СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2019 р. Справа № 5023/4190/12

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді: при секретарі судового засідання: За участю представників сторін: від апелянта від ТОВ "АГ РІЕЛТІ" від ТОВ "Анграм Холдинг" ліквідатор від інших кредиторів розглянувши апеляційну скаргу Мартюхіна Н . О . Геза Т.Д. , Пуль О.А . ОСОБА_5 не з`явились; Жовновач А.М. - за довіреністю б/н від 12.03.2019;; директор Волковський В.П. - зігдно виписки з ЄДР ЮО та ФОП серія НОМЕР_1 від 21.03.2014; Саутенко С.О . - свідоцтво № 216 від 20.02.2013; не з`явились; ОСОБА_9 , м. Харків (вх. №546 Х/2)
на ухвалу Господарського суду Харківської області
від24.01.2019 (повний текст від 29.01.2019)
у справі№5023/4190/12 (суддя Усатий В.О.)
за заявою боржникаТовариства з обмеженою відповідальністю "Інтерхім", м. Харків
пробанкрутство
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.01.2019 у справі №5023/4190/12 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерхім" (надалі - ТОВ "Інтерхім") відмовлено ОСОБА_9 (надалі - ОСОБА_9) в задоволенні клопотання (вх. № 32141 від 13.11.2018) про усунення від участі у справі арбітражного керуючого Саутенка С.О.

Не погодившись з постановленою ухвалою, до Східного апеляційного господарського суду звернувся ОСОБА_9 з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.01.2019 у справі №5023/4190/12 та постановити нове рішення, яким визнати дії арбітражного керуючого Саутенко С.О. такими, що порушують права ОСОБА_9 , як заставного кредитора, та усунути арбітражного керуючого Саутенко С.О. від виконання обов`язків ліквідатора боржника ТОВ "Інтерхім".

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному судовому акті, обставинам справи. Мотивуючи свою позицію апелянт посилається на наступні обставини:

1. Суд першої інстанції не повною мірою дослідив обставини справи, у зв`язку з чим залишив поза увагою, що діями ліквідатора Саутенко С.О. постійно порушуються права ОСОБА_9 як заставного кредитора;

1.1. Зокрема, ліквідатор, будучи ще з 2015 року повністю обізнаний про наявність забезпечувального правочину - договору іпотеки, укладеного 16.09.2014 між боржником та заявником, несвоєчасно - лише через 2 роки та не в повному обсязі вніс вимоги ОСОБА_9 до реєстру вимог кредиторів, як забезпеченого кредитора, чим позбавив права на першочергове задоволення його вимог (у випадку відмови від погодження плану санації або укладення мирової угоди);

1.2. Як зазначає апелянт, ухвалою місцевого суду від 20.10.2015 затверджено мирову угоду у даній справі, при цьому у вказаному судовому акті зазначено, що рішення на укладення мирової угоди вважається прийнятим за умови, що всі кредитори, вимоги яких забезпечені заставою боржника, висловили письмову згоду на укладення мирової угоди; на думку скаржника хоча мирова угода і була розірвана ухвалою суду від 18.10.2016 за заявою ТОВ "Інтерхім", але саме укладення цієї мирової угоди свідчить про зневажання правами забезпеченого кредитора ОСОБА_9 ;

2. Ліквідатор Саутенко С.О. не виконав вимоги ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство щодо погодження з заставним кредитором ОСОБА_9 умов реалізації заставного майна, хоча такі вимоги повинні передувати процедурі визначення організатора аукціону, оскільки відповідні погоджені умови проведення аукціону в обов`язковому порядку повинні бути відображені в проекті договору про проведення аукціону.

2.1. Місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що заставний кредитор ОСОБА_9 не відноситься до кола осіб, які мають право на звернення до суду із клопотанням про усунення ліквідатора від виконання своїх обов`язків, зважаючи на те, що: по-перше, оскільки заявник є забезпеченим кредитором, то він як учасник справи про банкрутство має право на оскарження дій/бездіяльності ліквідатора; по-друге, суд першої інстанції, встановивши відповідні порушення у даному випадку, міг із власної ініціативи усунути арбітражного керуючого.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.02.2019 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., судді Геза Т.Д., Лакіза В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.01.2019 у справі №5023/4190/12; встановлено сторонам строк для подання відзиву з доказами його надсилання іншим учасникам справи в порядку ст. 263 ГПК України до 02.04.2019; призначено справу до розгляду на 10.04.2019 о 16:30 год.

У відзиві на апеляційну скаргу (вих. №01-34/192 від 29.03.2019), який надійшов на адресу апеляційного суду 02.04.2019 від ліквідатора ТОВ "Інтерхім", арбітражний керуючий Саутенко С.О. заперечував проти доводів та вимог ОСОБА_9 , просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.01.2019 у справі №5023/4190/12 без змін. В обґрунтування своєї юридичної позиції ліквідатор посилається на наступне:

1. Щодо порушення права заявника як заставного кредитора ліквідатор пояснив, що зобов`язання ОСОБА_9 виникли в процедурі банкрутства після затвердження реєстру вимог кредиторів (17.06.2013) і не можуть свідчити про порушення прав ОСОБА_9 як заставного кредитора у вигляді невнесення до реєстру вимог кредиторів під час перебування ТОВ "Інтерхім" в судовій процедурі санації та укладення мирової угоди; дані обставини також не є підставою вважати неправомірними дії арбітражного керуючого Саутенко С.О. щодо невнесення вимог заявника до реєстру вимог кредиторів;

