РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.05.2019

Справа № 910/2692/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали господарської справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Київгаз"

до комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама" в особі голови комісії з реорганізації Кавтиш Олени Василівни

про зобов'язання включити грошові вимоги в сумі 593 914, 54 грн. до передавального акта

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київгаз" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама" в особі голови комісії з реорганізації Кавтиш Олени Василівни про зобов'язання включити грошові вимоги в сумі 593 914, 54 грн. до передавального акта.

Одночасно, разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

За змістом статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2692/19. Клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження задоволено. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 13.03.2019 відповідач подав письмовий відзив на позов, в якому проти позову заперечував, зазначивши, що позивач звернувся до комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама" з заявою про визнання кредиторських вимог з пропуском строку, встановленого для заявлення вимог кредиторів.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 12.04.2019 представник позивача подав письмову відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Відкритим акціонерним товариством "Київгаз" (позивач) та комунальним підприємством "Печерська брама" 01.04.2006 укладено договір № 604206 на постачання природного газу, предметом якого є постачання природного газу, технічне обслуговування і ремонт газопроводів, газового обладнання житла, яке знаходиться на балансі або в оперативному розпорядженні відповідача, перелік якого зазначається в додатку № 1 до договору.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Строк дії договору № 604206 відповідно до пункту 8.1 договору сторони погодили з 01.04.2006 по 01.04.2011. Договір вважається подовженим на такий самий строк, якщо за місяць до закінчення терміну однією із сторін не буде заявлено про відмову від договору.

Позивач у період з січня 2015 року по квітень 2015 року передав, а відповідач прийняв природний газ, що підтверджується актами передачі-приймання природного газу № УК000003535 від 31.01.2015 на суму 150 080, 93 грн., № УК000009669 від 28.02.2015 на суму 150 904, 37 грн., № УК000016892 від 31.03.2015 на суму 149 890, 04 грн., № УК000026761 від 30.04.2015 на суму 828 600, 20 грн., копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Положеннями пункту 2.9 договору № 604206 від 01.04.2006 передбачено, що якщо відповідач користується послугами ГІОЦ КМДА з розщеплення платежів, щомісячно, до десятого числа наступного за звітним місяця, забезпечувати надходження до транзитного рахунку ГІОЦ грошових коштів мешканців квартир - безпосередніх споживачів газу за діючими тарифами по єдиних розрахункових книжках платників комунальних послуг. Якщо відповідач не користується послугами ГІОЦ КМДА з розщеплення платежів, щомісячно, до десятого числа наступного за звітним місяця, перераховувати на рахунок позивача суму, яку сплатили мешканці квартир за спожитий природний газ.

Відповідач, в порушення умов договору № 604206 від 01.04.2006 не оплатив вартість природного газу, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач надіслав позивачу листа № 15.10.15/06 від 15.10.2015, в якому гарантував у строк до 01.11.2015 сплатити заборгованість згідно запропонованого графіку реструктуризації.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що підтверджують у повному обсязі належне виконання зобов'язань за договором № 604206 від 01.04.2006, тобто оплату вартості природного газу на суму 593 914, 54 грн.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 31.08.2018 відповідач перебуває у стані припинення.

Як свідчать матеріали справи, 27.12.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про визнання кредиторських вимог.

Відповідач у своєму листі відмовив відповідачу у задоволенні вимоги про визнання кредиторських вимог у зв'язку з пропуском строку, встановленого для заявлення вимог кредиторів.

Згідно з частиною першою статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Слід зазначити, що виходячи з аналізу змісту норм статей 104, 105, 110 Цивільного кодексу України ліквідація є такою формою припинення юридичної особи за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами у передбачених ними випадках, у результаті якої вона припиняє свою діяльність (справи і майно) без правонаступництва, тобто без переходу прав та обов'язків до інших осіб. Іншою формою припинення юридичної особи є передача всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу чи перетворення (статті 104 - 109 Цивільного кодексу України). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11.07.2012 у справі № 6-65цс12.

Судом встановлено, що комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама" припиняє свою діяльність саме шляхом приєднання до іншої юридичної особи.

Порядок припинення юридичної особи шляхом приєднання регулюється статтею 107 Цивільного кодексу України. Зокрема відповідно до частин другої - четвертої статті 107 зазначеного Кодексу після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

Крім того, судом встановлено, що запис про припинення комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама" до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено.

Відповідно до частини сьомої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Таким чином, перебування комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама" в стані припинення шляхом приєднання до іншої юридичної особи не припинило зобов'язання за договором № 604206 від 01.04.2006.

Отже, ПАТ "Київгаз" , в силу статті 107 Цивільного кодексу України вправі вимагати від відповідача в особі комісії з його припинення як виконання цих зобов'язань так і включення кредиторських вимог за такими зобов'язаннями до передавального акту.

За таких обставин, доводи відповідача, викладені у письмовому відзиві з приводу того, що позивачем пропущено строк, встановлений для заявлення вимог кредиторів до уваги судом не приймається.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 5 Господарського процесуального кодексу здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов'язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу.

Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно- примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб'єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Позивачем доведено, що відповідачем неналежним чином виконано зобов'язання за договором № 604206 від 01.04.2006.

Відповідачем не надано суду при розгляді даної справи жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність підстав для включення вимог на суму 593 914, 54 грн. до передавального акта.

Виходячи з наведеного, судом встановлено, що заявлена позивачем вимога про зобов'язання відповідача включити вимоги до передавального акта в сумі 593 914, 54 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов публічного акціонерного товариства "Київгаз" до комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама" в особі голови комісії з реорганізації Кавтиш Олени Василівни про зобов'язання включити грошові вимоги в сумі 593 914, 54 грн. до передавального акта задовольнити повністю.

2. Зобов'язати комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама" в особі голови комісії з реорганізації Кавтиш Олени Василівни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) включити грошові вимоги публічного акціонерного товариства "Київгаз" (01103, місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, будинок 4Б, ідентифікаційний код 03346331) в сумі 593 914 (п'ятсот дев'яносто три тисячі дев'ятсот чотирнадцять) грн. 54 коп. до передавального акта

3. Стягнути з комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама" в особі голови комісії з реорганізації Кавтиш Олени Василівни (АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства "Київгаз" (01103, місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, будинок 4Б, ідентифікаційний код 03346331) 1 921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Т.Ю. Кирилюк