ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.05.2019                                                                                                          Справа № 905/117/19

Господарський суд  Донецької області у складі головуючого судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Поліщук А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Святогірської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Донконсалтінвест» про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди землі №00015 від 01.03.2011 в розмірі 141246,88 грн., -

За участю представників сторін:

від позивача – не з’явились;

від відповідача  – не з’явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Святогірська міська рада звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Донконсалтінвест» про стягнення заборгованості за договором оренди землі в сумі 141246,88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди землі №00015 від 01.03.2011 на підставі чого утворилась заборгованість з орендної плати.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.01.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/117/19, підготовче судове засідання призначено на 11.02.2019.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.02.2019 відкладено підготовче судове засідання  на 28.02.2019.

26.02.2019 на офіційну електронну адресу суду надійшли додаткові документи до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.02.2019 відкладено підготовче судове засідання  на 19.03.2019.

19.03.2019 від представника надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи на стадії підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.03.2019 продовжено строк розгляду справи на стадії підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 08.04.2019.

03.04.2019 від представника позивача через канцелярію  господарського чуду Донецької області надійшли додаткові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 08.04.2019 закрито підготовче провадження у справі №905/117/19 та призначено розгляд справи по суті  на 23.04.2019.

Згідно із довідки від 23.04.2019 розгляд справи не відбувся у зв’язку із відрядженням судді до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.04.2019 повідомлено сторін, що  розгляд справи по суті відбудеться 07.05.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 07.05.2019 не з’явився, просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, відзив на позовну заяву не надав.

За висновками суду, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи з урахуванням наступних обставин.

Пунктом 4 ст.122 ГПК України передбачено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно з відомостями, які наявні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма «Донконсалтінвест» є: 83114, м.Донецьк, Ворошиловський район, вул.Рози Люксембург, б.75А, оф.10.

З огляду на те, що відповідач знаходиться на території, на яку не здійснюється пересилання поштової кореспонденції, 25.01.209, 14.02.2019, 05.03.2019, 25.03.2019, 11.04.2019 та 26.04.2019 на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua) було розміщено оголошення про дату та час судового засідання у справі № 905/117/19, призначеного на 11.02.2019, 28.02.2019, 19.03.2019, 08.04.2019, 23.04.2019 та на 07.05.2019, відповідно.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції” роз’яснено, що у випадку нез’явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст.178 та ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка належним чином повідомленого відповідача і ненадання ним витребуваних документів враховуючи достатність наданого судом часу для реалізації процесуальних прав останнім у світлі приписів ст.ст. 13, 42, ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України істотним чином не впливають на таку кваліфікацію.

Згідно із ч.3     ст.222 Господарського процесуального кодексу України     у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2011 між Святогірською міською радою та ТОВ “Науково виробнича фірма «Донконсалтінвест» укладено договір оренди землі № 00015.

Відповідно до п.1 договору Святогірська міська рада надає, а ТОВ "Науково виробнича фірма «Донконсалтінвест» приймає в строкове платне користування земельну ділянку      несільськогосподарського призначення із земель рекреаційного призначення та водного фонду Святогірської міської ради по вул.Островського, б.9. м. Святогірськ для розширення та функціонування готельно-туристичного комплексу (п.14).

Пунктом 2 договору встановлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,1236 га кадастровий номер НОМЕР_1 01:001:1697.

Згідно з п.8 договору, договір укладено на 25 років.

Вказаний договір зареєстровано у Державному підприємстві «Донецька регіональна філія земельного кадастру»  при Деркомземі України» Великоновосілківському районному відділі Донецької регіональної філії ДП “Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах” за № 000 від 01.03.2011.

Відповідно до п.п. 9, 10 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовому вигляді у розмірі 5% від грошової оцінки земельної ділянки, що складає 30    404,62 грн. за рік. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

Згідно з п. 10 договору, орендна плата вноситься орендарем щомісячно у розмірі 2    533,72 грн. не пізніше 30 числа наступного за звітом місяця.

Пунктом 12 договору оренди встановлено, що розмір орендної плати переглядається щорічно у разі, зокрема, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди зміни умов договору спір розв’язується у судовому порядку (п. 33 Договору).

У відповідності до п. 35 договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов’язків, передбачених договором.

Відповідно до акту про передачу та прийому земельної ділянки (без зазначення дати складення), відповідач прийняв від позивача у користування земельну ділянку (, яка є предметом Договору № 00015 від 01.03.2011.

Згідно із витягу №23/2283 від 15.12.2010 з технічної документації встановлено, що  нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 01:001 НОМЕР_2 , площею 1,1236 га, розташованою за адресою м.Святогірськ, вул.Островського, 9, що перебуває у користуванні ТОВ  “Науково виробнича фірма «Донконсалтінвест» складає 608092,32 грн.

У відповідності до розрахунку виконаного Святогірською міською радою, станом на 30.11.2018, заборгованість ТОВ  “Науково виробнича фірма «Донконсалтінвест» з орендної плати земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:1697) складає 141246,88 грн. Розрахунок проведено з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки: 2012 рік – 1,0; 2013 рік – 1,0; 2014 рік – 1,249; 2015 рік – 1,433; 2016 – 1,06; 2017 рік – 1,0, 2018 рік – 1,0.

Орендна плата за період з 14.04.2014 по 08.06.2016 ТОВ «НВФ «Донконсалтінвест» Радою не нараховувалась на підставі  ст.6 Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

За доводами позивача, ТОВ «НВФ «Донконсалтінвест» свої зобов’язання за Договором № 00015 виконує неналежно, допускає систематичну несплату орендної плати, внаслідок чого за орендарем обліковується заборгованість у сумі 141246,88 грн.

