ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2019м. ДніпроСправа № 904/355/19
За позовом: Селянського (фермерського) господарства "Артем", с. Покровка Дніпропетровської області

до Фермерського господарства "Агро-лідер С", с. Виноградівка Дніпропетровської області

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м. Дніпро

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Комунальне підприємство "Центр Державної реєстрації" м. Київ в особі Дніпропетровської обласної філії Комунального підприємства "Центр Державної реєстрації", м. Дніпро

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Божедарівська селищна рада, смт. Божедарівка Криничаньського району Дніпропетровської області

про визнання договору суборенди земельної ділянки недійсним та скасування державної реєстрації іншого речового права

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання: Чернявська Е.О.

Представники:

Від позивача: Пухир П.В., довіреність від 08 квітня 2019 року, адвокат, діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №001605 від 29.03.2018

Від відповідача: Губар А.Л., ордер №2598/046 від 12.03.2019, адвокат, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4034 від 19.12.2018

Від третьої особи-1: не з`явився

Від третьої особи-2: не з`явився

Від третьої особи-3: Іващенко Р.В., ордер серія ДП №1734/032 від 10-.05.2019, адвокат, діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3106 від 19.07.2016

С У Т Ь С П О Р У:

Селянське (фермерське) господарство "Артем" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить:

1. Визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_1 площею 50 га, укладений між СФГ "Артем" та ФГ "Агро-лідер С", право за яким зареєстровано 17.04.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 25772018.

2. Скасувати запис про державну реєстрацію іншого речового права, яке виникло на підставі договору суборенди земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_1 площею 50 га, укладений між СФГ "Артем" та ФГ "Агро-лідер С", що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17.04.2018 за №25772018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в користуванні СФГ "Артем" на праві оренди, перебуває земельна ділянка державної власності для ведення фермерського господарства, загальною площею 50 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Покровської сільської ради, Криничанського району, Дніпропетровської області, на підставі договору оренди землі укладеного з Криничанською районною державною адміністрацією від 17.03.2004 №11, право за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.12.2017 за № 24295317. Згідно п.2.2 договору строк його дії складає 44 роки, а отже є діючим.

За допомогою інформаційних систем Мінюсту позивачем встановлено, що вказана земельна ділянка передана на підставі договору суборенди земельної ділянки від 02.04.2018, невідомому Фермерському господарству "Агро-лідер С", право за яким зареєстровано державним реєстратором прав на нерухоме майно Профілатовою М.С. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.04.2018 за №25772018. Позивачем не укладалося та не підписувалося жодного договору суборенди, а відтак порушені права фермерського господарства як законного користувача земельної ділянки. Орендодавцем за вказаним договором є Криничанська районна державна адміністрація, але, з урахуванням норм ст.122 Земельного кодексу України та Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення належать саме органам Держгеокадастру. Позивачем не вчинялося жодних дій, щодо погодження з Держгеокадастром передачі земельної ділянки в суборенду ФГ "Агро-лідер С". Також, Держгеокадастром надано інформацію та повідомлено у письмовій формі про не надання вищевказаного дозволу. 30.03.2018 було змінено керівника СФГ "Артем", але ні діючим керівником, ні тим, у якого були повноваження до 30.03.2018 жодного договору суборенди не підписувалося, про що останні підтверджують у своїх заявах свідків.

