ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2019 Справа № 904/4885/18

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Широбокова Л.П., Кощеєв І.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Благодійної організації "Дніпропетровський обласний благодійний фонд "Люди, події, час" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 у справі №904/4885/18 (суддя Петренко І.В.; ухвалу постановлено у місті Дніпро без представників сторін)

за позовом Благодійної організації "Дніпропетровський обласний благодійний фонд "Люди, події, час", м.Дніпро

до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", м.Київ

про визнання договору оренди приміщення недійсним

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 у справі №904/4885/18 (суддя Петренко І.В.) позовну заяву і додані до неї документи повернуто без розгляду на підставі частини 3 статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач (БО "ДОБФ "Люди, події, час"), не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 та направити матеріали справи №904/4885/18 для подальшого розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Позивач обґрунтовує свою апеляційну скаргу тим, що судом було допущено порушення норм пункту 2 частини першої статті 164 ГПК України, статті 6 та 9 Закону України "Про судовий збір" та пункт 1 статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначає, що Наказ Головної Державної Податкової Інспекції України №15 від 22.04.1993, яким було введено обов`язків напис на платіжних документах "Зараховано в дохід бюджету ________ грн. (дата)" та його посвідчення першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи, втратив чинність 08.10.2018 та не діяв на момент сплати судового збору БО "ДОБФ "Люди, події, час". Вказує на те, що діючою Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.07.2012 №811 такий обов`язковий напис не передбачений. Вважає, що відсутність напису не є прямим доказом не зарахування коштів до Державного Бюджету України і має бути окремо перевірено судом, шляхом подачі запису до розпорядника такої інформації - Державної казначейської служби України. Апелянт вказує на те, що в матеріалах справи не міститься виписка про зарахування/не зарахування коштів до Державного бюджету або роздруківка зі спеціального рахунку в казначействі; відсутні докази, яким чином суд першої інстанції перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України сплаченого позивачем та, яким доказом підтверджено, що судовий збір фактично не був зарахований до Державного бюджету України. Скаржник звертає увагу і на правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, який у своїх постановах зазначив, що обов`язок перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України покладається саме на суд і відсутність відомостей про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором, не є підставою для повернення позовної заяви, оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем належної суми судового збору (постанова ВС від 23.05.2018 у справі №909/1013/17, постанова ВС від 19.03.2019 у справі №910/3788/18).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Благодійної організації "Дніпропетровський обласний благодійний фонд "Люди, події, час" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 у справі №904/4885/18; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідач (АТ КБ "ПриватБанк") у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржувану позивачем ухвалу суду від 27.03.2019 повністю обґрунтованою, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача в повному обсязі та залишити в силі ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 у справі №904/4885/18. Суд зазначив про не зарахування судового збору відповідно до даних програми "Діловодство спеціалізованого суду" немає даних про зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору відповідно до платіжного доручення №ПН819501 від 21.03.2019 на суму 1762,00 грн. Вважає, що постанова Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №910/3788/18, на яку посилається апелянт, як на таку, що винесена в аналогічних правовідносинах, насправді такою не є, оскільки містить зазначення про те, що обов`язок перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України покладається на суд. З таким висновком погоджується і АТ КБ "ПриватБанк" та зазначає, що дійсно, обов`язок перевірки покладається на суд, і Закон України "Про судовий збір", а також і висновки Верховного Суду у зазначеній вище справі, не містять зазначення, що саме при перевірці суд має долучати до матеріалів справи. Таким чином, жодна норма законодавства не містить обов`язку для суду долучати до матеріалів справи докази про відсутність відомостей про зарахування судового збору до держбюджету. Тобто, достатньо лише перевірити цей факт, що суд і зробив в даному випадку. В той же час, апеляційна скарга не містить доказу, що судовий збір дійсно зараховано і суд виніс необґрунтовану та незаконну ухвалу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено наступні обставини.