Несплата орендних платежів ТОВ «НВФ «Донконсалтінвест» за договором оренди земельної ділянки стала підставою для звернення Святогірської міської ради до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Податкового кодексу України, Законів України «Про оренду землі» та «Про місцеве самоврядування в Україні».

Вказаний спір виник внаслідок неналежного виконання ТОВ «НВФ «Донконсалтінвест» зобов’язань по перерахуванню орендної за Договором оренди земельної ділянки № 00015 від 01.03.2011.

На час укладення цього договору – чинною на той час редакцією ч. 2-3 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» було передбачено, що Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у спільній власності територіальних громад, є районні, обласні ради та Верховна Рада Автономної Республіки Крим у межах повноважень, визначених законом.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями державної власності визначаються ст. 122 Земельного кодексу України. Так, в чинній на дату укладення Договору  № 00015 редакції Кодексу було визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом 4 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що справляння плати за землю належить до віддання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, оскільки така орендна плата повністю зараховується до бюджетів відповідних рад, на території яких знаходиться земельна ділянка передана райдержадміністрацією в оренду.

Положеннями ст. 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі – це договір, за яким орендодавець зобов’язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов’язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч.1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Абзацом п’ятим частини першої статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ст. 93 Земельного кодексу України).

Землекористувачі зобов'язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату (ст. 96 Земельного кодексу України).

Плата за землю наразі належить до місцевих податків (у складі податку на майно), встановлення яких здійснюється органами місцевого самоврядування у порядку, визначеному Податковим кодексом України (далі - ПКУ).

Вона сплачується у вигляді земельного податку (власниками та постійними користувачами земельних ділянок) або орендної плати за землі державної та комунальної власності (орендарями таких земель) та зараховується до відповідних місцевих бюджетів згідно з Бюджетним кодексом України за місцем розташування земельних ділянок (до міських, сільських та селищних бюджетів).

Стаття 69 Бюджетного кодексу України (доходи загального фонду бюджетів міст районного значення, сільських, селищних бюджетів) встановлює, що до доходів загального фонду бюджетів міст районного значення, сільських, селищних бюджетів належить податок на майно, що зараховується до бюджетів місцевого самоврядування.

Сільські, селищні, міські ради та ради об’єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зокрема плати за землю (п. 12.3 ПКУ).

При прийнятті такого рішення обов’язково визначаються об’єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов’язкові елементи, визначені ст. 7 ПКУ, з дотриманням критеріїв, встановлених розд. XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (п.п. 12.3.2 ПКУ).

Акти ради, сільського, селищного, міського голови, виконавчого комітету відповідної ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов’язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об’єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (п. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Водночас відповідно до п.4 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» справляння плати за землю належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Згідно із п. 287. 3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцем знаходження земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 288.2 ст. 288 Податкового кодексу України платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Пунктом 288.4 Податкового кодексу України передбачено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно зі п.п.14.1.136. п. 14.1. ст. 136 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Підпунктами 14.1.147. п. 14.1. ст. 147 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - обов’язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Пунктом 288.6 Податкового кодексу України встановлено, що плата за землю вноситься до бюджету у вигляді земельного податку та орендної плати. Платником орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності до бюджету є підприємство-орендар на підставі укладеного з місцевою владою договору оренди землі (п. 288.1 ПК України).

Відповідно до п.п. 9, 10 Договору № 00015 орендна плата вноситься орендарем у грошовому вигляді у розмірі 5% від грошової оцінки земельної ділянки, що складає 30404,62 грн. за рік. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

Розрахунком Святогірської міської ради підтверджується, що станом на 30.11.2018 заборгованість ТОВ  “Науково виробнича фірма «Донконсалтінвест» з орендної плати за використання земельної ділянки за Договором №00015 за період з 08.06.2016 по 30.11.2018 становить 141246,88 грн.

Під час розгляду справи №905/117/19 відповідачем не надано доказів, які свідчать про повне чи часткове погашення вказаної заборгованості.

Отже, Святогірська міська рада належними та допустимими доказами довела, що орендар – ТОВ  “Науково виробнича фірма «Донконсалтінвест»  порушило норми Закону України «Про оренду землі», Податкового кодексу України та вимоги Договору №00015 щодо своєчасного внесення орендної плати у спірний період.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, отже позовні вимоги Святогірської міської ради до ТОВ «НВФ «Донконсалтінвест» про стягнення заборгованості з орендної плати за Договором                 №00015 у розмірі 141246,88 грн. підлягають задоволенню, як правомірні та обґрунтовані.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору у сумі 2118,70 грн. покладаються на ТОВ «НВФ «Донконсалтінвест».

Керуючись статтями 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов Святогірської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Донконсалтінвест» про стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди землі №00015 від 01.03.2011 в розмірі 141246,88 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Донконсалтінвест» (83114, м.Донецьк, Ворошиловський район, вул.Рози Люксембург, б.75А, оф.10, ) на користь Святогірської міської ради (84130, Донецька область, м.Святогірськ, вул.Володимира Сосюри, 8, ) заборгованість з орендної плати за договором оренди землі №00015 від 01.03.2011 в розмірі 141246 (сто сорок одна тисяча двісті сорок шість)грн. 88 коп.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 07 травня 2019 року.

Повний текст рішення складено та підписано 14 травня 2019 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                      Е.В. Зекунов