Відповідач, ФГ "Агро-лідер С", проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що між ФГ "Агро-лідер С" та С(Ф)Г "Агро-лідер С" було укладено договір суборенди земельної ділянки загальною площею 50 га, кадастровий № НОМЕР_1. Договір було підписано від імені ФГ "Агро-лідер С" - головою господарства ОСОБА_4 та скріплено печаткою підприємства, від імені С (Ф ) Артем - головою господарства ОСОБА_5 та скріплено печаткою підприємства. Оспорюваний договір суборенди було укладено у відповідності із вимогами ЦК України, ГК України та ЗУ "Про оренду землі", в простій письмовій формі, підписано уповноваженими особами суб`єктів господарювання та скріплено печатками сторін договору. При укладанні договору суборенди відповідачу не було відомо про існування наказу №30-03/2018 про звільнення з посади Голови фермерського господарства ОСОБА_5 та про існування будь-якого рішення власника позивача з цього приводу. При укладанні договору суборенди ОСОБА_5 мав при собі Статут С (Ф)Г " Артем", виписку та печатку С(Ф)Г "Артем", якою було скріплено підпис на оспорюваному договорі. Також було проведено державну реєстрацію договору суборенди земельної ділянки в державному реєстрі прав на нерухоме майно, яка в подальшому використовувалась в господарській діяльності підприємства, що відображено у статистичній звітності. Фермерським господарством було сплачено єдиний податок у відповідності із вимогами п. 295.9 ПК України, здійснено обробку та засівання земельної ділянки, збір урожаю. С(Ф)Г "Артем" не цікавилося земельною ділянкою, не зверталося ані до відповідача, ані до будь-яких органів з приводу втрати майнових прав на земельну ділянку, що, на думку відповідача, свідчить про фактичне визнання та схвалення С(Ф)Г "Артем" оспорюваного договору. Відповідач заперечує проти прийняття у якості доказів заяви свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вважає, що рішення суду про визнання договору суборенди недійсним не може грунтуватися на свідченнях свідків.

У відповіді на відзив на позовну заяву (вх. 14492/19 від 01.04.2019) позивач не погоджується з твердженням відповідача з наступних підстав:

- відповідачем не враховано, що спірні правовідносини регулюються спеціальними законодавчими актами, такими, як Земельний кодекс України та Закон України "Про оренду землі". За змістом пункту 3.2. договору оренди орендар має право передавати земельну ділянку або її частину у суборенду без зміни її цільового призначення за письмовою згодою орендодавця. Дозволу на передачу земельної ділянки в суборенду у вигляді листа Держгеокадастру не надавалось. Наявність лише такого порушення норм законодавства є підставою для визнання оспорюваного договору суборенди недійсним;

- щодо посилання відповідача на той факт, що при укладанні договору суборенди недіючим головою ФГ "Артем" було надано статут господарства та виписку, позивач звертає увагу суду на безвідповідальне ставлення відповідача до укладання угод з третіми особами, який не перевіряє відомості про своїх контрагентів. Відповідно до Витягу від 22.06.2018 зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо заміни керівника юридичної особи були внесені 04.04.2018;

- щодо схвалення укладеної угоди: звернення з позовом до суду в межах позовної давності і є фактом незгоди з укладеним незаконним правочином. Не проведення позивачем польових робіт на спірній земельній ділянці у 2018 році є лише підтвердженням небажання позивача знищувати наявні посіви для уникнення додаткового матеріального спору;

- щодо посилання відповідача на положення статті 218 ЦК України: в даному випадку оспорюється договір суборенди земельної ділянки, для якого письмова форма є обов`язковою, оскільки даний правочин прямо залежить від договору оренди та повинен містити визначені законодавством умови (ст. 8 Закону України "Про оренду землі"); право суборенди підлягає держаній реєстрації (ч.2 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"), реєстрація права оренди/суборенди відбувається на підставі договору (ч.1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень");

- щодо заяв свідків: на думку позивача, заявами свідків заперечується факт підписання договору укладеного в письмовій формі, а не факт укладення договору, письмова форма якого не додержана.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 залучено до участі у справі у якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

14 березня 2019 року третя особа-1 надала пояснення до суду, в яких зазначила, що управлінням не надавалося згоди на передачу в суборенду земельної ділянки загальною площею 50,0000 га, кадастровий № НОМЕР_1 , що розташована на території Покровської сільської ради, Криничанського району, Дніпропетровської області - ФГ "Агро-лідер С", за рахунок земель наданих в оренду Криничанською районною державною адміністрацією С(Ф) "Артем", згідно договору землі від 17.03.2004 №11. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 09.01.2019 №4-60/15-19-СГ "Про внесення змін до наказу Головного управління від 12.09.2018 №4-3576/15-18-СГ" та відповідно до Акту приймання передачі земельних ділянок до даного наказу земельну ділянку загальною площею 50,0000 га, кадастровий № НОМЕР_1 09 січня 2019 року було передано із державної власності до комунальної власності Божедарівської селищної об`єднаної територіальної громади (Божедарівської селищної ради) Криничанського району Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 залучено до участі у справі у якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Комунальне підприємство "Центр Державної реєстрації" м. Київ в особі Дніпропетровської обласної філії Комунального підприємства "Центр Державної реєстрації".

