номер провадження справи 5/41/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 Справа № 908/629/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Рачук О.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: Керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Байбулатова, буд. 22) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави Український державний фонд підтримки фермерських господарств (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1, )

До відповідача: Фермерського господарства Україна Лайф (72401, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. 40 років Перемоги, буд. 30, )

про стягнення 21 463,56 грн.

Без виклику представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

В провадженні господарського суду Запорізької області знаходиться позовна заява Керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави Український державний фонд підтримки фермерських господарств до Фермерського господарства Україна Лайф про стягнення 21 463,56 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2019р. справу №908/629/19 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 15.03.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/629/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, присвоєно справі номер провадження 5/41/19, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 12.04.2019р. Ухвалою суду від 12.04.2019р. №908/629/19 судом оголошено перерву. 14.05.2019р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

В обґрунтування своєї позиції позивач у позовній заяві посилається на наступне: Мелітопольською місцевою прокуратурою Запорізької області вивчено стан дотримання ФГ Україна Лайф умов договору №53ФГ-2016 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству, укладеного 13.12.2016р. Українським державним фондом підтримки фермерських господарств з ФГ Україна Лайф та встановлено факт порушення ФГ Україна Лайф графіку повернення коштів фінансової підтримки на поворотній основі Українському державному фонду підтримки фермерських господарств. В порушення умов договору ФГ Україна Лайф до 01.12.2018р. не повернуло кошти фінансової підтримки на поворотній основі Українському державному фонду підтримки фермерських господарств у розмірі 20 000,00 грн., тому фонд направив відповідачу претензію від 18.12.2018р. про сплату вказаної суми, а також пені та 3% річних. Однак, відповіді від відповідача на претензію не надійшло. За несвоєчасне повернення коштів позивачем нараховано пеню в розмірі 1 203,29 грн. та за прострочення строку виконання зобов`язання позивачем нараховано 3% річних в сумі 100,27 грн. та інфляційні втрати в сумі 160,00 грн. На підставі викладеного, посилаючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 611, 612, 625, 626, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 198, 216, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 2, 30 Бюджетного кодексу України, ст. 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор просить суд позов задовольнити.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі №908/629/19 від 15.03.2019р. була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, а саме: 72401, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. 40 років Перемоги, буд. 30.

З матеріалів справи вбачається, що до суду повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №307 з відміткою про вручення представнику відповідача 21.03.2019р. ухвали господарського суду Запорізької області від 15.03.2019р. про відкриття провадження у справі №908/629/19.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Запропонований ухвалою суду про відкриття провадження від 15.03.2019р. №908/629/19 відзив на позовну заяву та додані до нього документи відповідач на адресу суду та позивача не надіслав, правами, передбаченими ст. 42 ГПК України, не скористався.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні без виклику представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

13.12.2016р. року між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств (далі - Укрдержфонд) і Фермерським господарством Україна Лайф (далі - фермерське господарство) укладений договір про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству №53ФГ-2016 (далі Договір), відповідно до п. 1 Договору, Укрдержфонд надає фінансову підтримку на поворотній основі фермерському господарству Україна Лайф в сумі 100 000,00 (сто тисяч) гривень, а фермерське господарство зобов`язується використати її за цільовим призначенням і повернути зазначену суму фінансової підтримки у строк та на умовах, що визначені цим Договором.

Відповідно до п. 2 Договору, на підставі довідки від 02 грудня 2016р. №53, виданої конкурсною комісією, фінансова підтримка на поворотній основі надається для виробництва, переробки і збуту виробленої продукції, провадження виробничої діяльності відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №1102.

Згідно з п.п. 3.1.1., 3.1.2 п. 3.1. Договору Укрдержфонд має право:

- вимагати від фермерського господарства документи, що підтверджують цільове використання коштів фінансової підтримки на поворотній основі;

- вимагати від фермерського господарства повернення фінансової підтримки на поворотній основі відповідно до графіка повернення (пункт 3.4.2. цього Договору).