1.1. ОСОБА_9 в процедурі санації ТОВ "Інтерхім" не звертався до господарського суду або керуючого санацією із відповідною заявою щодо включення його вимог до реєстру вимог кредиторів у справі №5023/4190/12; крім того, як вказує сам ОСОБА_9 у своїй скарзі - він повідомив ТОВ "Інтерхім" стосовно наявності майнових претензій лише 12.04.2016, тобто після затвердження мирової угоди місцевим судом та після припинення провадження у справі; відомості стосовно ОСОБА_9 як забезпеченого кредитора були внесені ліквідатором до реєстру вимог кредиторів у відповідності до вимог Закону про банкрутство після поновлення провадження у справі;

1.2. Під час провадження у справі про банкрутство із вимогами до боржника, які є незабезпеченими, ОСОБА_9 до ліквідатора не звертався, тобто не скористався своїм правом, передбаченим Законом про банкрутство, тому твердження заявника щодо невнесення його вимог до реєстру вимог кредиторів на думку арбітражного керуючого є безпідставними;

2. Твердження апелянта про порушення його прав щодо порядку визначення організатора аукціону та порядку продажу майна банкрута не відповідають дійсності, оскільки положення Закону про банкрутство не передбачають необхідності погодження кандидатури організатора аукціону з продажу майна боржника - ТОВ "Інтерхім" забезпеченим кредитором; повноваження щодо визначення організатора аукціону покладено на замовника аукціону - ліквідатора банкрута; при цьому, ОСОБА_9 не скористався своїм правом на оскарження результатів обрання організатора продажу майна ТОВ "Інтерхім", що свідчить про відсутність порушень його прав та інтересів, як заставного кредитора;

3. Вимоги ОСОБА_9 . внесені ліквідатором ТОВ "Інтерхім" окремо до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені на суму 1794000,00 грн. згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; отже реалізація майна банкрута, яке передано в іпотеку, буде відбуватись з метою погашення вимог заставного кредитора;

4. На комітеті кредиторів ТОВ "Інтерхім", проведеному 11.12.2018 та оформленому протоколом №3-Л від 11.12.2018. кредиторами вирішено, зокрема, визнати роботу ліквідатора Саутенко С.О. задовільною, а клопотання ОСОБА_9 про усунення ліквідатора - необґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу (вих. б/н від 01.04.2019), який надійшов на адресу апеляційного суду від ТОВ "АГ РІЕЛТІ", означений кредитор - голова комітету кредиторів заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказавши про наступне:

1. Доводи апелянта про порушення його прав діями ліквідатора Саутенко С.О. спростовуються тим, що:

- станом на дату затвердження місцевим судом мирової угоди ОСОБА_9 не мав грошових вимог до ТОВ "Інтерхім", щоб поставити питання про їх викуп;

- вперше з жовтня 2015, а потім з 26.10.2016 ОСОБА_9 було відомо про наявність процедури санації ТОВ "Інтерхім" та мирової угоди;

- заявник - ОСОБА_9 не звертався до комітету кредиторів, ліквідатора або суду з метою реалізації вищевказаних прав, про порушення яких він наразі зазначає;

2. Вимогами Закону про банкрутство безпосередньо не передбачено необхідності погодження кандидатури організатора аукціону з продажу майна боржника з забезпеченим кредитором;

3. На думку комітету кредиторів дії арбітражного керуючого Саутенко С.О. по включенню до реєстру вимог кредиторів вимог ОСОБА_9 на суму 1794000,00 грн. відповідають вимогам Закону про банкрутство;

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №5023/4190/12 до 18.04.2019 о 15:00 год.

18.04.2019 на адресу Східного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Саутенко С.О. надійшла заява про долучення до матеріалів справи інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

В додаткових поясненнях (вих. №01-34/271 від 13.05.2019), які надійшли на адресу апеляційного суду від ліквідатора ТОВ "Інтерхім", арбітражний керуючий Саутенко С.О. пояснив, що реалізація майна банкрута, до якого входить в тому числі предмет забезпечення кредитора ОСОБА_9 , проводилась у вигляді цілісного майнового комплексу за згодою комітету кредиторів. При цьому, майно банкрута підлягало виставленню на торги за вартістю, що дорівнює загальній сумі вимог кредиторів без можливості зменшення ціни лотів. Разом з тим, заставне майно ОСОБА_9 не було реалізовано, що свідчить про відсутність будь-яких негативних наслідків для кредитора. Навпаки, була можливість реалізувати заставне майно за найвищою ціною (за сукупністю всіх кредиторських вимог), що б дало змогу погасити повністю вимоги заставного кредитора.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №5023/4190/12 до 15.05.2019 о 15:45 год.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 14.05.2019 у зв`язку з відпусткою судді Лакізи В.В., яка входить до складу колегії суддів, відповідно до п. 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №5023/4190/12.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2019 для розгляду апеляційної скарги визначено наступний склад суду: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., судді Геза Т.Д., Пуль О.А.

15.05.2019 на адресу апеляційного суду від представника ОСОБА_9 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, за змістом якого повідомлено про неможливість представника апелянта бути присутнім у судовому засіданні через зайнятість в іншому судовому засіданні Київського районного суду м. Харкова в кримінальному провадженні. Крім того, у вказаному клопотанні повідомлено, що представник ОСОБА_9 до цього часу не отримував відзиву на апеляційну скаргу від арбітражного керуючого Саутенко С.О.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Скаржник не обмежений законом в кількості уповноважених осіб для представництва його інтересів в тому числі і в суді апеляційної інстанції.