Листом від 14.03.2019 вих. №447 (а.с.106) третя особа -2 повідомила суд про ліквідацію Дніпропетровської філії комунального підприємства "Центр Державної реєстрації" згідно з наказом №41 від 13.11.2018 та звільнення всіх співробітників вищезазначеної філії за угодою сторін. З огляду на вищевикладене, просить розглядати справу без її участі та прийняти рішення відповідно до закону.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2019 залучено до участі у справі у якості третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Божедарівську селищну раду.

Третя особа-3 відзиву на позов не надала. У судовому засіданні 10.05.2019 третя особа просила прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 відкрито провадження у справі №904/355/19; ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 19.03.2019. У судовому засіданні 19.03.2019 підготовче засідання відкладено на 09.04.2019, з 09.04.2019 на 18.04.2019.

Ухвалою господарського суду від 18.04.2019 закрито . підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті у судове засідання на 23.04.2019.

У судовому засіданні 23.04.2019 оголошена перерва до 10.05.2019.

У судовому засіданні 10.05.2019 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи-3, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2004 року між Криничанською районною державною адміністрацією в особі заступника голови - начальника управління сільського господарства і продовольства райдержадміністрації Стрельцова В.В. (орендодавець) та селянським (фермерським господарством "Артем" в особі ОСОБА_5 (орендар), що діє на підставі Статуту фермерського господарства, укладений договір №11 оренди земельної ділянки загальною площею 50га із земель державної власності (земель запасу), в тому числі ріллі 50га - для ведення фермерського господарства (п.1. договору, а.с.18-22).

На земельній ділянці господарські шляхи та інженерні комунікації відсутні. Грошова оцінка земельної ділянки 444800грн., права третіх осіб на земельну ділянку не заявлено.

Земельна ділянка передається в оренду за актом приймання-передачі.

На виконання умов договору оренди землі був складений акт прийомки передачі земельної ділянки, наданої в оренду фермерському господарству " Артем " для ведення фермерського господарства від 17.03.2004 (а.с.26).

Земельна ділянка передається в оренду з метою сільськогосподарського використання (п.2. договору).

Термін дії договору встановлено пунктом 2.2. Договір укладається на термін 5 років (з правом продовження), починаючи з дати його реєстрації.

Договір оренди №11 від 17.03.2004 зареєстрований у КРВ ДРФЦДЗК в книзі записів реєстрації договорів оренди №4 за №008 та у виконкомі Покровської сільської ради, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №22/11 від 17.03.2004.

Додатковою угодою №892 від 10.03.2009 до договору №11 оренди земельної ділянки від 17.03.2004 внесено зміни до пункту 2.2. договору, зазначено, що договір укладено на 44 (сорок чотири) роки. Після закінчення строку договору оренди земельної ділянки орендар має переважне право поновлення на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять (30) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с.28).

Додаткова угода №892 від 10.03.2009 зареєстрована у Криничанському відділі ДРФУ ДЗК, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №65 від 06.04.2009.

Крім того, право за договором оренди землі від 17.03.2004 №11 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.12.2017 за №24295317 (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`ктів нерухомого майна щодо суб`єкта, а.с.29).

Відповідно до пункту 3.2. договору оренди земельної ділянки від 17.03.2004 №11, передбачено право позивача, за згодою орендодавця, передавати у володіння і користування орендовану земельну ділянку або її частину іншій особі (суборенда) у випадках та на умовах, передбачених законом.

11 квітня 2018 року між Селянським (фермерським) господарством "Артем" в особі голови ОСОБА_5 (орендар), який діє на підставі Статуту, з одного боку та Фермерським господарством "Агро-Лідер С" в особі голови ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту (суборендар) був укладений договір суборенди земельної ділянки загальною площею 50,0га, кадастровий номер НОМЕР_1, власник Держава в особі Криничанської районної державної адміністрації, право оренди на дану земельну ділянку зареєстровано на підставі договору оренди землі №11 від 17.03.2004 та Додаткової угоди №892 від 10.03.2009 (а.с.98-99).

