РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.05.2019Справа № 910/2002/19

Господарський суд міста Києва у складі: головуючий - суддя Спичак О.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс»
ДоДочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України
Простягнення 60 907,94 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення 60 907,94 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконанні свої зобов`язання за договором № 24/06-17 від 24.06.2017 на надання послуг з експлуатаційного утримання та поточного дрібного ремонту автодоріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіального) та місцевого значення загального користування у Київській області (ліквідація ямковості), згідно акту приймання виконаних будівельних робіт за 2017 рік та сплати вартості проведених робіт за ним. Враховуючи наявну заборгованість відповідача позивачем було подану зазначену позовну заяву.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини 6 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 18.03.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 11-А.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала про відкриття провадження у справі була вручена відповідачу 22.03.2019. Однак, у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, а саме протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, відповідач не подав до суду відзив на позов.

16.05.2019 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він проти задоволення позовних вимог заперечив посилаючись на те, що в акті № 1 приймання виконаних будівельних робіт не зазначено ні дата підписання, виконання робіт та немає посилання на договір до якого вони належать. А це означає, що ці акти можуть бути застосований до інших договірних правовідносин, а у даній справі про стягнення заборгованості за спірним договором, виконання належними актами не підтверджено, що є підставою відмови у задоволенні позову за наявним предметом і підставами позову. Також відповідач наголосив на тому, що строк оплати по договору не настав, оскільки в п. 4.1 договору, зазначено, що розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт за формою КБ-3, після надходження фінансування від - Служби автомобільних доріг у Київській області. Тобто, сторони у договорі обумовили настання обов`язку щодо оплати виконаних робіт відкладальною обставиною - надходження фінансування від Служби автомобільних доріг у Київській області. Тобто, момент виникнення обов`язку з оплати робіт поставлений в залежність від настання відкладальної обставини, після настання якої позивач має право вимагати виконання грошового зобов`язання в порядку, визначеному ст. 530 ЦК України.

Наразі, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

До того ж, з огляду на те, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Відповідно до ч.4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2017 між Дочірнім підприємством «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна Акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс» (субпідрядник) було укладено договір № 24/06-17 від 24.06.2017 на надання послуг з експлуатаційного утримання та поточного дрібного ремонту автодоріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіального) та місцевого значення загального користування у Київській області (ліквідація ямковості), згідно дефектних актів, відповідно до п.1.1. якого субпідрядник зобов`язується за дорученням генпідрядника та замовника - Служби автомобільних доріг у Київській області, надати послуги з експлуатаційного утримання та поточного дрібного ремонту автодоріг значення (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіального) та місцевого значення загального користування у Київській області (ліквідація ямковості), згідно дефектних актів, а генпідрядник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги після оплати послуг замовником.

Відповідно до п. 1.2 договору № 24/06-17 від 24.06.2017, визначено найменування послуг: поточний дрібний ремонт та експлуатаційне утримання автомобільних доріг (ліквідація ямковості).

Склад та обсяги послуг: згідно затверджених замовником акту дефектів (технічного завдання) та проектної (кошторисної) документації. Розробка кошторисної документації покладається на субпідрядника, кошторисна документація перевіряється генпідрядником та затверджується замовником (п.1.3 договору).

Відповідно до п. 2.2. договору № 24/06-17 від 24.06.2017, субпідрядник забезпечує відповідність якості будівельних матеріалів, конструкцій, устаткування, що постачається ним шляхом оперативного лабораторного контролю та відповідності специфікаціям, державним стандартам, технічним умовам, а також надає самі сертифікати, технічні паспорти, та інші документи, що засвідчують їх характеристики і якість та лабораторні підбори асфальтобетонних, щебеневих та інших сумішей. Субпідрядник зобов`язаний повідомляти письмово генпідрядника про проведення поточних перевірок та випробувань послуг, матеріалів та устаткування за 3 три дні до їх проведення. Результати перевірок і випробувань оформлюються протоколом (актом) за підписом сторін (субпідрядника, генпідрядника та замовника). Генпідрядник має право вимагати проведення додаткових випробувань і перевірок матеріалів і послуг, в прийманні яких він брав участь. Обумовлені цим додаткові витрати, якщо використані матеріали і виконані послуги не відповідають відповідним також при несвоєчасному запрошенні генпідрядника та замовника (за відсутності запрошення) покриває субпідрядник.

За умовами п.3.1 договору №24/06-17 від 24.06.2017, загальна вартість послуг за цим договором складається з вартості послуг, наданих в межах строку його дії згідно договірних цін на послуги, які фактично надавалися, і орієнтовно становить 1 500 000,00 грн з урахуванням податку на додану вартість.

Пунктом 3.2 договору №24/06-17 від 24.06.2017 передбачено, що вартість послуг визначається, як фактична вартість виконаних і прийнятих замовником послуг.

Договірна ціна розробляється на підставі поточних цін на матеріальні ресурси, які не перевищують звичайних цін, затверджених Службою автомобільних доріг України у Київській області. При визначенні фактичної вартості наданих послуг - приймається в межах кошторисного ліміту (п. 3.3 договору №24/06-17 від 24.06.2017).