Причини неможливості участі у розгляді апеляційної скарги 15.05.2019, які зазначені в заяві в даному конкретному випадку не можуть вважатися поважними, оскільки скаржник був повідомлений про відкриття апеляційного провадження, призначення його апеляційної скарги до розгляду та оголошення перерви до 15.05.2019 завчасно та належним чином.

З наведеного вбачається, що апелянт мав достатньо часу для забезпечення представництва своїх інтересів в суді апеляційної інстанції, тому колегія суддів в даному випадку визнає неповажними причини неявки в судове засідання 15.05.2019 з розгляду апеляційної скарги у справі №5023/4190/12 уповноваженого представника скаржника.

Крім того, до свого клопотання про відкладення розгляду справи апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження існування інших справ (проваджень), в яких беруть участь його представники, як і не доведено, що лише один адвокат представляє його інтереси, за умови що у попередні судові засідання з`являлись два представники.

Колегією суддів не приймаються до уваги посилання представника апелянта на неотримання відзиву на апеляційну скаргу від ліквідатора, оскільки в матеріалах справи містяться докази, а саме: список згрупованих відпралень №25 від 01.04.2019 та фіскальний чек від 01.04.2019 (а.с. 163-164, т.25), якими підтверджується направлення ліквідатором свого відзиву на апеляційну скаргу як самому ОСОБА_9 , так і його представнику Андрійко О.В . Більш того, судом перевірено інформацію з веб-сайту УДПЗ "Укрпошта" та за відстеженням поштового ідентифікатору №118 встановлено, що представник ОСОБА_9 - Андрійко О.В. отримала відзив ліквідатора 05.04.2019.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення вказаної заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату.

У судовому засіданні апеляційної 15.05.2019 були присутні представники кредиторів ТОВ "АГ РІЕЛТІ" і ТОВ "Анграм Холдинг", а також ліквідатор Саутенко С.О., які заперечували проти доводів та вимог апеляційної скарги, просили суд залишити її без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.01.2019 у справі №5023/4190/12 без змін.

Уповноважені представники апелянта - ОСОБА_9 та інших кредиторів у судове засідання апеляційної інстанції, призначене на 15.05.2019 не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи всі учасники справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності вказаних учасників справи, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги і відзивів, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх представників кредиторів та ліквідатора, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановленого господарським судом першої інстанції, не заперечується учасниками справи та підтверджується матеріалами справи, дослідженими судом апеляційної інстанції:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.09.2012 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Інтерхім", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.10.2012 зобов`язано боржника опублікувати в офіційному друкованому органі України оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "Інтерхім"; введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гайдукова С.П.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.06.2012 затверджено реєстр вимог конкурсних кредиторів в кількості п`яти заяв на загальну суму грошових вимог 13589459,31 грн., з яких:

- ОСОБА_13 в сумі 517000,00 грн. (четверта черга);

- ТОВ "Анграм-Спецбуд" в сумі 761900,64 грн. (четверта черга);

- ТОВ "Алко-Бест" в сумі 401849,89 грн. (четверта черга);

- ТОВ "Хімтехкомплект Харків" в сумі 961746,75 грн. (четверта черга);

- ТОВ "Ангам-Холдинг" в сумі 898308,16 грн. (четверта черга);

- ТОВ "АГ Ріелті" в сумі 10897474,58 грн. (четверта черга);

- ПАТ "Укрсоцбанк" в сумі 554123,92 грн. (перша черга);

- ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в сумі 1143973,52 грн. (перша черга). Визнано вимоги конкурсних кредиторів, що не були заявлені у місячний строк з моменту публікації оголошення, які рахуються за даними бухгалтерського обліку боржника погашеними.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.07.2013 припинено процедуру розпорядження майном боржника та повноваження розпорядника майна Гайдукова С.П.; введено процедуру санації ТОВ "Інтерхім", строк виконання якої встановлено до 09.10.2014, призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Гайдукова С.П.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.06.2014 задоволено клопотання комітету кредиторів про припинення повноважень керуючого санацією Гайдукова С.П . , звільнено арбітражного керуючого Гайдукова С.П. від виконання обов`язків керуючого санацією боржника, призначено керуючим санацією ТОВ "Інтерхім" арбітражного керуючого Саутенка С.О.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.07.2014 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Гайдукова С.П. залишено без задоволення, провадження у справі №5023/4190/12 про банкрутство ТОВ "Інтерхім" припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.10.2014 касаційну скаргу ТОВ "Хімтехкомплект-Харків" задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.07.2014 скасовано та направлено на новий апеляційний розгляд до Харківського апеляційного господарського суду.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.12.2014 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Гайдукова С.П. залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.06.2014 у справі №5023/4190/12 залишено без змін, у зв`язку з чим справа про банкрутство з цього часу перебувала в процедурі санації.

В подальшому до місцевого суду від керуючого санацією Саутенка С.О. надійшла заява про розірвання Договору іпотеки №1159 від 16.09.2014 укладеного між ТОВ "Інтерхім" та ОСОБА_9 на нерухоме майно - нежитлові приміщення підвалу №22-51, 1-го поверху № 29,31,34,35,37-42 загальною площею 336,4 кв. м. в житловому будинку літ. "А-5", за адресою АДРЕСА_3.

