ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019м. ДніпроСправа № 904/1059/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Нечепоренко Є.А., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Сінержи» (м. Дніпро)

до приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості у розмірі 122325,92грн

Представники: справу розглянуто без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа Сінержи» звернулось з позовом до приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» про стягнення 109336,80грн - заборгованості, 12989,12грн - пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 18127 від 08.08.2018 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи приписи ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч. 7 ст. 250 ГПК України, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2019 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними в матеріалах справи документами. Зобов`язано відповідача надати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

08.04.2019 відповідач надав відзив на позовну заяву в якому заперечує проти позову посилаючись на те, що:

- докази фактичної передачі товару замовнику, який зазначено в товарно-транспортних накладних на товар не надано, а нарахування позивачем пені неправомірне;

- розрахунок пені є неправильним, оскільки розмір пені встановлюється згідно умов договору та не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ;

- в порушення п. 7.1 договору замовник не отримував від постачальника рахунок на оплату вартості поставленого товару і доказів отримання рахунку позивачем не надано.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2018 між ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (замовник) та ТОВ «Альфа Сінержи» (постачальник) укладений договір поставки № 18127.

Згідно з п. 1.1 вказаного договору, у відповідності з цим договором постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника товар, вказаний у специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити поставлений товар на умовах даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору, якість товару, що поставляється, повинна відповідати державним стандартам і технічним умовам на даний вид товару. Найменування державних стандартів і технічних умов, інші вимоги, яким повинна відповідати якість товару, вказуються в специфікації.

Ціна товару, що поставляється за договором, вказана у специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.4 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору найменування товару: електрообладнання до тепловозів ЧМЕЗ.

Пунктом 1.3 договору визначено умови поставки: поставка товару здійснюється на умовах СРТ відповідно до міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс-2010» на склад замовника за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7, транспортом та за рахунок постачальника.

Право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або ушкодження товару переходить від постачальника до замовника, коли товар поставлений відповідно до умов договору (п. 1.5 договору).

Пунктами 5.1, 5.3 договору передбачено, що поставка товару здійснюється партіями, на протязі 5 днів з моменту узгодження поставки сторонами. Кількість та асортимент товару у кожній партії визначається в заявці замовника. У випадку доставки товарів на склад замовника, поставка товару може здійснюватися за письмовою чи усною заявкою замовника.

Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 договору замовник сплачує за товар за цінами, вказаними у специфікації. Загальна сума за цим договором складає - 199945грн, крім того, ПДВ-20% - 39989грн, всього - 239934грн.

Згідно з п. 7.1 договору розрахунки за договором провадяться у безготівковому порядку на рахунок постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 30 календарних днів з дня поставки та на підставі отриманого від постачальника рахунку.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2018 в частині поставок товару, а в частині оплати до її повного виконання.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вказано вище, між сторонами було укладено договір поставки № 18127 від 08.08.2018.

На виконання умов вказаного договору, позивач поставив на адресу відповідача товар на загальну суму 241132,80грн, що підтверджується видатковими накладними № 58 від 14.08.2018 на суму 56592грн, № 59 від 22.08.2018 - 29208грн, № 60 від 27.09.2018 - 45996грн, № 63 від 19.10.2018 - 28476грн, № 65 від 26.10.2018 - 14760грн, № 69 від 05.11.2018 - 17652грн, № 73 від 19.11.2018 - 22764грн, № 75 від 28.12.2018 - 25684,80грн.

Крім того, в матеріалах справи містяться копії товарно-транспортних накладних № А1408-1 від 14.08.2018 на суму 56592грн, №А2709-01 від 27.09.2018 - 101508грн, № А2610-01 від 26.10.2018 - 50940грн, №А0511-01 від 05.11.2018 - 83892грн, №А1911-01 від 19.11.2018 - 67244,40грн.

Відповідачем були видані довіреності на отримання товару № 875 від 13.08.2018, № 1100 від 27.09.2018, № 1210 від 19.10.2018, № 1210 від 19.10.2018, № 1315 від 05.11.2018, № 1378 від 16.11.2018, № 1498 від 28.12.2018.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 7.1 договору, розрахунки за договором проводяться у безготівковому порядку на рахунок постачальника, вказаний в договорі, в національній валюті України гривні. Замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 30 календарних днів з дня поставки та на підставі отриманого від постачальника рахунку.

Однак, відповідач оплатив поставлений товар частково, в розмірі 131796грн.

Таким чином, станом на 15.03.2018 сума основного боргу за поставлений товар складала 109336,80грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивач 09.03.2018 звернувся до відповідача з претензією з вимогою про сплату заборгованості, однак відповідач заходів щодо добровільного погашення заборгованості за договором поставки не здійснив.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 10.3 договору встановлено, що у випадку порушення замовником строків розрахунків за договором замовник сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до розрахунку позивача пеня за загальний період поставки з 14.09.2018 по 15.03.2019 складає 12989,12грн.

Посилання відповідача на ненадання позивачем рахунків, не приймаються судом, оскільки, як передбачено п. 7.1 договору замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 30 банківських днів з дня поставки та на підставі отриманого від постачальника рахунку.

Слід зазначити, що рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні ст.212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст.613 Цивільного кодексу України, а тому відсутність рахунка-фактури не звільняє відповідача від обов`язку сплатити отриманий товар. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 29.09.2009 у справі №37/405.

Позивачем розмір пені визначений з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Сінержи» до приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд 7, ідентифікаційний код 00659101) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Сінержи» (49000, м. Дніпро, вул. Свердлова, буд. 10Б/184, ідентифікаційний код 39414945) 109336,80грн основного боргу, 12989,12грн - пені, 1921грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 20.05.2019

Суддя В.О. Татарчук