Умовами п. 3.2. Договору сторони визначили обов`язки Укрдержфонду, а саме:

- надати обумовлену Договором суму фінансової підтримки у безготівковому порядку шляхом перерахування зазначеної суми платіжним дорученням на поточний рахунок фермерського господарства, відкритий у банківській установі;

- надавати фермерському господарству необхідну інформацію щодо виконання умов Договору про надання фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі.

Пунктом 3.4. (п.п. 3.4.1., 3.4.2.) Договору визначені обов`язки фермерського господарства, а саме:

1) у місячний строк з моменту отримання коштів надати Укрдержфонду документи, що підтверджують цільове використання коштів фінансової підтримки на поворотній основі;

2) повернути кошти фінансової підтримки Укрдержфонду згідно з встановленим графіком:

- до 01 грудня 2017 року в сумі 20 000,00 грн.;

- до 01 грудня 2018 року в сумі 20 000,00 грн.;

- до 01 грудня 2019 року в сумі 20 000,00 грн.;

- до 01 грудня 2020 року в сумі 20 000,00 грн.;

- до 01 грудня 2021 року в сумі 20 000,00 грн.

Повернення коштів здійснюється на р/р 5503 в Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172.

Згідно до п. п. 4.1., 4.2. Договору сторони визначили, що фінансова підтримка надається фермерському господарству з кінцевим терміном повернення 01 грудня 2021р. та повертається останнім згідно з встановленим графіком (пункт 3.4.2.Договору), крім випадків зміни умов Договору та/або розірвання Договору Укрдержфондом в односторонньому порядку та вимоги від фермерського господарства дострокового повернення фінансової підтримки. Цей договір діє до повного повернення фермерським господарством коштів фінансової підтримки та повного виконання ним будь-яких інших грошових зобов`язань, передбачених цим Договором.

Відповідно до законодавства України у випадку прострочення строку виконання зобов`язання з повернення коштів фінансової підтримки Укрдержфонду фермерське господарство зобов`язане сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу. За несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки фермерське господарство сплачує Укрдержфонду пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення (п. 5.1. та п. 5.2. Договору).

Згідно з п. 7.1., 7.2. Договору цей договір набирає чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін. Цей договір діє до повного повернення фермерським господарством коштів фінансової підтримки та повного виконання ним будь-яких інших грошових зобов`язань, передбачених цим Договором.

Судом враховано, що станом на час подання позовної заяви Договір №53ФГ-2016 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству від 13.12.2016р. є чинним. Доказів розірвання договору або визнання недійсним суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору Український державний фонд підтримки фермерських господарств перерахував відповідачу грошові кошти (фінансову підтримку) у розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №28 від 16.12.2016р., засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

Умовами Договору, а саме п. 3.4.2., фермерське господарство зобов`язане повернути кошти фінансової підтримки Укрдержфонду згідно з встановленим графіком, а саме: до 01 грудня 2018 року в сумі 20 000,00 грн.

Проте, відповідачем були порушено взяті на себе зобов`язання за Договором та не повернуто кошти фінансової підтримки на поворотній основі позивачу у розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з приписами частини 3, 4 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року №3-рп/99 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Підстави для здійснення прокурором представництва держави в суді визначені у частинах третій і четвертій статті 23 Закону України Про прокуратуру.

Відповідно до ч. 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до частити 3 даної статті прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Таким чином, прокурор має право здійснювати в господарському суді представництво законних інтересів держави в особі органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, за виключенням державних компаній.

Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України визначає Закон України Про фермерське господарство №973-ІV від 19.06.2003р.

Частиною 1 ст. 9 Закону України Про фермерське господарство передбачено, що новоствореним фермерським господарствам у період становлення (перші три роки після його створення, а у трудонедостатніх населених пунктах - п`ять років), фермерським господарствам з відокремленими фермерськими садибами, фермерським господарствам, які провадять господарську діяльність та розташовані у гірських населених пунктах, на поліських територіях, визначених в установленому порядку Кабінетом Міністрів України, та іншим фермерським господарствам надається допомога за рахунок державного і місцевого бюджетів, у тому числі через Український державний фонд підтримки фермерських господарств. Кабінет Міністрів України щорічно в проекті Державного бюджету України передбачає кошти на підтримку фермерських господарств. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щорічно передбачають кошти в проектах місцевих бюджетів на підтримку фермерських господарств.

Відповідно до ст. 10 вказаного Закону Український державний фонд підтримки фермерських господарств є державною бюджетною установою, яка виконує функції з реалізації державної політики щодо фінансової підтримки становлення і розвитку фермерських господарств, діє на основі Статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Згідно зі ст. 11 Закону України Про фермерське господарство кошти Українського державного фонду підтримки фермерських господарств надаються новоствореним фермерським господарствам та фермерським господарствам з відокремленими фермерськими садибами, фермерським господарствам, які провадять господарську діяльність та розташовані у гірських населених пунктах, на поліських територіях, визначених в установленому порядку Кабінетом Міністрів України, на безповоротній основі та на конкурсних засадах на поворотній основі, а іншим фермерським господарствам підтримка надається тільки на поворотній основі, а також - спрямовуються на забезпечення гарантій, поруки при кредитуванні банками фермерських господарств. На поворотній основі допомога надається для виробництва, переробки і збуту виробленої продукції, на здійснення виробничої діяльності та інші передбачені статутом Українського державного фонду підтримки фермерських господарств цілі під гарантію повернення строком від трьох до п`яти років. Іншим фермерським господарствам надається допомога за рахунок Державного бюджету України і місцевих бюджетів, у тому числі через Український державний фонд підтримки фермерських господарств, на поворотній основі строком до п`яти років на такі цілі: придбання техніки, обладнання, поновлення обігових коштів, на виробництво та переробку сільськогосподарської продукції, будівництво та реконструкцію виробничих і невиробничих приміщень, у тому числі житлових, закладення багаторічних насаджень, розвиток кредитної та обслуговуючої кооперації, зрошення та меліорацію земель.

З вищевказаного вбачається, що наявність підстав для представництва інтересів держави у цій справі прокурор обґрунтовує неналежним виконанням позивачем повноважень щодо захисту своїх прав, оскільки останнім не подано позовну заяву про стягнення заборгованості до господарського суду Запорізької області.

З матеріалів справи вбачається, що Український державний фонд підтримки фермерських господарств видав розпорядження №11 від 20.03.2018р. Про ведення претензійно-позовної роботи регіональними відділеннями, яким зобов`язало директорів регіональних відділень забезпечити ведення своєчасної претензійно-позовної роботи згідно інформації, наданої дирекцією Укрдержфонду за договорами про надання фінансової підтримки на поворотній фінансовій основі фермерським господарствам, укладеними в 2016р. та 2017р.

18.12.2018р. Український державний фонд підтримки фермерських господарств звернувся до відповідача з претензією №160, в якій пропонував погасити заборгованість за договором № 53ФГ-2016 від 13.12.2016р. у розмірі 20 000,00 грн., пеню у розмірі 335,34 грн. та 3% річних в сумі 27,94 грн., перерахувавши їх на розрахунковий рахунок Укрдержфонду.

Враховуючи нездійснення Українським державним фондом підтримки фермерських господарств впродовж значного проміжку часу після направлення претензії заходів для звернення до суду з позовом стосовно захисту інтересів держави в частині стягнення заборгованості та штрафних санкцій, враховуючи повноваження прокурора самостійно визначати, у чому полягає порушення інтересів держави, а також визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, суд дійшов до висновку, що прокурор, у межах своїх повноважень, мав право звернутися до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, інтереси держави мають чітке формулювання та вмотивовані у позовній заяві, поданій прокурором.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно приписів статей 6, 627, 628 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Правовідносини між сторонами врегульовані договором про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству №53ФГ-2016 від 13.12.2016р., який за правовою природою є договором позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Матеріали справи свідчать, що позивач належно виконав свої зобов`язання за Договором, перерахувавши відповідачу грошові кошти (фінансову підтримку) в сумі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №28 від 16.12.2016р., засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

Приписами ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до п. п. 12, 13 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1102 від 25.08.2004р., фермерське господарство несе відповідальність згідно із законодавством за нецільове використання одержаних коштів та своєчасне і в повному обсязі повернення до державного бюджету коштів фінансової підтримки. Кошти фінансової підтримки, наданої фермерським господарствам на конкурсних засадах на поворотній основі, повертаються згідно з укладеними відповідно до цього Порядку договорами на відповідний рахунок Фонду, відкритий в Казначействі за місцем реєстрації, і протягом двох робочих днів перераховуються до державного бюджету.

Умовами п. 3.4.2. Договору сторони визначили графік повернення фермерським господарством коштів фінансової підтримки, а саме:

- до 01 грудня 2017 року в сумі 20 000,00 грн.;

- до 01 грудня 2018 року в сумі 20 000,00 грн.;

- до 01 грудня 2019 року в сумі 20 000,00 грн.;

- до 01 грудня 2020 року в сумі 20 000,00 грн.;

- до 01 грудня 2021 року в сумі 20 000,00 грн.

Таким чином, строк повернення частини коштів фінансової підтримки настав 01.12.2018 року, прострочка виникла з 02.12.2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не сплачено у встановлений строк суму у розмірі 20 000,00 грн., тобто відповідачем не виконано у повному обсязі взяті на себе зобов`язання за Договором.

Статтею 599 ЦК України та частиною першою статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів сплати суми боргу в повному обсязі або частково відповідачем суду також не надано.

На підставі викладеного, заборгованість відповідача у розмірі 20 000,00 грн. підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню.

Згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання, зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Статтею 1 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла за період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 5.2. Договору зазначено, що за несвоєчасне повернення коштів фінансової підтримки фермерське господарство сплачує Укрдержфонду пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи, за порушення відповідачем умов договору щодо несвоєчасного виконання розрахунків, позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі подвійної обліковою ставки НБУ за період 02.12.2018р. 31.01.2019р. на загальну суму 1 203,29 грн.

Наданий розрахунок судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" та встановлено, що розрахунок здійснено вірно і сума пені, що підлягає стягненню становить 1 203,29 грн.

Крім того, позивачем пред`явлені до стягнення сума 3% річних в розмірі 100,27 грн. за період з 02.12.2018р. по 31.12.2019р. та сума інфляційних втрат за грудень 2018р. в розмірі 160,00 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодекс України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Надані розрахунки судом перевірені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство та встановлено, що сума індексу інфляції та 3% річних розраховані вірно, вимоги щодо їх стягнення позивачем доведені.

Контррозрахунку спірної суми відповідачем суду не надано.

Згідно із ст.ст. 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими, належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-79, 86, 129, 233, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства Україна Лайф (72401, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. 40 років Перемоги, буд. 30, ) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1, ; р/р НОМЕР_1 , код банку МФО 820172, назва банку: Держказначейська служба України, м. Київ, призначення платежу: часткове повернення зворотної фінансової допомоги згідно договору №53ФГ-2016 від 13.12.2016р.) заборгованість за договором №53ФГ-2016 про надання фінансової підтримки на поворотній основі фермерському господарству від 13.12.2016р. з урахуванням пені, 3%річних та встановленого індексу інфляції за весь час простроченого платежу у розмірі 21 463,56 грн., з них: основна сума боргу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 160 (сто шістдесят) грн. 00 коп., пеня у розмірі 1 203 (одна тисяча двісті три) грн. 29 коп. та 3% річних від простроченої суми основного боргу у розмірі 100 (сто) грн. 27 коп. Видати наказ.

3. Стягнути з Фермерського господарства Україна Лайф (72401, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. 40 років Перемоги, буд. 30, ) на користь прокуратури Запорізької області в особі Мелітопольської місцевої прокуратури (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Байбулатова, буд. 22; ; р/р НОМЕР_2 , відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, , код класифікації видатків бюджету 2800) кошти, витрачені у 2019 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Повне рішення складено: 20.05.2019р.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.