Строк дії права оренди - 44 роки, земельна ділянка знаходиться на території Покровської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області та передається у строкове платне володіння та користування без зміни цільового призначення (п.1. договору суборенди).

Термін дії цього договору до 01.03.2053 (п.2.1.).

Згідно з пунктом 11.1 оспорюваного договору суборенди земельної ділянки цей договір набирає чинності після його підписання сторонами та його державної реєстрації.

Умовами п.п.3.1., 3.2. договору суборенди передбачено, що Суборендар одноразово сплачує плату за суборенду в розмірі 25000,00грн. орендарю за весь період дії суборендного користування за цим договором. Вказану суму плати за суборенду, згідно п.3.1. договору, суборендар зобов`язується передати безпосередньо орендарю одразу ж після підписання вказаного договору.

Передача земельних ділянок суборендарю здійснюється у 10-денний строк після державної реєстрації права суборенди відповідно до п.1.1. Договору (п.4.1. Договору).

За змістом частини 1 статті 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" урегульовано відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості. Правочини щодо нерухомого майна вчиняються, якщо право власності на це майно зареєстровано відповідно до цього Закону, а реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише у разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна, що підтверджує взаємопов`язаність державної реєстрації цих фактів.

Статтею 640 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

З матеріалів справи убачається, що спірний договір суборенди від 11.04.2018 зареєстровано, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер запису про інше речове право 25772018).

Предметом спору у цій справі є вимога Селянського (фермерського) господарства "Артем" про визнання недійсним договору суборенди земельної ділянки від 11.04.2018, укладеного між СФГ "Артем" та Фермерським господарством "Агро-лідер С" та скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права, яке виникло на підставі договору суборенди земельної ділянки на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні положення статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце (постанова Верховного Суду України від 06.07.2016 № 910/1891/14).

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання угоди недійсною.

Укладенням спірного договору суборенди земельної ділянки порушується право позивача, як користувача земельної ділянки на використання землі за цільовим призначенням, у тому числі й передбачене п.3.2. договором оренди земельної ділянки від 17.03.2004 №11 право на передачу земельної ділянки в суборенду; отримання орендної плати за укладеним договором тощо.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За змістом частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою для визнання угоди недійсною є недотримання стороною (сторонами) вимог, встановлених статтею 203 цього Кодексу, саме на момент укладення такої угоди. При цьому кожна вимога є самостійною.

Отже, правочин може бути визнано недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Звертаючись із позовом про визнання недійсним договору суборенди землі від 11.04.2018, С(Ф)Г "Артем" посилалося на те, що спірного договору ним не укладалося, його було укладено особою, яка не мала на те законних повноважень; жодних дій для погодження передачі земельної ділянки у суборенду господарство не вчиняло.

Так, зі змісту договору суборенди земельної ділянки від 11.04.2018 вбачається, що спірний договір було укладено від імені Селянського (фермерського) господарства "Артем" в особі голови ОСОБА_5 (орендар), який діє на підставі Статуту, з одного боку та Фермерським господарством "Агро-Лідер С" в особі голови ОСОБА_4, що діє на підставі Статуту (суборендар).

Між тим, станом на дату укладення спірного договору, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № від 22.06.2018, вже було здійснено заміну керівника юридичної особи та зазначено, що керівником Селянського (фермерського) господарства "Артем" є ОСОБА_9 (а.с.30-32). Згідно наказу ФГ СФГ "Артем" від 26.06.2003 ОСОБА_5 призначено на посаду голови з 26.06.2003 (а.с.34). Наказом №30-03/2018 від 30.03.2018 ОСОБА_5 було звільнено з посади голови з 30.03.2018 на підставі заяви про звільнення та рішення власника фермерського господарства (а.с.35). Запис про заміну керівника юридичної особи внесено до реєстру 04.04.2018.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач вказує на те, що при укладанні договору суборенди ОСОБА_5 мав при собі статут СФГ "Артем", виписку та печатку господарства, якою було скріплено підпис на оспорюваному договорі.

На захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі й укладають із юридичними особами договори різних видів, частиною третьою статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

При цьому частиною четвертою статті 92 ЦК України передбачено, що якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Таким чином, закон вимагає, щоб виконавчий орган товариства діяв добросовісно і розумно, керуючись інтересами товариства, а не власними. За порушення цієї вимоги на виконавчий орган може бути покладений обов`язок відшкодувати завдані товариству збитки.