З огляду на прийняте кредиторами рішення про затвердження мирової угоди у справі, керуючий санацією відмовився від поданої заяви про розірвання договору іпотеки від 16.09.2014 та просив суд припинити провадження у справі в цій частині.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.10.2015 прийнято відмову керуючого санацією від заяви про розірвання Договору іпотеки від 16.09.2014 та припинено провадження у справі в цій частині, а також скасовано арешт на нерухоме майно ТОВ "Інтерхім", накладений ухвалою суду від 05.10.2015.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.10.2015 затверджено мирову угоду у справі №5023/4190/12, укладену 19.06.2015 між кредиторами та боржником, припинено дію мораторію, введеного ухвалою суду про порушення провадження у даній справі про банкрутство, провадження у справі припинено.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.10.2016 задоволено заяву ТОВ "Інтерхім" (вх. № 24894 від 28.07.2016 р.) про розірвання мирової угоди, розірвано мирову угоду, яка укладена 19.06.2015 у даній справі, поновлено провадження у справі на стадії санації боржника, поновлено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, який було введено ухвалою господарського суду Харківської області від 20.09.2012, поновлено повноваження керуючого санацією арбітражного керуючого Саутенко С.О., оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про поновлення провадження у справі №5023/4190/12 про банкрутство ТОВ "Інтерхім" у зв`язку із розірванням мирової угоди.

Постановою Господарського суду Харківської області від 09.03.2017 припинено процедуру санації боржника, визнано боржника - ТОВ "Інтерхім" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Саутенко С.О.

Повідомлення про визнання боржника банкрутом оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 09.03.2017, в якому встановлено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника: протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Ухвалами Господарського суду Харківської області від 22.06.2017 у даній справі внесено зміни до реєстру вимог кредиторів, а саме: внаслідок погашення ОСОБА_13 вимог ПАТ "Укрсоцбанк" та ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", виключено з реєстру вимог кредиторів вимоги Банків та збільшено розмір кредиторських вимоги ОСОБА_13 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.12.2018 у справі №5023/4190/12, окрім іншого, задоволено усну заяву ліквідатора про застосування строку позовної давності; застосовано строк позовної давності щодо нарахування неустойки; визнано грошові вимоги ОСОБА_9 в розмірі 1176500,00 грн. різниці курсових коливань, які включено до шостої черги реєстру вимог кредиторів; інші вимоги відхилено.

Разом з тим, до господарського суду першої інстанції від ОСОБА_9 надійшло клопотання (вх. № 32141 від 13.11.2018 р.) про усунення від участі у справі арбітражного керуючого Саутенка С.О., в якому заявник просив визнати дії арбітражного керуючого Саутенка С.О. такими, що порушують права ОСОБА_9 як заставного кредитора та усунути арбітражного керуючого Саутенка С.О. від виконання обов`язків ліквідатора ТОВ "Інтерхім".

Звертаючись до суду із вказаним клопотанням ОСОБА_9 мотивував свої вимоги наступним:

- вимоги ОСОБА_9 не були внесені до реєстру вимог кредиторів на стадії санації боржника, тому останній був позбавлений можливості задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна;

- ліквідатор Саутенко С.О. не погодив із заставним кредитором ані умови продажу заставного майна, ні обрання організатора аукціону, ні вартість цього майна.

Як вже зазначалось, за наслідком розгляду вказаних ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.01.2019 відмовлено ОСОБА_9 у задоволенні клопотання про усунення від участі у справі арбітражного керуючого Саутенка С.О.

Місцевий господарський суд встановив відсутність в діях ліквідатора Саутенка С.О. порушень вимог Закону при здійсненні ліквідаційної процедури, а наведені ОСОБА_9 доводи визнав такими, що спростовуються матеріалами справи. Зокрема, судом відхилено посилання скаржника на необхідність отримання згоди на реалізацію майна від заставного кредитора, оскільки на аукціоні виставлялось майно боржника у вигляді ЦМК, в той час як аукціон з продажу майна банкрута частинами ще не проводився. Щодо невключення вимог заставного кредитора ОСОБА_9 до реєстру вимог кредиторів під час процедури санації та мирової угоди, то суд першої інстанції зазначив, що ці зауваження стосуються роботи керуючого санацією Саутенко С.О. при проведенні процедури санації, яка завершилася ще 09.03.2017 та дії керуючого санацією не були оскаржені ОСОБА_9 у той період. Судом встановлено, що мирова угода розірвана, вимоги заставного кредитора на цей час включені до реєстру вимог кредиторів та оскільки заставне майно ще не реалізоване, права ОСОБА_9 не порушені жодним чином.

Крім того, місцевий господарський суд дійшов висновку, що заставний кредитор ОСОБА_9 не відноситься до кола осіб, які мають право на звернення до суду із клопотанням про усунення ліквідатора від виконання ним своїх обов`язків. Разом з тим, комітетом кредиторів визнано роботу ліквідатора Саутенко С.О. задовільною та не встановлено в його діях порушень чинного законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, дослідивши наведені в апеляційній скарзі та відзивах доводи, переглянувши справу з урахуванням меж перегляду визначених у ст. 269 ГПК України, колегія Східного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу місцевого суду слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи, що постанова про визнання боржника банкрутом у даній справі прийнята 09.03.2017 провадження у даній справі про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діє з 19.01.2013 (надалі - Закон про банкрутство).

Відповідно до ч. 4 ст. 40 Закону про банкрутство у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 11 ст. 41 зазначеного Закону дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону про банкрутство усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов`язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов`язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом (ч. 12 ст. 41 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону про банкрутство, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема:

- приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження;

- виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

- проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута;

- аналізує фінансове становище банкрута;

- виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

- очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

- пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

- має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

- заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;

- подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

- вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

- передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов`язковому зберіганню;

- продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

- повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство;

- веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Стаття 98 Закону про банкрутство надає арбітражному керуючому для здійснення своїх повноважень певний обсяг прав та встановлює перелік обов`язків, зокрема, обов`язок неухильно дотримуватися вимог законодавства, здійснювати заходи щодо захисту майна боржника, вживати заходів до недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність такого конфлікту.

