СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2019 р. Справа № 905/1307/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М. , суддя Россолов В.В. ,

при секретарі судового засідання Тимошенко А.А. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Верхадський І.В., адвокат за дов.,

від відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача за вх. №664 Д/1 на рішення господарського суду Донецької області від "03" вересня 2018 р. (повний текст складено 13.09.2018, суддя Фурсова С.М.) у справі № 905/1307/18

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,

до Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа», м. Донецьк,

про стягнення 139 983 788, 48 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» про стягнення 139 983 788,48 гривень, з яких: 2 995 512,21 гривень пені, 18 511 397,63 гривень 3% річних, 118 476 878,64 гривень інфляційних втрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №487/14-БО-7 від 25.11.2013 в частині своєчасної оплати фактично переданого газу у січні-грудні 2014 року, у зв`язку з чим позивачем нарахована пеня, інфляційні та річні.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.07.2018 відкрито провадження по справі №905/1307/18, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження

Господарським судом Донецької області по справі № 905/1307/18 від 03.09.2018 прийнято рішення, яким позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» про стягнення 139 983 788,48 гривень, з яких: 2 995 512,21 гривень пені, 18 511 397,63 гривень 3% річних, 118 476 878,64 гривень інфляційних втрат задоволено частково.

Стягнуто з комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 18 511 397,63 гривень 3% річних, 118 476 878,64 гривень інфляційних втрат, а також 603 503,24 гривень судового збору.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 2 995 512,21 гривень пені- відмовлено повністю.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог в частині їх задоволення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія « Нафтогаз України» звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило поновити строк на подання апеляційної скарги, рішення по справі скасувати в частині відмови Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України » у стягненні з відповідача 2 995 512, 21 грн. пені

Вважає, що рішення по справі прийнято з неправильним застосуванням норм ст.2 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції та обмеження відповідальності підприємств виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси, п.27 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», ст.1 Закону України «Про електроенергетику».

27.11.2018 р. ухвалою Східного апеляційного господарського суду по справі №905/1307/18 поновлено Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Донецької області від 03.09.2018 у справі № 905/1307/18 та відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 р. розгляд справи призначено на 15.01.2019 р.

В судовому засіданні, призначеному на 15.01.2019 р. оголошувалася перерва до 24.01.2019 р.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 р. зупинене апеляційне провадження у справі № 905/1307/18 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 913/66/18.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.05.2019 р. поновлено провадження по справі № 905/1307/18, розгляд справи призначено на 06.05.2019 р.

У зв`язку з перебування у відпустці члена судової колегії судді Гетьмана Р.А., шляхом повторного автоматизованого розподілу справи визначено наступний склад колегії: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М., суддя Россолов В.В.

В судовому засіданні, призначеному на 06.05.2019 оголошувалася перерва до 16.05.2019 р.

В судове засідання з`явився представник заявника апеляційної скарги. Просив рішення по справі в частині відмови у стягненні пені скасувати та прийняти в цій частині нове рішення по задоволення позовних вимог.

Інші представник сторін в судове засідання не з`явилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Явка сторін не визнавалася обов`язковою.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ст.270 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі (судді-доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника заявника апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено:

25 листопада 2013 року між публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі по тексту позивач або продавець) та комунальним комерційним підприємством Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» (далі по тексту відповідач або покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 487/14-БО-7 (далі по тексту Договір), за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України продавцем за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього Договору (пункт 1.1 Договору).

Відповідно до пункту 1.2 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 21.01.2014, газ, що продається за цим Договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями.

Сторонами у пункті 2.1 Договору узгоджено, що продавець передає покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 78 450 тис.куб.м., в щомісячних обсягах вказаних у даному пункті.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов`язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірника акту приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використання газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов`язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акту, підписаних уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту. Акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (пункти 3.3, 3.4 Договору).

Ціна газу узгоджена сторонами у розділі 5 Договору, неодноразово протягом 2014 року змінювалась шляхом укладання додаткових угод.

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 6.1 Договору).

У пункті 9.3. договору сторони узгодили строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків, річних, встановлюється тривалістю у 5 років.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (пункт 11.1 Договору).

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.12.2015 у справі

№ 905/2656/15 стягнуто з комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 210 487 859,34 гривень основного боргу, 13 343 917,60 гривень пені, 5 072 327,15 гривень 3% річних, 107 723 443,67 гривень інфляційних втрат.

Зазначене рішення сторонами не оскаржувалося.

Отже, рішення господарського суду від 07.12.2015 у справі

№ 905/2656/15 в силу приписів ст.75 ГПК України, має преюдиціальне значення, а встановлені ним факти повторного доведення не потребують, тобто наявність у комунального комерційного підприємства Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» перед публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 487/14-БО-7.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого у 2014 році природного газу, позивач звернувся до господарського суду та просить стягнути з відповідача 2 995 512,21 гривень пені за період з 18.06.2015 по 14.07.2015.

Судом першої інстанції позовні вимоги задоволено частково. Відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені.

Як вбачається з матеріалів справи, причиною подання апеляційної скарги стала незгода позивача щодо відмови у стягненні пені, нарахованої за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань з оплати спожитого природного газу.