У п.5.1 укладеного між сторонами правочину вказано, що строк надання послуг складає: протягом 2017 року. Строк надання послуг визначається пунктом 5.1 цього договору з урахуванням ч. 3 ст. 631 цивільного кодексу.

Відповідно до п. 5.2 договору №24/06-17 від 24.06.2017, місце надання послуг: автомобільні дороги (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіального) та місцевого значення загального користування у Київській області (ліквідація ямковості), згідно затверджених замовником дефектних актів.

Згідно п. 5.4 спірного правочину, після надання послуг між сторонами оформлюється акти приймання-передачі виконаних робіт (форми КБ-2В, КБ-3), які оформлюються уповноваженими представниками сторін.

Згідно п. 5.3.1 договору №24/06-17 від 24.06.2017 генпідрядник (представником якого є начальник та головний інженер філії Броварське ДЕУ, що обслуговує дорогу, на якій надаються дані послуги) разом з замовником (представником відділу якості, технічного контролю та нових технологій) здійснює контроль і технічний нагляд за якістю та обсягами наданих послуг та їх відповідністю будівельним нормам і правилам.

Пунктом 4.1. договору №24/06-17 від 24.06.2017 встановлено, що розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3), після надходження фінансування від замовника - Служби автомобільних доріг у Київській області та після підписання сторонами акту приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), а також після одержання від субпідрядника документів, зазначених пунктом 4.2 договору.

Акти приймання підрядних послуг та довідки (форми КБ2-в, КБ-3) готує субпідрядник і передає для підписання уповноваженим представникам генпідрядника (головному інженеру філії, де надаються послуги) у строк не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення звітного періоду. Уповноважений представник генпідрядника протягом трьох днів перевіряє реальність акту і підписує його в частині фактично наданих обсягів послуг. До акту додаються: документи, що підтверджують належну якість послуг, первинні документи, передбачені для даного виду послуг чинним законодавством (п.4.2 договору №24/06-17 від 24.06.2017).

Відповідно до п. 5.14 договору №24/06-17 від 24.06.2017 здавання-приймання послуг замовнику здійснюється у відповідності з чинними нормативними документами, та проводиться уповноваженими представниками генпідрядника (головним інженером, чи іншою уповноваженою особою тієї філії, що обслуговує дорогу, на якій надаються дані послуги) і субпідрядника. Якщо при здаванні-прийманні послуг будуть виявлені факти неякісного надання послуг, генпідрядник не приймає таких послуг до їх усунення.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2017, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.10.1 договору №24/06-17 від 24.06.2017).

Як стверджує позивач, ним, на виконання мов договору №24/06-17 від 24.06.2017 було проведено роботи з експлуатаційного утримання та поточного дрібного ремонту автодоріг державного (міжнародні, національні, регіональні) значення загального користування Київської області (експлуатаційне утримання автомобільної дороги М-07 Київ - Суми - Юнаківка - км 29+000 - 65+500), вказані роботи було прийнято Дочірнім підприємством «Київське обласне дорожнє управління Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», про що складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт за січень 2018 та акт №1 за 2017 рік на суму 860 907,94 грн. Зазначені довідка та акт підписано представниками сторін, замовника та філії Броварське ДЕУ і скріплено печатками суб`єктів господарювання.

В свою чергу, відповідач здійснив лише часткову оплату виконаних робіт на суму 800 00,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень, у зв`язку із чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 60 907,94 грн.

Враховуючи наявну заборгованість відповідача, позивачем було складено на направлено останньому вимогу за № 2 від 05.02.2019, в якій позивач вимагав перерахувати на свій розрахунковий рахунок грошові кошти у сумі 60 907,94 грн.

Разом із тим, дана вимога залишена Дочірнім підприємством «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» без належного реагування, у зв`язку із чим, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 60 907,94 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив посилаючись на те, що в акті № 1 приймання виконаних будівельних робіт не зазначено ні дата підписання, виконання робіт та немає посилання на договір до якого вони належать. А це означає, що цей акт може бути застосований до інших договірних правовідносин, а у даній справі про стягнення заборгованості за спірним договором, виконання належними актами не підтверджено, що є підставою відмови у задоволенні позову за наявним предметом і підставами позову. Також відповідач наголосив на тому, що строк оплати по договору не настав, оскільки в п. 4.1 договору, зазначено, що розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт за формою КБ-3, після надходження фінансування від - Служби автомобільних доріг у Київській області. Тобто, сторони у договорі обумовили настання обов`язку щодо оплати виконаних робіт відкладальною обставиною - надходження фінансування від Служби автомобільних доріг у Київській області. Тобто, момент виникнення обов`язку з оплати робіт поставлений в залежність від настання відкладальної обставини, після настання якої позивач має право вимагати виконання грошового зобов`язання в порядку, визначеному ст. 530 ЦК України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Дослідивши зміст договору поставки договір № 24/06-17 від 24.06.2017 на надання послуг з експлуатаційного утримання та поточного дрібного ремонту автодоріг державного значення (міжнародні, національні, регіональні), державного значення (територіального) та місцевого значення загального користування у Київській області (ліквідація ямковості), згідно дефектних актів, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

За приписами ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Частиною 1 ст.854 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як вказувалось вище, за умовами п. 4.1. договору №24/06-17 від 24.06.2017 встановлено, що розрахунки за надані послуги здійснюються на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-2в, КБ-3), після надходження фінансування від замовника - Служби автомобільних доріг у Київській області та після підписання сторонами акту приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), а також після одержання від субпідрядника документів, зазначених пунктом 4.2 договору.

Як свідчать матеріали справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс» було проведено роботи з експлуатаційного утримання та поточного дрібного ремонту автодоріг державного (міжнародні, національні, регіональні) значення загального користування Київської області (експлуатаційне утримання автомобільної дороги М-07 Київ - Суми - Юнаківка - км 29+000 - 65+500), вказані роботи було прийнято Дочірнім підприємством «Київське обласне дорожнє управління Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», про що складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт за січень 2018 та акт №1 за 2017 рік на суму 860 907,94 грн. Зазначені довідка та акт підписано представниками сторін, замовника та філії Броварське ДЕУ і скріплено печатками суб`єктів господарювання.

Посилання відповідача, що вищезазначений акт №1 за 2017 рік на суму 860 907,94 грн не є належним доказом в підтвердження надання послуг по договору № 24/06-17 від 24.06.2017 судом не приймається з огляду на те, що вищезазначений акт підписано представниками трьох сторін, що свідчить про прийняття робіт, а в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, що свідчили б про те, що між сторонами існували інші договірні правовідносини на підставі яких були складені довідка про вартість виконаних будівельних робіт за січень 2018 та акт №1 за 2017 рік на суму 860 907,94 грн. Крім того, в матеріалах справи містяться платіжні доручення в підтвердження часткової оплати робіт по договору, в яких в призначенні платежу зазначено договір № 24/06-17 від 24.06.2017.

Таким чином, за результатами дослідження представлених позивачем доказів судом встановлено, що наявні в матеріалах справи довідка про вартість виконаних будівельних робіт за січень 2018 та акт №1 за 2017 рік на суму 860 907,94 грн є належними та допустимими доказами в розумінні присів ст. ст. 76, 77 ГПК України, які підтверджують обставини виконання позивачем підрядних робіт згідно умов договору, який визначений позивачем як підстава позову та порушення його умов.

Разом з тим, з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що відповідач свої зобов`язання по оплаті виконаних робіт здійснив частково, з огляду на що заборгованість відповідача перед позивачем по договору підряду становить суму у розмірі 60 907,94 грн.

При цьому судом зазначається, що умова договору про здійснення оплати виконаних робіт лише після надходження фінансування від замовника - Служби автомобільних доріг у Київській області, не нівелюють обов`язку генпідрядника оплатити роботи, виконані субпідрядником за договором №24/06-17 від 24.06.2017. При цьому, суд зауважує наступне.

Згідно зі ст.96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Наразі, норми чинного цивільного і господарського законодавства не містять винятків про зміну чи невілювання зобов`язань при фінансуванні зобов`язання за рахунок іншого суб`єкта господарювання.

Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Також відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зі змісту рішення від 18.10.2005 Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» відсутність коштів не виправдовує бездіяльність боржника.

Крім того, суд зазначає, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У ст.11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом №2148-08 від 19.10.1973 Президії Верховної Ради Української РСР, кожен має право при визначенні його прав і обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Одночасно, у рішенні №7-рп/2013 від 11.07.2013 Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що зобов`язання повинні ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004 Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що у даному випадку ненадходження грошових коштів від Служби автомобільних доріг не може вважатись відкладальною умовою у розумінні ст.212 Цивільного кодексу України та не нівелює обов`язку відповідача оплатити виконані позивачем роботи. Аналогічну правову позицію висловлено у постанові від 15.05.2012 у справі №11/446 Верховного Суду України, постановах від 27.04.2015 по справі №910/19188/14.

Отже, виходячи з наведеного вище, приймаючи до уваги позицію Конституційного Суду України, Верховного Суду України, суд дійшов висновку, що строк оплати робіт, наданих у відповідності до договору настав.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, враховуючи те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, та належних і допустимих доказів виконання в повному обсязі своїх обов`язків за договором №24/06-17 від 24.06.2017 не надав, господарський суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс» до Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» Відкритого акціонерного товариства «Державна Акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення 60 907,97 грн.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління Відкритого акціонерного товариства «Державна Акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (03151, м.Київ, Солом`янський район, вул.Народного Ополчення, буд.11-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмачгазбудсервіс» (08130, Києво-Святошинський район, Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, 26, ) заборгованість в розмірі 60 907,94 грн та судовий збір в сумі 1 921,00 грн.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

4. Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Спичак О.М.