Під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний, зокрема: діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство; додержуватися вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" щодо обмеження використання своїх повноважень з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб, одержання дарунків (пожертв).

Разом з тим, відповідно до приписів ч.ч. 9 та 10 вказаної вище статті Закону ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів. Ліквідатор зобов`язаний на вимогу господарського суду та державного органу з питань банкрутства надавати необхідні відомості щодо проведення ліквідаційної процедури.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_9 , окрім іншого, посилається на те, що місцевим судом було не повно досліджено обставини справи та не надано належної правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам, які вказують на протиправну бездіяльність арбітражного керуючого Саутенко С.О. Зокрема, як свідчать наявні в матеріалах справи докази, у жовтні 2015 року від керуючого санацією надійшла заява про розірвання Договору іпотеки від 16.09.2014 №1159, укладеного між ТОВ "Інтерхім" та ОСОБА_9 на нерухоме майно - а саме: нежитлові приміщення підвалу №22-51, 1-го поверху №29, 31, 34, 35, 37-42 загальною площею 336,4 кв.м. в житловому будинку літ "А-5", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. Таким чином, скаржник вважає, що станом на жовтень 2015 керуючий санацією Саутенко С.О. був обізнаний про наявність іпотечного договору, відповідно до якого вимоги ОСОБА_9 були забезпечені майном ТОВ "Інтерхім", у зв`язку з чим ОСОБА_9 набув статусу "забезпеченого кредитора". При цьому, як стверджує скаржник, ОСОБА_9 не знав і не міг знати, що ТОВ "Інтерхім", з яким він рік назад уклав відповідний договір, перебуває на стадії банкрутства (відомості щодо цього були відсутні в державному реєстрі).

Судом апеляційної інстанції при розгляді даної справи встановлено, що боржник є майновим поручителем по відношенню до позичальника - ОСОБА_13 та іпотекодавцем по відношеню до ОСОБА_9 , тому має відповідати перед заявником, як іпотекодержателем за невиконання позичальником умов договору позики в розмірі дійсних на момент подання заяви вимог.

Станом на 16.09.2015 настав остаточний строк повернення ОСОБА_13 позики і в цей період справа про банкрутство перебувала на стадії санації і ОСОБА_9 було відомо про факт наявності, процедуру та стадію провадження у справі про банкрутство ТОВ "Інтерхім", оскільки:

- керуючим санацією Саутенко С.О. заявлялися у жовтні 2015 до суду першої інстанції вимоги про розірвання Договору іпотеки від 16.09.2014 та накладення арешту на нерухоме майно, передане в іпотеку ОСОБА_9 . (забезпечення вимог кредиторів);

- ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.03.2017 задоволено заяву голови комітету кредиторів - ТОВ "АГ Ріелті" (вх. № 7278 від 01.03.17) про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів, накладено арешт на належні боржнику - ТОВ "Інтерхім" нежитлові приміщення підвалу №22-51, 1-го поверху №29,31,34,35,37-42 загальною площею 336,4 кв.м. в житловому будинку літ "А-5", загальною площею 336,4 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_3 (реєстраційний № об`єкта нерухомого майна 01), заборонено органам та суб`єктам державної реєстрації прав, Мін`юсту, державним реєстраторам, які утворені та діють у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень", вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на нежитлові приміщення;

- 14.03.2017 державним реєстратором філії КП "Комунальні-реєстраційні послуги" Великобугаївської сільської ради було прийнято рішення про зупинення державної реєстрації права власності за ОСОБА_9 на нежитлове приміщення, передане в іпотеку; з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що зазначене рішення державного реєстратора надавалось представником ОСОБА_9 до Дзержинського районного суду м. Харкова 16.03.2017 разом із позовною про визнання права власності (справа №638/3988/17).

З урахуванням викладених обставин, судом апеляційної інстанції встановлено, що заявник - ОСОБА_9 був повністю обізнаний з наявністю провадження у справі про банкрутство майнового поручителя - ТОВ "Інтерхім", у зв`язку з чим мав процесуальну можливість звернутись до суду з відповідними вимогами у справі про банкрутство. Посилання скаржника на те, що він не знав про наявність провадження у справі про банкрутство спростовуються вищенаведеними фактичними обставинами, а також процесуальними актами у справі Дзержинського районного суду м. Харкова №638/3988/17 з ЄДРСР.

Згідно з ч. 3 ст. 40 Закону про банкрутство, ліквідатор (ліквідаційна комісія) виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 7 ст. 46 Закону про банкрутство, ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення юридичної особи банкрута.

Колегія суддів зазначає, що Закон про банкрутство містить певний перелік повноважень та обов`язків ліквідатора банкрута, який повинен бути виконаний ліквідатором в межах ліквідаційної процедури.

Протягом виконання своїх обов`язків ліквідатор зобов`язаний неухильно дотримуватись обов`язків передбачених ст. 98 Закону про банкрутство.

При цьому, Закон про банкрутство не передбачає певного строку в ліквідаційні процедурі, протягом якого ліквідатор повинен виявляти та вносити окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом іпотеки згідно з державним реєстром іпотек, оскільки не покладає на ліквідатора певний обов`язок негайного здійснення такого аналізу активів банкрута, так як і не передбачає одразу після призначення включати вимоги забезпечених кредиторів за відсутності їх заяв згідно з даними обліку боржника.