У жовтні 2018 року Благодійна організація "Дніпропетровський обласний благодійний фонд "Люди, події, час" звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання недійсним договору оренди приміщення від 28.09.2018.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2018 у справі №904/4885/18 (суддя Петренко І.В.) передано до Господарського суду міста Києва (вулиця Богдана Хмельницького, 44Б, Київ, Київська обл., 01030) матеріали позовної заяви Благодійної організації "Дніпропетровський обласний благодійний фонд "Люди, події, час" (49057, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 1; ідентифікаційний код 34682375) до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м.Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д; ідентифікаційний код 14360570) про визнання договору оренди приміщення від 28.09.2018 за вих. №б/н недійсним з доданими до неї документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2018 позовну заяву Благодійної організації "Дніпропетровський обласний благодійний фонд "Люди, події, час" залишено без руху; позивачу встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення цієї ухвали; позивачу визначено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із доданням до неї доказів сплати судового збору у встановлено порядку і розмірі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2018 провадження у справі №904/4885/18 зупинено до набрання законної сили ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2018 №904/4885/18; матеріали справи №904/4885/18 ухвалено скерувати Господарському суду Дніпропетровської області для подальшого направлення до Центрального апеляційного господарського суду.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2019 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задоволено; ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.11.2018 у справі №904/4885/18 скасовано; направлено справу №904/4885/18 для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 18.03.2019 провадження у справі №904/4885/18 поновив. Позовну заяву залишив без руху. Благодійній організації "Дніпропетровський обласний благодійний фонд "Люди, події, час" рекомендував в строк до 22.03.2019 (з урахуванням строків поштового перебігу) усунути недоліки позовної заяви, а саме подати до суду письмову заяву на виконання ухвали із доданням до неї доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

22.03.2019 на адресу Господарського суду Дніпропетровської області від Благодійної організації "Дніпропетровський обласний благодійний фонд "Люди, події, час" надійшла заява від 21.03.2019 про усунення недоліків, до якої додано оригінал квитанції №ПН819501 від 21.03.2019 про сплату судового збору в сумі 1762,00 грн.

27.03.2019 Господарський суд Дніпропетровської області постановив ухвалу у справі №904/4885/18, якою повернув позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, у зв`язку з невиконанням позивачем рекомендацій ухвали від 18.03.2019.

Означену ухвалу вмотивовано тим, що на виконання вимог статті 9 Закону України "Про судовий збір" господарський суд встановив, що судовий збір сплата якого підтверджена квитанцією №ПН819501 від 21.03.2019 на суму 1762,00 грн. станом на 27.03.2019 не зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України, отже вказана квитанція не є належним доказом сплати судового збору; оскільки Благодійна організація "Дніпропетровський обласний благодійний фонд "Люди, події, час" рекомендації ухвали від 18.03.2019 не виконало, це слугувало підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду та вважає його помилковим в силу наступного.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) ( частина друга статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України перевіряється відповідно до Закону України "Про судовий збір". Обов`язок перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України покладається саме на суд.

Як зазначалось вище, на підтвердження усунення недоліків поданої позовної заяви щодо відсутності доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, Благодійною організацією "Дніпропетровський обласний благодійний фонд "Люди, події, час" подано до місцевого господарського суду квитанцію №ПН819501 від 16.01.2019 про сплату судового збору у сумі 1762,00 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що сума сплаченого судового збору у розмірі 1762,00 грн. відповідає сумі, зазначеній в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2019 про залишення позовної заяви без руху.

Реквізити зазначені в квитанції №ПН819501 від 16.01.2019, за якими перераховано судовий збір у сумі 1762,00 грн., співпадають із платіжними реквізитами для перерахування судового збору в гривнях за подання до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви, які містяться на офіційному сайті судової влади України.

Таким чином, позивачем виконані вимоги суду зазначені в ухвалі суду від 18.03.2019, а саме: подано докази сплати судового збору у сумі 1762,00 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви, оскільки Благодійна організація "Дніпропетровський обласний благодійний фонд "Люди, події, час" станом на 27.03.2019 рекомендації ухвали від 18.03.2019 не виконала.

Крім того, у разі виникнення у місцевого господарського суду сумніву щодо зарахування суми сплаченого судового збору до Державного бюджету України, суд не позбавлений можливості витребувати відповідні додаткові докази.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Пункт 1 статті шостої § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним із аспектів якого є право на доступ до суду.

Відповідно до усталеної практики Суду право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обгрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 №23436/03).

Отже, повернення позовної заяви з підстав відсутності належного доказу сплати судового збору, у той час як такий доказ міститься у матеріалах справи, є порушенням і норм процесуального права, і позбавленням особи права на доступ до суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 280 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали є підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись повноваженнями суду апеляційної інстанції, зазначеними в пункті 6 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, справу передати на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги, судові витрати в сумі 1921,00 грн. на оплату судового збору, понесені позивачем у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, остаточний розподіл яких слід здійснити за результатами розгляду справи по суті спору.

Керуючись статтями 269, 270-271, 275, 280 ч.1 п.4, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Благодійної організації "Дніпропетровський обласний благодійний фонд "Люди, події, час - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 у справі №904/4885/18 - скасувати.

Направити справу №904/4885/18 для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Судові витрати Благодійної організації "Дніпропетровський обласний благодійний фонд "Люди, події, час в сумі 1921 грн. 00 коп. судового збору у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", остаточний розподіл яких здійснити за результатами розгляду справи по суті спору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22.05.2019.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Кощеєв