостійними та належними доказами у справі.

Позиція Прокурора на касаційну скаргу

20. Наявність у прокурора повноважень на представництво інтересів держави в особі Позивача не суперечить системі європейських цінностей та не порушує інституту основоположних прав та свобод людини. Апеляційним господарським судом всебічно, повно і об`єктивно встановлено та досліджено всі обставини, які мали значення для справи, що свідчить про те, що судом не допущено порушень норм матеріального чи процесуального права, тому оскаржуване судове рішення є законним та скасуванню не підлягає.

Позиція інших учасників справи на касаційну скаргу

21. Позивач та Третя особа відзив на касаційну скаргу не надали, що у відповідності до частини 3 статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення у даній справі у касаційному порядку.

Інші обставини

22. У відзиві Прокурор просить здійснювати розгляд справи за участю учасників справи. Проте, в ухвалі Верховного Суду від 08.04.2019, якою відкрито касаційне провадження у даній справі, зазначено, що виходячи з приписів частини 13 статті 8 та частини 4 статті 301 ГПК України перегляд оскаржуваного судового рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, оскільки ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Підстав для розгляду даної справи в судовому засіданні колегія суддів не вбачає.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

23. Як встановили суди попередніх інстанцій, приймаючи 06.12.2016 рішення про відмову в задоволені позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/10160/15 від 11.02.2016, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016, протоколи Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел № 32-01-14 від 04.07.2014 та № 32-02-14 від 08.07.2014 визнано недійсними, а дії Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області в частині проведення розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря на підставі результатів відбору проб, який здійснений ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго" в особі відокремленого підрозділу ДТЕК ПридніпровськаТЕС, які зазначені в розрахунках за серпень 2014 року на суму 849 560,48 грн та 433 925,63 грн протиправними. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з Відповідача збитків, що заподіяні державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, в сумі 433 925,63 грн, які ґрунтуються за вищезазначених доказах, не підлягають задоволенню.

23.1. Оскільки судові рішення у справі №804/10160/15, які стали підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у даній справі, скасовано ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.10.2017, тому наведене є підставою для перегляду рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 за нововиявленими обставинами.

24. Відповідно до частини 1 статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (пункт 3 частини 2 статті 320 ГПК України).

24.1. Нововиявленими обставинами є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними та допустимими доказами. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: їх існування на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, істотність цих обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

24.2. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункт 27 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

24.3. Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати як вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так і положенням законодавства України, та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій з метою реалізації принципу верховенства права, складовою частиною якого є принцип юридичної визначеності.

25. Передаючи справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив, що погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій про наявність нововиявлених обставин у даній справі, є передчасними та необґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій щодо суті спору.

Так, до предмета доказування у даній справі входять такі факти: неправомірність поведінки особи, вина заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Дослідженню у сукупності підлягають акт перевірки, акт відбору та протокол вимірювань. Водночас, акт відбору проб викидів №32-01-14 від 03.07.2014 надано Позивачем лише до суду касаційної інстанції; судами попередніх інстанцій не перевірено обґрунтованість розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі, який доданий до позовної заяви та міститься в матеріалах справи.

26. Частиною 5 статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

27. Відповідно до наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 464 від 10.09.2008 затверджено "Порядок організації та проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства" (далі - Порядок), чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

За результатами проведеної планової або позапланової перевірки, в тому числі спільно з іншими органами державного нагляду (контролю), державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містить перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), залежно від ресурсу, що перевірявся (пункт 4.13 Порядку).

28. Як встановив суд апеляційної інстанції, в акті перевірки дотримання Відповідачем вимог природоохоронного законодавства, Позивачем встановлено: "за результатами контролю зафіксовано перевищення нормативів викидів по оксидах азоту ДВ№4 (котлоагрегат ТП-90, ст.13) та по діоксиду сірки ДВ № 6 (котел ТПП-110А ст.17), що є порушенням ст.10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та умов щодо надання Дозволу на викиди забруднюючих речовин та невиконання п.9 приписів № 4-3042-11-3 від 01.04.2014"; "результати контролю зафіксовані в "Протоколі вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел" № 32-01-14, №32-02-14".

28.1. За результатами здійснення перевірки 17.07.2014 складено припис про усунення порушень, протокол №08517 від 01.08.2014 про адміністративне правопорушення, постанову про накладення адміністративного стягнення №08517 від 04.08.2014.

28.2. При цьому, судами попередніх інстанцій встановлено, що результати контролю зафіксовані в протоколі №32-01-14 вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 04.07.2014, в якому зазначено про складання акту відбору проб №32-01-14 від 03.07.2014.

28.3. Проте, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про неприйняття в якості допустимого доказу, наданий Позивачем на стадії касаційного перегляду справи акт відбору проб №32-01-14 від 03.07.2014, оскільки на стадії перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами нові докази не приймаються.