Крім того, Закон про банкрутство не містить жодного процесуального наслідку та не визначає часу, протягом якого ліквідатор повинен здійснювати аналіз активів банкрута та включати вимоги забезпечених кредиторів згідно данимими обліку боржника. Такі дії по аналізу активів та кредиторських вимог повинні здійснюватись ліквідатором протягом усієї ліквідаційної процедури саме в порядку, встановленому Законом про банкрутство.

Матеріалами справи підтверджується, що процедуру санації боржника у даній справі припинено 09.03.2017, в той же час боржника - ТОВ "Інтерхім" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Саутенко С.О.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ліквідатором, не отримавши від заставного кредитора у встановлений Законом строк заяви з грошовими вимогами до боржника, керуючись нормами ч. 1 ст. 11 Закону України "Про іпотеку", на підставі довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №8935461 від 12.06.2017 внесено окремо до реєстру вимог кредиторів 22.06.2017 вимоги заставного кредитора ОСОБА_9 виключно в розмірі 1794000,00 грн.

За змістом апеляційної скарги, заявник фактично не погоджується та оскаржує бездіяльність керуючого санацією ТОВ "Інтерхім" - арбітражного керуючого Саутенко С.О., проте подає скаргу з підстав, передбачених ч. 11 ст. 41 Закону про банкрутство щодо оскарження дій/бездіяльності саме ліквідатора.

Щодо доводів скаржника про невключення вимог заставного кредитора ОСОБА_9 до реєстру вимог кредиторів під час процедури санації та мирової угоди, колегія суддів вважає, що ці зауваження стосуються роботи керуючого санацією Саутенко С.О. при проведенні процедури санації, яка завершилася ще 09.03.2017.

При цьому вбачається, що ОСОБА_9 , посилаючись на неналежне здійснення арбітражним керуючим Саутенко С.О. своїх повноважень щодо не включення його забезпечених вимог не зазначає та не надає суду жодних доказів на підтвердження тих обставин, в чому саме виявилась неможливість його звернення до керуючого санацією або суду з заявою з вимогами до боржника ще у 2015 році, хоча кредитор вже з того часу був повністю обізнаний про наявність провадження та стадію банкрутства.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що ОСОБА_9 з жовтня 2015 року було відомо про наявність справи про банкрутство ТОВ "Інтерхім", але дії керуючого санацією не були оскаржені ОСОБА_9 у той період. Разом з тим, обставини справи свідчать, що наразі мирова угода розірвана, вимоги заставного кредитора ОСОБА_9 станом на 22.06.2017, тобто на момент внесення змін ліквідатором до реєстру вимог кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів та оскільки заставне майно ще не реалізоване, колегія суддів погоджується з висновокмо місцевого суду, що права ОСОБА_9 не порушені.

З наведених підстав судом апеляційної інстанції не можуть бути прийняті до уваги аргументи скаржника про позбавлення ліквідатором його права на прийняття рішень щодо затвердження плану санації або схвалення мирової угоди, оскільки з наведених обставин справи вбачається можливість ОСОБА_9 ще в 2015 році звернутись до керуючого санацією або до суду з відповідними вимогами, але заявник не скористався таким правом, отже неможливість реалізації своїх прав ним необґрунтовано пов`язується лише з протиправними діями арбітражного керуючого Саутенко С.О.

Крім того, в обгрунтування неправомірних дій арбітражного керуючого Саутенко С.О. заявник - ОСОБА_9 зазначив, що ліквідатор порушив його права та інтереси, як заставного кредитора, щодо порядку визначення організатора аукціону та відсутністю отримання згоди на продаж майна банкрута.

За приписами ст. 49 Закону про банкрутство, продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів. Продажу підлягають всі види майна боржника, призначеного для здійснення господарської діяльності, за винятком прав і обов`язків, які не можуть бути передані іншим особам. Суб`єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники. Замовником є ліквідатор, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Законом. Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону. Організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку, основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди.

Господарським судом першої інстанції встановлено та перевірено судом апеляційної інстанції, що з метою проведення конкурсу з організації аукціону з продажу майна ТОВ "Інтерхім" опубліковано відповідне оголошення в газеті "Слобідський край" № 99 від 14.12.2017.

Протягом місячного строку з дати публікації оголошення до ліквідатора надійшло дві пропозиції від діючих бірж - Української універсальної біржі та Аграрної біржі з документами на підтвердження відповідності вимогам конкурсу.

Українська універсальна біржа запропонувала суму винагороди за організацію та проведення аукціону в розмірі 10% від вартості реалізованого майна та повідомила, що має досвід роботи більше трьох років у сфері організації та проведення аукціонів.

Аграрна біржа повідомила, що винагорода за організацію та проведення аукціону із продажу майна банкрута буде складати 12% від вартості реалізованого майна.

Дані пропозиції винесені ліквідатором на розгляд комітету кредиторів.

Так, ліквідатором Саутенко С.О. було скликано та проведено 01.02.2018 комітет кредиторів ТОВ "Інтерхім", до порядку денного якого, серед іншого, включене питання щодо розгляду результатів конкурсу з визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута.

Комітетом кредиторів розглянуто пропозиції на участь в організації та проведенні аукціону з продажу майна банкрута двох торгівельних організацій, які брали участь у конкурсі з визначення організатора аукціону та одноголосно прийнято рішення про визнання організатором аукціону з продажу майна банкрута ТОВ "Інтерхім" Українську універсальну біржу (ідентифікаційний код 25158707, юридична адреса: 36039, Україна, м. Полтава, вул. Шевченка, 52, місцезнаходження Харківської філії: 61024, м. Харків, вул. Лермонтовська, б.20.), оскільки вона запропонувала найнижчий відсоток вартості своїх послуг.

