ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"20" травня 2019 р. Справа№ 910/11045/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Тайлон» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2018 про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - товариства з обмеженою відповідальністю «Тайлон» до Національного банку України про визнання відсутнім права вимоги у справі №910/11045/18 (суддя Трофименко Т.Ю.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» до Національного банку України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання недійсним іпотечного договору

ВСТАНОВИВ наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 повернуто позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - товариства з обмеженою відповідальністю «Тайлон» до Національного банку України про визнання відсутнім права вимоги у справі №910/11045/18.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю «Тайлон» зверталося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вказану ухвалу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Тайлон» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 у справі №910/11045/18 було залишено без руху.

При цьому, товариству з обмеженою відповідальністю «Тайлон» встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу, відповідачу та третій особі листом з описом вкладення, а також доказів оплати судового збору у розмірі 1 762 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Тайлон» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 було повернуто скаржнику з доданими до неї матеріалами.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.03.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №910/11045/18 за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Тайлон» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 у даній справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тайлон» повторно звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2018 та передати позовну заяву третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову ТОВ «Тайлон» і додані до неї документи на розгляд Господарського суду міста Києва.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Статтею 258 ГПК України встановлені вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Зокрема, в апеляційній скарзі мають бути зазначені рішення або ухвала, що оскаржується (п. 4 ч. 2 ст. 258 ГПК України).

Як вбачається з вступної та резолютивної частин апеляційної скарги, ТОВ «Тайлон» оскаржує ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2018 у справі №910/11045/18.

Однак, перевіривши матеріали справи №910/11045/18, колегією суддів встановлено відсутність такого процесуального документа як ухвала Господарського суду міста Києва від 08.11.2018.

Разом з тим, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що вимоги апелянта зводяться до оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 07.11.2018, якою було позовну заяву та додані до неї документи повернуто товариству з обмеженою відповідальністю «Тайлон».

За таких обставин, подана товариством з обмеженою відповідальністю «Тайлон» апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 258 ГПК України в частині правильного зазначення дати оскаржуваної ухвали, що є підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921 грн.

За таких обставин, апелянт оскаржуючи ухвалу суду, звернувшись при цьому до суду вже в 2019 році, повинен був сплатити за подання даної апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1 921 грн.

В свою чергу, апелянтом доказів оплати судового збору до суду не надано.

Разом з тим, скаржником заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору у зв`язку зі складним матеріальним становищем товариства.

Колегія суддів, розглянувши вказане клопотання, дійшла висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, вказаною статтею передбачено можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, однак лише за вичерпних умов. При цьому, приписами цієї статті визначено суб`єктів оскарження щодо яких можна здійснити відстрочення та розстрочення сплати судового збору.

З огляду на відсутність у даному випадку умов, визначених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

З огляду на зазначене, колегія суддів відхиляє клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Також, в апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Однак, наразі колегією суддів таке клопотання не може бути розглянуто, оскільки як вже раніше зазначалось, незрозуміло який саме процесуальний документ оскаржується в апеляційному порядку, що унеможливлює з`ясування питання чи дійсно апеляційна скарга подана після закінчення строків, встановлених статтею 256 цього Кодексу та взагалі вирішення питання щодо поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Крім того, суд зауважує, що в заявленому апелянтом клопотанні не наведено жодних підстав пропуску строку на подання апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 4 ч. 2 ст. 258 та п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Тайлон» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2018 про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - товариства з обмеженою відповідальністю «Тайлон» до Національного банку України про визнання відсутнім права вимоги у справі №910/11045/18 - залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю «Тайлон» усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів оплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн., а також письмових уточнень щодо дати оскаржуваного процесуального документа протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана суддями: 20.05.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко