ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2019 Справа № 917/1545/18

м. Полтава

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ексім" вул. Пасічна, 162, м. Львів, 79035

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта", вул. Європейська, 57, м. Полтава, Полтавська область, 36039

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Кріспс", вул. Курсантська, 26, м. Дніпро, 49051

про стягнення 79819,37 грн.

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін:

від позивача: адвокат Сеньків А.І.

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ексім" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" про стягнення 79 819,37 грн. відшкодування вартості товару.

Господарський суд Полтавської області ухвалою від 17.12.2018р. прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та залучив до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ай Пі Джі Кріспс". Ухвалено справу розглядати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 31.01.2019р.

18.01.2019р. за вхід. канцелярії суду №497 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який залучений до матеріалів справи. Згідно вказаного відзиву відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та повідомляє, що вантаж згідно експрес накладної №3 відповідачем було належним чином доставлено на склад третьої особи та видано працівнику складу Кажаєвій Ю.С. , про що свідчить підпис останньої у експрес-накладній.

31.01.2019р. та 26.03.2019 р., в зв`язку з лікарняним судді Паламарчука В.В., підготовче засідання не відбулося. Ухвалою суду від 01.04.2019 р. засідання суду призначено на 09.04.2019 р.

Ухвалою суду 09.04.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 10.05.2019 р.

Судове засідання 10.05.2019 р. проходило в режимі відеоконференції. Під час розгляду справи по суті представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 10.05.2019 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив, коли буде складено повний текст рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд, встановив:

01 лютого 2018 року між ТОВ «Прем`єр Ексім» (позивач) в якості постачальника та ТОВ «Ай Пі Джі Кріспс Продакшн» (третя особа) в якості покупця було укладено договір поставки №190218/КР. За умовами цього договору позивач зобов`язався передати у власність третьої особи товар, а останній зобов`язався прийняти товар та оплатити його вартість.

08.12.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 152015 про надання послуг з організації перевезення відправлень від 08.12.2017 року (Далі - Договір, а.с. - 11-13), відповідно до положень якого, відповідач (експедитор) зобов`язувалось за плату та за рахунок замовника (позивача) організувати перевезення відправлення та надання комплексу інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення (надалі за текстом - послуги), а Замовник зобов`язується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених договором (п. 2.1 Договору).

Прийняття Експедитором відправлення для надання послуг, визначених цим договором, оформлюється експрес - накладною, у якій зазначаються такі відомості: тип послуги, інформація про відправника, інформація про одержувача, інформація про кількість вантажних місць, вага відправлення, оголошена вартість відправлення, опис вмісту відправлення, платник послуг, форма розрахунку, розрахункові строки доставки відправлення, інформація про додаткові послуги сервісу, вартість послуги експедитора (п. 2.5 Договору).

Пунктом 2.6 Договору визначено, що шляхом підписання цього договору Замовник підтверджує, що ознайомлений та погоджується з умовами, чинними на момент укладення договору та розміщеними на офіційному сайті експедитора novaposhta.ua та зобов`язується їх виконувати.

Згідно п. 3.1.2 визначено обов`язок експедитора забезпечити збереження відправлення з моменту його приймання для надання послуг до моменту видачі одержувачу за умови дотримання замовником положень цього договору та умов.

Відповідно до п. 6.2.2 Договору у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини експедитора, експедитор повертає замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості (але не більше від фактичної вартості відправлення), та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною. У разі повної компенсації за пошкодження відправлення замовник повертає експедитору відправлення, за яке було отримано компенсацію.

Як слідує з позовної заяви, на виконання договору поставки №190218/КР позивач відвантажив третій особі товар, а саме: поліетиленовий замок EL-ZIP HOL10SR2E (зіпер 10.0x1,45 мм) на суму 79819,37 грн.

17.04.2018 року, на підставі Договору про надання послуг з організації відправлень за № 152015 від 08.12.2017 року даний товар позивач надав відповідачу для організації перевезення та видачі представнику третьої особи як вантажоодержувачеві. Надання відправлення для організації перевезення було оформлено експрес - накладною № 100 2679 5143 від 17.04.2018 року. Згідно експрес-накладної № 3, Позивач з адреси по вул. Промисловій 53 а у м. Львів, передав запакований та підготовлений вантаж - 1 палету фактичною вагою 408 кг., оголошеною вартістю 79819,37 грн. для перевезення до м. Синельникове одержувачу ТОВ «Ай Пі Джі Кріспс Продакшн» за адресою вул. Космічна 3п. Опис відправлення визначений Відправником : Палети. '

Позивач зазначає, що для перевезення вказаного відправлення 17.04.2018 року сторонами також було оформлено товарно - транспортну накладну № 4/170418, в якій автомобільним перевізником було зазначено ТОВ «Нова Пошта». Вартість відправлення становила 79819,37грн. Одержувач відправлення - ТОВ «Ай Пі Джі Кріспс Продакшн" (третя особа).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відправлення за експрес накладною № 3 від 17.04.2018 року та товарно-транспортною накладною №4/170418 від 17.04.2018 року не було видано одержувачеві - ТОВ «Ай Пі Джі Кріспс Продакшн». ТОВ «Нова Пошта» не надало документальних доказів того, що таке відправлення доставлено третій особі. Третя особа заперечує факт отримання відправлення (товару). З огляду на сплив тривалого часу, дане відправлення слід вважати втраченим.

З огляду на вказані обставини, позивач звернувся з претензією до відповідача, в якій поставив вимогу або надати документи, які засвідчують вручення вантажу вантажоодержувачеві (третій особі), або відшкодувати вартість вантажу в розмірі 79819,37 грн. Однак претензія залишена відповідачем без розгляду.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 79819,37 грн. вартості втраченого вантажу.

При винесенні рішення суд виходить з наступного:

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст. 924 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, яка передбачає відповідальність перевізника.

Статтею 909 ЦК України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 307 Господарського кодексу (далі - ГК) України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

За змістом ч. 1 ст. 306 ГК України, перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція (ч. 4 ст. 306 ГК України).

При цьому, згідно зі ст. 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Статтею 316 ГК України визначено, що за договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

Отже, транспортне експедирування є видом господарської діяльності, спрямованої на організацію процесу перевезення вантажів. Експедитор є таким суб`єктом господарювання, функціональне призначення якого полягає в організації та сприянні здійсненню процесу перевезення вантажів. Експедитором може бути, як суб`єкт господарювання (транспортно-експедиційна організація), так і безпосередньо перевізник. Транспортне експедирування - це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях.

Відносини учасників транспортно-експедиторської діяльності встановлюються на основі договорів. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов взаємовідносин, що не суперечать чинному законодавству.

Крім того, з аналізу ч. 1 ст. 929 ЦК випливає, що за предметом договори транспортного експедирування поділяються на договори з виконання послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу, договори з організації виконання таких послуг, а також договори, у яких обов`язки експедитора мають одночасно виконавчий та організаційний характер.

При цьому можливим є укладення різних видів договору транспортного експедирування в залежності від обсягу зобов`язань експедитора. Зокрема, сторони можуть укласти договір про транспортно-експедиційне забезпечення доставки вантажу одержувачу, договір про транспортно-експедиційне забезпечення завезення (вивезення) вантажів на станції залізниць, у порти (на пристані) та аеропорти, а також договір про окремі транспортно-експедиційні операції та послуги.

Враховуючи умови укладеного між сторонами договору № 152015 від 08.12.2017 року про надання послуг з організації перевезення відправлень щодо його предмету, обсягу прав і обов`язків сторін, обставин його укладення, дій сторін, спрямованих на його виконання, а також те, що товаро-транспортна накладна №4/170418 від 17.04.2018 р., надана позивачем, підписана лише позивачем, той факт, що експрес-накладна № 3 від 17.04.2018 року, за якою прийнятий вантаж до перевезення не містить ознак товарно-транспортної накладної, яка є обов`язковим документом, що повинен оформлюватися при перевезенні вантажів автомобільним транспортом, відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» та Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.97 № 363, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.02.98 за № 128/2568 (зокрема, в ній не визначено особу перевізника вантажу), суд при вирішенні спору встановив, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір транспортного експедирування, в якому позивач виступав замовником (відправником), а відповідач - експедитором.

Таким чином, посилання позивача на норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, які регулюють відносини з перевезення, є необґрунтованими.

В той же час, відповідно до абзацу сьомого п.3.12 постанови пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», саме суд має самостійно здійснити правильну правову кваліфікацію спірних правовідносин та застосувати у прийнятті рішення саме такі норми матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Предметом даного позову є стягнення 79819,37 грн. вартості втраченого вантажу.

Разом з тим, відповідно до ст. 934 ЦК України, за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Обов`язок експедитора забезпечувати збереження відправлення та обсяг його відповідальності в разі втрати вантажу визначений також умовами договору № 152015 від 08.12.2017 року, укладеного між сторонами по справі (п.п. 3.1.2, 6.2.2).

Позивач просить стягнути вартість втраченого вантажу та в обґрунтування позовної заяви посилається на те, що третя особа заперечує факт отримання вантажу. Доказів, які б підтверджували зазначені обставини ні позивач, ні третя особа суду не надали.

В той же час, суд встановив, що відповідач, згідно експрес-накладної № 3 прийняв у позивача з адреси по вул. Промисловій 53а у м. Львів, запакований та підготовлений вантаж - 1 палету фактичною вагою 408 кг., оголошеною вартістю 79819,37 грн. для перевезення до м. Синельникове одержувачу ТОВ «Ай Пі Джі Кріспс Продакшн» за адресою вул. Космічна 3п. Опис відправлення визначений Відправником : Палети.

Відповідно до "Умов надання послуг" (далі - Умови), які розміщені на офіційному сайті ТОВ "Нова пошта" novaposhta.ua та відповідно до п. 2.6 Договору вказані умови погоджені позивачем, тип основної послуги згідно експрес-накладної № 3: «Адреса-Адреса» - приймання відправлення за адресою Відправника та доставка цього відправлення до адреси Одержувача.

Розділом 12 Умов, визначені умови доставки до адреси одержувача, зокрема визначено:

12.7. під час видачі відправлень за адресою, якщо не замовлено послугу «Доставка особисто в руки» та оголошена вартість відправлення становить менше ніж 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, відправлення видається особі, яка перебуває за адресою, зазначеною в експрес-накладній.

12.8. Під час видачі відправлень за адресою, якщо замовлено послугу «Доставка особисто в руки» або оголошена вартість відправлення становить більше ніж 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, відправлення видається лише після надання представнику ТОВ «Нова пошта» одного з документів, що підтверджує особу Одержувача, зазначену в експрес-накладній:

? паспорт громадянина України;

? тимчасове посвідчення громадянина України;

? паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

? паспорт іноземного громадянина, у якому відомості про особу вказані кирилицею та/або латиницею. У разі використання іншої абетки - надає апостиль (офіційний переклад паспорта українською мовою).

12.9. У громадських місцях видача відправлень фізичній особі, фізичній особі-підприємцю або представнику юридичної особи здійснюється лише після надання представнику ТОВ «Нова пошта» одного з документів, що підтверджує особу Одержувача, зазначену в експрес-накладній:

? паспорт громадянина України;

? тимчасове посвідчення громадянина України;

? паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

? паспорт іноземного громадянина, у якому відомості про особу вказані кирилицею та/або латиницею. У разі використання іншої абетки - надає апостиль (офіційний переклад паспорта українською мовою).

Якщо оголошена вартість відправлення менше ніж 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, то видача відправлення у громадських місцях здійснюється на підставі таких документів:

? посвідчення водія, виданого в Україні;

? пенсійного посвідчення;

? військового квитка;

? або одного з документів відповідно до п. 12.9 цих Умов.

Таким чином, Умовами не визначено спеціальних умов для отримання товару представником юридичної особи при отриманні вантажу за адресою вказаною у експрес -накладній.

Судом встановлено, що в експрес -накладній № 3 в графі "Представник одержувача" міститься підпис ОСОБА_1 . та дата 19.04.2018 р. 12-20. За даними відповідача це підпис працівника складу ТОВ "Ай Пі Джі Кріспс Продакшин". Доказів, які спростовували викладені відповідачем обставини ні позивач, ні третя особа суду не надали.

Таким чином, враховуючи, що ні умовами Договору, ні Умовами надання послуг не визначено, коло осіб та вид документів, які повинні надати особи, які отримують вантаж від імені юридичної особи, при типі послуги "Адреса-Адреса", то суд приходить до висновку, що експрес-накладна №3, з підписом ОСОБА_1., є достатнім та належним доказом доставки відповідачем вантажу ТОВ "Ай Пі Джі Кріспс Продакшин" за адресою вул. Космічна, 3п, м. Синельникове.

Крім того, суд бере до уваги наступні обставини.

Між Позивачем та Відповідачем 20.04.2018 р. було укладено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № НП/7- 0020656, згідно якого, сторони у електронному сервісі «Вчасно» підписали даний акт цифровими підписами та скріпили електронними печатками.

Вартість наданих послуг була повністю сплачена Позивачем Відповідачу згідно платіжного доручення № 307 від 24.04.2018р.

Відповідно до п. 3.3.7 Договору замовник зобов`язаний своєчасно підписувати надані експедитором Акти наданих послуг для засвідчення факту належного надання послуг Експедитором за Договором.

Таким чином, суд вважає акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № НП/7- 0020656, який підписаний позивачем не тільки документом на підставі якого здійснюється оплата послуг з організації перевезення, а й доказом того, що позивач засвідчив факт належного надання послуг Експедитором за Договором.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до ч. 5 ст. 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з приписами ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу.

Відтак, сторони, звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Враховуючи те, що норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом Учасників справи подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Однак, позивачем належними та допустимими доказами не доведено того, що відповідачем не доставлено товар на адресу третьої особи вул. Космічна, 3п, м. Синельникове та не спростовано факту отримання вантажу працівником складу ТОВ "Ай Пі Джі Кріспс Продакшин" Кожаєвою Ю.С.; з клопотанням про витребування доказів від учасників процесу чи інших організацій позивач до суду не звертався.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 79819,37 грн. вартості втраченого вантажу.

Згідно з ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За даних обставин, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на позивача.

Керуючись статтями 73, 86, 129, 219, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 17.05.2019р.

Суддя В.В. Паламарчук