Суд апеляційної інстанції, при розгляді зазначеної справи, керується насамперед, правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 18.01.2019 р. по справі № 913/66/18.

Так Верховний Суд зазначив наступне.

Статтею 1 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитероститичної операції та обмеження відповідальності підприємців-виконавців/ виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» визначено, що метою цього Закону є встановлення додаткових гарантій щодо захисту житлових та майнових прав громадян, які проживають на територіях, де проводиться антитерористична операція, та громадян, які тимчасово переселені в інші населені пункти України з територій, на яких проводиться антитерористична операція. До 31 грудня 2015 року цим громадянам має бути погашена заборгованість із виплат заробітної плати, стипендій, пенсій, що утворилася внаслідок проведення антитерористичної операції, а також встановлено додаткові гарантії захисту житлових та майнових прав громадян, звільнених на підставі зазначених обставин, до моменту їх працевлаштування, за умови отримання ними статусу зареєстрованого безробітного.

Згідно із статтею 2 Закону встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами - виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 №747 "Про визначення гарантованих постачальників природного газу" встановлено, що гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії, є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що в установленому порядку отримала ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом.

У пункті 5 статуту Компанії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 № 747 (у редакції, яка діяла на момент прийняття Закону) встановлено, що метою діяльності Компанії є сприяння структурній перебудові нафтової, газової та нафтопереробної галузей, підвищення рівня енергетичної безпеки держави, забезпечення ефективного функціонування та розвитку нафтового комплексу, більш повного задоволення потреб промислових і побутових споживачів у сировині та паливно-енергетичних ресурсах і отримання прибутку.

Пунктом 6 статуту Компанії (в зазначеній редакції) встановлено, що предметом діяльності Компанії є, зокрема, постачання природного газу, організація виробництва і постачання електричної та теплової енергії.

Законом України "Про енергозбереження" визначено, що: "енергозбереження" - це діяльність (організаційна, наукова, практична, інформаційна), яка спрямована на раціональне використання та економне витрачання первинної та перетворено їенергії і природних енергетичних ресурсів в національному господарстві і яка реалізується з використанням технічних, економічних та правових методів; "паливно-енергетичні ресурси" - це сукупність всіх природних і перетворених видів палива та енергії, які використовуються в національному господарстві.

Відповідно до пункту 1.5 статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" енергоносії - це кам`яне і буре вугілля, торф, інші види первинного твердого палива, кам`яновугільні брикети, інші види вторинного твердого палива, буровугільні і торф`яні брикети, газ нафтопереробки, нафтопродукти, природний газ, природні енергетичні ресурси (ядерна, гідравлічна та геотермальна енергія, інші природні ресурси), електрична і теплова енергія.

Тобто природний газ як матеріальний об`єкт, різновид палива, в якому зосереджена енергія, придатна для практичного використання, є одним з видів енергетичних ресурсів.

З урахуванням наведеного, в силу приписів чинного законодавства Компанія є енергопостачальною компанією в розумінні статті 2 Закону.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у редакції, чинній на момент прийняття Закону) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо; пункт 1 частини першої статті 13 названого Закону в зазначеній редакції).

Таким чином, встановивши, що позивач є енергопостачальною організацією, а відповідач є виконавцем/виробником житлово-комунальних послуг на території, де проводилася в спірний період часу антитерористична операція, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку щодо поширення на спірні правовідносини, пов`язані із стягненням пені, мораторію, встановленого частиною другою статті 2 Закону.

Крім того, наведені положення Закону поширюються на правовідносини між енергопостачальними компаніями і виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг і не містять обмежень щодо виду енергетичних ресурсів.

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.12.2015 р. у справі №905/2656/15 встановлено, що ККП Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» є виробником/ виконавцем житлово-комунальних послуг згідно з ліцензіями на виробництво , постачання та транспортування теплової енергії, які розміщені у ліцензійному реєстрі суб`єктів господарювання, що здійснюють господарську діяльність у сфері теплопостачання на офіційній інтернет сторінці НКРЕКП, а також на офіційній інтернет сторінці відповідача.

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, основним видом діяльності ККП Донецької міської ради «Донецькміськтепломережа» є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Відповідач здійснює свою господарську діяльність у м.Донецьку, яке входить до Переліку населених пунктів на території яких здійснюється антитерористична операція», затверджених розпорядженням Кабінету міністрів України від 02.12.2015 п. № 1275-р.

Зазначені обставини, в силу приписів ст.75 ГПК України, не потребують доведенню при розгляді цієї справи.

Таким чином, встановивши, що позивач є енергопостачальною організацією, а відповідач є виконавцем/виробником житлово-комунальних послуг на території, де проводилася в спірний період часу антитерористична операція, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо поширення на спірні правовідносини, пов`язані із стягненням пені, мораторію, встановленого частиною другою статті 2 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/ виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси.

Враховуючи викладене, суд першої інстанцій, встановивши усі фактичні обставини справи та надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, дійшов правомірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення пені.

Відповідно до приписів ст. 275 ГПК України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ст.276 ГПК України)

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення по справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим, рішення по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати покласти на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ, на рішення господарського суду Донецької області від 03.09.18 у справі №905/1307/18 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Донецької області від 03.09.18 у справі №905/1307/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 17.05.2019.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Н.М. Дучал

Суддя В.В. Россолов