29. Відмовляючи в задоволенні заяви Позивача про перегляд рішення суду першої інстанції від 06.12.2016 за нововиявленими обставинами, місцевий господарський суд виходив з того, що підставою для здійснення розрахунку розміру збитків є акт відбору проб №32-01-14 від 03.07.2014, який судом не прийнято у якості доказу.

30. Водночас, апеляційний господарський суд вірного вказав, що з системного аналізу змісту акту перевірки дотримання Відповідачем вимог природоохоронного законодавства, протоколу № 32-01-14 вимірювання вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 04.07.2014 та постанови про накладення адміністративного стягнення № 08517 від 04.08.2014, в яких міститься посилання на акт відбору проб № 32-01-14 від 03.07.2014, можна дійти висновку, що сама по собі несвоєчасність подання Позивачем до суду акту відбору проб №32-01-14 від 03.07.2014 не може вважатися достатньою підставою для визнання відсутності факту заподіяння Відповідачем збитків державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, оскільки дослідженню підлягають докази у їх сукупності.

31. Статтею 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що особи, винні, зокрема, у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом.

Згідно зі статтею 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

За змістом 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, зокрема, відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

32. Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка заподіяла шкоду. Для відшкодування заподіяної шкоди необхідно довести такі факти, як неправомірність поведінки особи, вина заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

33. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

34. Порядок визначення розміру збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб`єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб), наведено у Методиці розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, яка затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 639 від 10.12.2008 (далі - Методика).

35. Судом апеляційної інстанції, яким здійснено перевірку, з наданням відповідної оцінки, в сукупності всіх матеріалів справи, зокрема, акту перевірки, протоколу вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел, встановлено факт порушення Відповідачем законодавства у сфері охорони атмосферного повітря, а саме здійснення наднормових викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що підтверджується матеріалами справи і не спростовано Відповідачем, тому останній зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані державі внаслідок порушення законодавства про охорону атмосферного повітря, в повному обсязі. З огляду на наведене, доводи касаційної скарги, зазначені в пункті 18 постанови, Судом відхиляються.

36. Позивачем визначено розмір відшкодування збитків за наднормативний викид за формулою (12) Методики і, перевіривши зроблений Позивачем розрахунок збитків на загальну суму 433 925,63 грн, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що його зроблено відповідно до Методики.

37. Посилання скаржника, вказане в пункті 19 постанови, колегією суддів не береться до уваги, оскільки матеріалами справи встановлено, що судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі №804/10160/15, які стали підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у даній справі, скасовано ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.10.2017.

37.1. Щодо комплексної інженерно-екологічної та криміналістичної експертизи, яка проводилась в межах матеріалів кримінального провадження, то суд апеляційної інстанції обґрунтовано відхилив результати вказаної експертизи як такі, що не спростовують досліджень, зроблених під час проведення вимірювань і при здійсненні перевірки дотримання Відповідачем вимог природоохоронного законодавства, за результатами чого складено відповідний акт.

При цьому, апеляційний господарський суд мотивовано звернув увагу, що Відповідачем не надано результатів кримінального провадження, в рамках якого проводилася вказана вище експертиза, а тому результати експертизи не є обов`язковими в розумінні частини 6 статті 75 ГПК України.

38. Твердження скаржника, зазначене в пункті 15 постанови, Судом відхиляється, оскільки позов у даній справі подано Прокурором 03.07.2015, а стаття 23 Закону України "Про прокуратуру" в новій редакції цього закону набрала чинності пізніше - з 15.07.2015, так само, як і стаття 53 ГПК України в новій редакції - з 15.12.2017.

39. Щодо доводів касаційної скарги, наведених в пунктах 16, 17 постанови, то суд зазначає, що поновлюючи Прокурору строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 30.11.2018, апеляційний господарський суд, визнав наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження поважними з огляду на підстави, наведені Прокурором в обґрунтування заяви про поновлення цього строку та виходячи з положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права скаржника на доступ до суду та пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України про забезпечення права на апеляційний перегляд справи у визначених законом випадках.

39.1. При цьому, подання апеляційної скарги прокурором Запорізької області, тоді як з позовом звертався прокурор Дніпропетровської області, не є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження в розумінні глави 1 розділу IV ГПК України.

40. Таким чином, колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги Відповідача на предмет законності оскаржуваного судового рішення виключно в межах, які безпосередньо стосуються правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом на результат вирішення спору не впливають.

41. Наведені в касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування постанови апеляційного господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права.

42. Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

43. З огляду на викладене вище, касаційна скарга Відповідача задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін як законне та обґрунтоване.

Щодо розподілу судових витрат

44. Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржуване судове рішення, судові витрати, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі № 908/4007/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.