Однак закон ураховує, що питання визначення обсягу повноважень виконавчого органу товариства та добросовісність його дій є внутрішніми взаємовідносинами юридичної особи та її органу, тому сам лише факт учинення виконавчим органом товариства протиправних, недобросовісних дій, перевищення ним своїх повноважень не може слугувати єдиною підставою для визнання недійсними договорів, укладених цим органом від імені юридичної особи з третіми особами.

Частина третя статті 92 ЦК України встановлює виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником із перевищенням повноважень (статті 203, 241 ЦК України). Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, в тому числі й повноважень виконавчого органу товариства, загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору.

Разом із тим обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

Станом на дату укладення договору суборенди відповідач, проявивши обачність, мав реальну можливість перевірити наявність повноважень у ОСОБА_5 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, здійснивши запит до реєстру, що не було зроблено. Отже, спірний договір укладено неповноважним представником позивача.

Статтею 8 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду.

Положення аналогічного змісту містяться в договорі оренди №11 від 17.03.2004 (п.3.2. договору).

Згоди чи заперечень щодо передачі в суборенду орендованої позивачем земельної ділянки від орендодавця не надходило.

Крім того, договір суборенди містить умови, які прямо суперечать чинному на час його укладення законодавству. Так, згідно п.2.5. договору суборенди, у разі припинення права оренди на земельну ділянку передбаченої п.1.1 чинність договору суборенди земельної ділянки не припиняється.

Даний пункт суперечить ч.4 ст. 8 Закону України "Про оренду землі", яка передбачає, що у разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про те, що права та інтереси позивача порушені, порушене право підлягає захисту шляхом визнання договору суборенди недійсним.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначає, що як під час укладення договору, так і після його укладення, діяв добросовісно, а саме: здійснив державну реєстрацію договору суборенди земельної ділянки в державному реєстрі прав на нерухоме майно, почав правомірне використання земельної ділянки в господарській діяльності, що відображено в статистичній звітності, нараховував та сплачував єдиний податок, здійснив обробку та засівання земельної ділянки та збір урожаю.

В підтвердження зазначених обставин відповідач надав податкову декларацію, платіжні доручення щодо сплати єдиного податку (№569 від 13.12.2018, №549 від 14.09.2018, №453 від 20.07.2019), звіти про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду (форма 29-сг), звітом про посівні площі сільськогосподарських культур (форма 4-сг).

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно договору суборенди (п.3.1.) суборендар одноразово сплачує плату за суборенду в розмірі 25 000,00грн. за весь період дії суборендного користування договором. Вказану суму плати за суборенду, згідно п.3.1. договору суборендар зобов`язується передати безпосередньо орендарю одразу ж після підписання вказаного договору.

Доказів виконання відповідачем вказаного пункту договору суборенди матеріали справи не містять.

Окрім того, за змістом статті 21 названого Закону орендна плата сплачується на користь орендодавця, яким у даному випадку є СФГ "Артем". Умовами ж договору (п.3.3.) передбачено сплата орендної плати за користування вказаної в договорі земельної ділянки у розмірі земельного податку на рахунок Покровської сільської ради відповідно до Договору оренди земельної ділянки №11 від 17.03.2004 та Додаткової угоди №892 від 10.03.2009, укладених між Криничанською районною державною адміністрацією та СФГ "Артем".

Відповідачем доказів сплати орендної плати саме орендарю СФГ "Артем" до матеріалів справи не надано.

За таких обставин, суд не вбачає підстав вважати дії відповідача добросовісними ані при укладенні договору, ані при його виконанні.

Щодо доводів відповідача про фактичне визнання позивачем спірного договору та його схвалення шляхом не здійснення дій з обробки земельної ділянки, відсутність звернень до відповідача або до будь-яких інших органів з приводу втрати майнових прав на земельну ділянку суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Як зазначено у п.3.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України).

Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач, відповідно до п.3.2. договору оренди, згоди на передачу в суборенду земельної ділянки від орендодавця не отримував, з письмовим повідомленням до орендодавця щодо передачі земельної ділянки в суборенду не звертався; про укладення договору суборенди дізнався після його укладення; грошові кошти в рахунок оплати орендної плати відповідно до умов договору суборенди не отримував. Крім того, 22.06.2018 звернувся з заявою до Криничанського відділення поліції Кам`янського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області з заявою про вчинене кримінальне правопорушення, якою повідомляв про самовільне зайняття невідомими особами земельної ділянки, яка орендована позивачем згідно договору №11 від 17.03.2004.

За наведеного, спірний договір не є таким, що схвалений позивачем.

Щодо наявних в матеріалах справи заяв свідків:

- нотаріально посвідчена заява свідка ОСОБА_5 від 05.01.2019 (а.с.36), подана до господарського суду в порядку статей 87,88 Господарського процесуального кодексу України, якою ОСОБА_5 повідомляє суд про те, що за час роботи головою СФГ "Артем" не підписував жодного договору суборенди земельних ділянок з ФГ "Агро-Лідер С", а саме конкретного оспорюваного позивачем договору суборенди земельної ділянки від 02.04.2018, право за яким зареєстровано в Державному реєстрі прав 17.04.2018 за №25772018;

- заява свідка ОСОБА_9 , якою повідомляє суд про те, що за час роботи головою СФГ "Артем" не підписувала жодного договору суборенди земельних ділянок з ФГ "Агро-Лідер С", а саме конкретного оспорюваного позивачем договору суборенди земельної ділянки від 02.04.2018, право за яким зареєстровано в Державному реєстрі прав 17.04.2018 за №25772018 (підпис на цій заяві не посвідчено нотаріусом, а.с.37). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № від 22.06.2018 зазначено про здійснення заміни керівника юридичної особи 04.04.2018: керівником Селянського (фермерського) господарства "Артем" значиться ОСОБА_9 (а.с.30-32).

Надані позивачем в якості доказів заяви свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд не приймає у якості доказів з огляду на таке.

Відповідно до вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України , обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивач оспорює укладений договір суборенди земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст. 218 Цивільного кодексу України заперечення однієї із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.

Випадки, коли свідчення свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення правочину, у Цивільному кодексі визначені прямо (частина друга статті 937, частина третя статті 949 ЦК України). На цьому наголошує Пленум Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" №9 від 06.11.2009.

Отже, заяви свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не є допустимими доказами по справі.

За умов наявності підстав для задоволення позову в частині визнання договору суборенди від 17.04.2018 недійсним (основна вимога), похідна вимога стосовно скасування запису про державну реєстрацію іншого речового права, яке виникло на підставі договору суборенди земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_1 площею 50 га, укладений між Селянським (фермерським) господарством "Артем" (ідентифікаційний код 32501952) та Фермерським господарством "Агро-лідер С" (ідентифікаційний код 36723402), що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17.04.2018 за №25772018, підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у розмірі 3842,00грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Селянського (фермерського) господарства "Артем" до Фермерського господарства "Агро-лідер С", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Комунального підприємства "Центр Державної реєстрації" в особі Дніпропетровської обласної філії Комунального підприємства "Центр Державної реєстрації", Божедарівської селищної ради, про визнання договору суборенди земельної ділянки недійсним та скасування державної реєстрації іншого речового права задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_1 площею 50 га, укладений між Селянським (фермерським) господарством "Артем" (ідентифікаційний код 32501952) та Фермерським господарством "Агро-лідер С" (ідентифікаційний код 36723402), право за яким зареєстровано 17.04.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 25772018.

Скасувати запис про державну реєстрацію іншого речового права, яке виникло на підставі договору суборенди земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_1 площею 50 га, укладений між Селянським (фермерським) господарством "Артем" (ідентифікаційний код 32501952) та Фермерським господарством "Агро-лідер С" (ідентифікаційний код 36723402), що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17.04.2018 за №25772018.

Стягнути з Фермерського господарства "Агро-лідер С" (52141, Дніпропетровська область, П`ятихатський район, с. Виноградівка, ідентифікаційний код 36723402) на користь Селянського (фермерського) господарства "Артем" (52351, Дніпропетровська область, Криничанський район, с. Покровка, ідентифікаційний код 32501952) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 3842,00грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16.05.2019

Суддя Н.М.Євстигнеєва