В подальшому ліквідатор звернувся до місцевого суду із заявою про визначення переможцем конкурсу з визначення організатора аукціону з продажу майна ТОВ "Інтерхім" - Українську універсальну біржу, однак, враховуючи, що комітетом кредиторів перевірено порядок визначення ліквідатором організатора аукціону та одностайно прийнято рішення щодо визнання організатором аукціону Українську універсальну біржу, що свідчить про відсутність спору відносно визначення організатора аукціону, тому у суду не було підстав для його перевірки, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.03.2018 відмовлено ліквідатору в задоволенні його заяви.

З досліджених матеріалів справи судом вставнолено, що ліквідатором 15.03.2017 видано наказ №2-Д про формування ліквідаційної маси, в якому, в тому числі, зазначено - не включати до складу ліквідаційної маси заставне майно - нежитлові приміщення в житловому будинку літ "А-5" по АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється у порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Положеннями ст. 42 Закону про банкрутство законодавець визначив порядок надання згоди на відчуження заставного майна, згідно з яким така згода є безумовною та надається кредитором-заставодержателем або судом (за відсутності згоди кредитора-заставодержателя). При цьому, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені законом.

Місцевий господарський суд обґрунтовано виходив з того, з чим також погоджується колегія суддів, що положеннями Закону про банкрутство не передбачено необхідності погодження організатора аукціону з продажу майна банкрута із заставним кредитором.

При цьому, як свідчать досліджені судом матеріалаи справи у даному випадку комітетом кредиторів перевірено порядок визначення ліквідатором організатора аукціону та одноголосне рішення щодо визнання організатором аукціону Українську універсальну біржу.

Матеріали справи не містять доказів оскарження заставним кредитором результаів конкурсу щодо обрання організатора аукціону, як і у скарзі відсутні будь-які переконливі аргументи в чому саме ОСОБА_9 вбачає не відповідність чи порушення вимог Закону про банкрутство у виборі організатора аукціону, що реалізовувалось ліквідатором на засадах конкуренції.

Враховуючи передбачений положення ст. 42 Закону порядок, колегія суддів вважає, що дозвіл дається на реалізацію (майна боржника) в цілому, а не на кожну окрему дію, спрямовану на реалізацію майна боржника (зокрема, не на проведення конкретного аукціону, а на продаж майна банкрута).

Оцінка майна банкрута за Законом про банкрутство є власною компетенцією ліквідатора та може проводитися ним із застосуванням висновків експертів-оцінювачів у разі продажу майна боржника частинами, якщо не вдалося його реалізувати у вигляді цілісного майнового комплексу, до того ж, нормами вказаного Закону не передбачено погодження вартості заставного майна із забезпеченим кредитором при його реалізації.

Частинами 1, 2 ст. 43 Закону про банкрутство передбачено, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Відповідно до ч. 5 ст. 44 Закону про банкрутство ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі, якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містить визначення поняття цілісного майнового комплексу, але, виходячи із положень даного Закону, зокрема, ст. 33 можна дійти висновку, що під час продажу майна боржника як цілісного майнового комплексу, в установленому Законом порядку, відчужуються всі види майна, призначеного для здійснення підприємницької діяльності боржника, у тому числі приміщення, споруди, обладнання, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, права на знаки (позначення), що індивідуалізують боржника, його продукцію, роботи, послуги (фірмове найменування, знаки для товарів і послуг), інші права, які належать боржнику, за винятком прав і обов`язків, які не можуть бути передані іншим особам. Визначальним у даному випадку є саме факт продажу майна боржника за найбільшою ціною.

Колегія суддів, аналізуючи встановлені фактичні обставини та надаючи оцінку дотриманню ліквідатором під час виконання своїх повноважень приписів ч. 1 ст. 42 Закону про банкрутство, вважає, що дійсно ліквідатор був зобов`язаний отримати у заставного кредитора - ОСОБА_9 дозвіл на реалізацію (майна боржника) в цілому незважаючи на те, чи реалізовувалось майно у вигляді ЦМК, чи ні.

Законом про банкрутство не визначені випадки, при яких ліквідатор, реалізовуючи заставне майно банкрута не повинен звертатись до заставного кредитора за згодою на продаж такого майна.

Отже, судова колегія вважає, що ліквідатору Саутенко С.О. необхідно було отримати згоду на реалізацію заставного майна ОСОБА_9 , як забезпеченого кредитора, що прямо передбачено положеннями ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство.

При цьому, надаючи оцінку діям ліквідатора у даному конкретному випадку на предмет виставлення на реалізацію майна без отримання згоди заставного кредитора, судовою колегією встановлено та враховано наступні обставини.

З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності в господарському судочинстві, звертаючись до суду із даною скаргою на дії/бездіяльність ліквідатора Саутенко С.О., на заявника - ОСОБА_9 , як заставного кредитора, згідно положення ст. 74 ГПК України покладено обов`язок довести та документально підтвердити ті обставини, які саме дії ліквідатор повинен був виконати в силу вимог Закону про банкрутство, але не виконав (утримався від їх виконання) та до яких негативних наслідків це призвело. Крім того, заявнику необхідно підтвердити взагалі чи вплинули такі дії ліквідатора на результат проведення ліквідаційної процедури в цілому і на права кожного кредитора.

Дослідивши наявні в матеріалалх справи докази судом з`ясовано, що ліквідатором вирішено провести реалізацію майна банкрута в порядку із визначенням вартості майна банкрута для продажу у вигляді ЦМК за сукупним розміром вимог кредиторів без можливості зниження початкової вартості, до якого включити все майно, яке увійшло до складу ліквідаційної маси та нерухоме майно: нежитлові приміщення у літ. "А-5", за адресою: АДРЕСА_3 .

Як вбачається з пояснень ліквідатора, арбітражний керуючий Саутенко С.О. посилається на те, що погодження заставним кредитором не відбувалося у зв`язку з тим, що аукціон з продажу майна банкрута у складі ЦМК відбувався за сукупністю визнаних вимог кредиторів, в тому числі забезпечених вимог ОСОБА_9 (на підставі рішення комітету кредиторів та положень ст. 43 Закону про банкрутство).

Відтак, ліквідатор виходив з того, що у разі продажу всього майна у складі цілісного майнового комплексу будуть погашені всі вимоги кредиторів, у тому числі заставного.

Матеріалами справи підтверджується, що реалізувати майно ТОВ "Інтерхім" у вигляді ЦМК на аукціоні, проведеному 11.07.2018 не вдалось через відсутність потенційних покупців, у зв`язку з чим арбітражним керуючим Саутенко С.О. прийнято рішення про реалізацію майна частинами та направлено ОСОБА_9 лист з пропозицією надати згоду на продаж нерухомого майна - передмета забезпечення.

За таких обставин судом апеляційної інстанції не вставнолено будь-яких дій чи бездіяльності ліквідатора Саутенко С.О., які б спричинили порушення або суперечили правам та охоронюваних законом інтересам заставного кредитора ОСОБА_9 . або інших кредиторів.

У цьому взаємозв`язку колегія суддів, встановивши зазначені обставини у справі вважає, що сам лише факт неотримання ліквідатором згоди у ОСОБА_9 не затягнув ліквідаційну процедуру, не вплинув на результати її проведення, та не є тією підставою, внаслідок якої забезпеченому кредитору завдано збитки, оскільки, як було вище встановлено, ліквідатор керувався інтересами всіх кредиторів та мав на меті здійснити продаж майна боржника за найбільш високою ціною саме для погашення всіх вимог кредиторів, що підтверджено матеріалами справи.

При цьому, після того як майно ТОВ "Інтерхім" у вигляді ЦМК не вдалось реалізувати, ліквідатор Саутенко С.О. вирішив реалізовувати майно банкрута частинами та направив ОСОБА_9 лист з пропозицією надати згоду на продаж заставного майна.

Оцінюючи такі дії ліквідатора з продажу майна банкрута судовою колегією досліджено та встановлено, що майно виставлялось на продаж у вигляді ЦМК за вартістю, яка дорівнює сукупному розміру вимог кредиторів без можливості зниження ціни, тобто такі дії ліквідатора були направлені на його реалізацію з метою задоволення вимог всіх кредиторів, але оскільки фактично продаж майна у вигляді ЦМК не відбулась, то на даний час обставини справи свідчать про відсутність будь-яких негативних наслідків та не суперечить інтересам заставного кредитора ОСОБА_9 .

Отже, виявлення, включення та реалізація майна банкрута (підвальних приміщень), а також включення забезпечених вимог ОСОБА_9 до реєстру вимог кредиторів відбувалось саме в межах ліквідаційної процедури і не порушило права та інтереси забезпеченого кредитора.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що продаж майна боржника як цілісного майнового комплексу не порушує прав учасників провадження у справі про банкрутство TOB "Інтерхім", в тому числі заставного кредитора ОСОБА_9

Суд апеляційної інстанції також не приймає до уваги посилання апелянта на порушення його прав, оскільки у даному випадку майно виставлялось на торги за сукупною кількістю вимог всіх кредиторів і без можливості зменшення ціни лоту, відтак, кошти, отримані від продажу майна боржника, яке перебувало у заставі ОСОБА_9 підлягали б перерахуванню в повному обсязі на задоволення вимог забезпеченого кредитора.

Частиною 3 ст. 114 Закону про банкрутство визначено порядок звільнення судом арбітражного керуючого від виконання повноважень ліквідатора, зокрема абзацом третім ч. 3 ст. 114 Закону передбачено, що усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов`язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

2) зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

6) наявності конфлікту інтересів.

За таких обставин, оскільки судовою колегією не встановлено фактів невиконання або неналежного виконання ліквідатором обов`язків, визначених ст. 41 Закону про банкрутство, а також фактів порушення інтересів заставного кредитора, тому господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для усунення арбітражного керуючого Саутенко С.О. від виконання ним своїх обов`язків у даній справі.

Відповідно ч. 6 ст. 26 Закону про банкрутство на час дії процедур банкрутства збори кредиторів обирають комітет кредиторів у складі не більше ніж сім осіб.

Згідно з ч. 8 ст. 26 Закону про банкрутство до компетенції комітету кредиторів, зокрема, належить прийняття рішення про: припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора).

Як вбачається з матеріалів справи, комітетом кредиторів визнано роботу ліквідатора Саутенко С.О. задовільною та не встановлено в його діях порушень чинного законодавства.

Крім того, ліквідатор щомісяця надає звіт про проведену ліквідатором роботу під час ліквідаційної процедури банкрута.

Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваній судовій ухвалі висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Харківської області від 24.01.2019 у справі №5023/4190/12 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.01.2019 у справі №5023/4190/12 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.01.2019 у справі №5023/4190/12 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Т.Д. Геза

Суддя О.А. Пуль

(У судовому засіданні 15.05.2019 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст складено 20.05.2019).