ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2019 р. Справа№ 911/2434/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Суліма В.В.

при секретарі: Петрик М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Софін О.В.;

від відповідача: Мартиновський О.В.;

від третьої особи 1: Довбиш С.П.;

від третьої особи 2: не з`явився;

від третьої особи 3: не з`явився;

від третьої особи 4: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національного банку України

на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.02.2019

про зупинення провадження у справі

у справі № 911/2434/18 (суддя - Карпечкін Т. П.)

за позовом Національного банку України

до Приватного акціонерного товариства "Росава"

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1)Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль", 2)Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит",

3)Товариства з обмеженою відповідальністю "Росава-брок"

4)Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України"

про звернення стягнення на предмет застави

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та хід розгляду справи у суді першої інстанції

Національний банк України звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Росава" за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль", Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", Товариства з обмеженою відповідальністю "Росава-брок" та Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" про звернення стягнення на предмет застави.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» умов кредитних договорів, виконання яких забезпечення договорами застави корпоративних прав на частку в статутному капіталі юридичної особи, укладеного між Національним банком України та ПрАТ «Росава».

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.02.2019 зупинено провадження у справі № 911/2434/18 до набрання законної сили рішення Господарського суд Київської області у справі № 911/2498/18 (до остаточного вирішення питання про визнання грошових вимог Національного банку України у справі № 911/2498/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Росава").

Зобов`язано учасників справи після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 911/2434/18, подати до суду відповідні докази.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що розгляд справи Господарського суду Київської області № 911/2434/18 не може бути здійснений до розгляду кредиторських вимог Національного банку України до боржника - Приватного акціонерного товариства "Росава" у справі № 911/2498/18.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області у справі № 911/2434/18 від 06.02.2019 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що Національний банк України звернувся до суду з позовною заявою у даній справі до ведення мораторію на задоволення вимог кредиторів; судом першої інстанції не взято до уваги, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2019 про банкрутство було зупинено дію ухвали Господарського суду Київської області від 27.11.2018, якою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; суд першої інстанції не вказав, яким чином розгляд справи № 911/2434/18 може вплинути на розгляд даної справи, тоді як зупинення провадження у справі порушує розумні строки тривалості судового провадження.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 911/2434/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є. Ю., Сулім В. В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 було відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 15.05.2019.

Позиції учасників справи

11.05.2019 через відділ документального забезпечення суду від третьої особи 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Третя особа 1, заперечуючи проти доводів апелянта, вказала, що оскаржувана ухвала винесена в повній відповідності до законодавства України.

14.05.2019 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Відповідач, заперечуючи проти доводів апелянта, вказав, що викладені в апеляційній скарзі Національного банку України доводи не слугують підставою для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Явка представників сторін та результати розгляду заявлених у судовому засіданні клопотань

Представники третіх осіб 2, 3, 4 у судове засідання 15.05.2019 року не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час і місце розгляду справи представники сторін були повідомлені належним чином.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов`язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 15.05.2019 року за відсутності представників третіх осіб 2, 3, 4.

У судовому засіданні 15.05.2019 представником позивача було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості останньому ознайомитись з поданим ПрАТ «Росава» відзивом на апеляційну скаргу та надати письмові заперечення.

Колегія суддів, порадившись на місці, вирішила заявлене клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи задовольнити частково, оголосивши перерву на 30 хвилин та надати на ознайомлення представнику позивача відзив відповідача на апеляційну скаргу.

В частині клопотання про відкладення розгляду справи колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні з наступних підстав.

Статтею 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Представнику позивача було надано час на ознайомлення з поданим відповідачем відзивом на апеляційну скаргу, у зв`язку з чим останній міг надати щодо нього свої усні міркування та заперечення.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Оскільки представники позивача, відповідача та третьої особи 1 з`явились у судове засідання 15.05.2019, мали змогу виразити свої пояснення, думки, міркування та заперечення щодо доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи процесуальні строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, а тому у колегії суддів відсутні підстави для відкладення розгляду справи на іншу дату.

У судовому засіданні 15.05.2019 позивач апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

У судовому засіданні 15.05.2019 відповідач та третя особа 1 проти задоволення апеляційної скарги заперечували, ухвалу суду першої інстанції просив залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Національний банк України звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Росава" за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль", Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", Товариства з обмеженою відповідальністю "Росава-брок" та Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" про звернення стягнення на предмет застави.

23.01.2019 представником відповідача було подано клопотання про зупинення провадження у справі № 911/2434/18 у зв`язку з тим, що стосовно відповідача - Приватного акціонерного товариства "Росава" відкрито провадження у справі про банкрутство, про що зроблено оголошення, яке офіційно оприлюднено.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.02.2019 зупинено провадження у справі № 911/2434/18 до набрання законної сили рішення Господарського суд Київської області у справі № 911/2498/18 (до остаточного вирішення питання про визнання грошових вимог Національного банку України у справі № 911/2498/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Росава").

Зобов`язано учасників справи після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 911/2434/18, подати до суду відповідні докази.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що розгляд справи Господарського суду Київської області № 911/2434/18 не може бути здійснений до розгляду кредиторських вимог Національного банку України до боржника - Приватного акціонерного товариства "Росава" у справі № 911/2498/18.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Предметом даного спору є вимоги позивача про:

- в рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» перед Національним банком України за генеральним кредитним договором про надання стабілізаційного кредиту № 44 від 16.02.2015 у розмірі 779 306 187,52 грн. звернути стягнення за договором застави корпоративних прав на частку в статутному капіталі юридичної особи, що посвідчений 16.02.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі № 748, на предмет застави, що належить на праві власності Приватному акціонерному товариству «Росава», корпоративні права на частку у статутному капіталі юридичної особи, а саме прості іменні акції Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль», шляхом надання права продажу предмету застави - Національному банку України з правом укладання від імені Приватного акціонерного товариства «Росава» договорів купівлі-продажу акцій;

- в рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» перед Національним банком України за генеральним кредитним договором про надання стабілізаційного кредиту № 47 від 17.06.2015 у розмірі 760 052 327,83 грн. звернути стягнення за договором застави корпоративних прав на частку в статутному капіталі юридичної особи, що посвідчений 17.06.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі № 2926, на предмет застави, що належить на праві власності Приватному акціонерному товариству «Росава», корпоративні права на частку у статутному капіталі юридичної особи, а саме прості іменні акції Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль», шляхом надання права продажу предмету застави - Національному банку України з правом укладання від імені Приватного акціонерного товариства «Росава» договорів купівлі-продажу акцій.

В той же час, в провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2498/18 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Росава", яке є відповідачем у даній справі.

З моменту порушення провадження у справі про банкрутство, пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство ( ч. 15 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Відповідно до частин 1-5 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред`явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов`язаннях боржника, що виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство.

Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз`яснити позивачу зміст ч. 4 ст. 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання.

Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову.

У разі звернення позивача із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство після винесення ухвали господарського суду за результатами розгляду цих вимог позовне провадження підлягає закриттю.

Якщо у відкритті провадження (проваджень) у справі про банкрутство відмовлено або провадження у справі про банкрутство припинено, позовне провадження підлягає поновленню і позов розглядається по суті.

Згідно з ч. 6 ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» положення частин першої - четвертої цієї статті не застосовуються до позовів за вимогами кредиторів, на які не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до першого-другого абзаців ч. 3 ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій.

Отже, мораторій розповсюджується на вимоги про звернення стягнення на заставлене майно.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до даних правовідносин застосовуються положення частин першої-четвертої ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Під час розгляду даної справи у позовному провадженні, ухвалою Господарського суду Київської області від 27.11.2018 у справі № 911/2498/18 було відкрито провадження про банкрутство відповідача. В цей же день на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення про порушення судом справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Росава".

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування і на вимоги Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та/або її дочірнього підприємства, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії, щодо сплати заборгованості (у тому числі неустойки, 3 відсотків річних та інфляційних втрат) за поставлений/спожитий природний газ, що утворилася станом на 1 травня 2015 року.

Як вбачається із матеріалів справи, скориставшись своїм правом передбаченим ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", 19.12.2018 Національний банк України звернувся до суду в мажах справи про банкрутство ПАТ «Росава» із заявою про визнання кредиторських вимог до боржника на загальну суму 5 690 167 242,66 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.12.2018 у справі № 911/2498/18 заяву Національного банку України про визнання грошових вимог до боржника було прийнято до розгляду.

Стосовно твердження апелянта на те, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2019 у справі № 911/2498/18 було зупинено дію ухвали Господарського суду Київської області від 27.11.2018, колегія суддів зазначає, що зупинення дії ухвали від 27.11.2018 не свідчить про її скасування та не зупиняє дію статей 17 та 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Колегією суддів також враховано, що ухвала Господарського суду Київської області від 27.11.2018 у справі № 911/2498/18 була залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2019.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 227 ГПК України, на господарський суд покладено обов`язок зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. При цьому, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, з іншою справою, що розглядається судом; 2) чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Разом з тим, системний аналіз положень частини 1 статті 1, частини 3 статті 19, статті 23 Закону про банкрутство, дозволяє зробити висновок про те, що з моменту порушення справи про банкрутство права заставного кредитора обмежуються на предмет вільного вибору способів та процедури звернення стягнення на заставне майно, а також після порушення провадження у справі про банкрутство пред`явлення забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть відбуватися лише в порядку, передбаченому Законом про банкрутство, та в межах провадження у справі про банкрутство, а забезпечені кредитори набувають статусу учасника провадження у справі про банкрутство з моменту порушення такого провадження.

Отже, завданням процедури банкрутства є задоволення всіх вимог кредиторів боржника, зокрема, й скаржника, як заставодержателя майна боржника, і тільки в межах процедури банкрутства буде здійснюватися звернення стягнення на майно боржника тими способами, які допускає Закон про банкрутство.

Отже, судом першої інстанції не порушено вимог статті 17 Закону про банкрутство та статей 227, 229 ГПК України, оскільки в даному випадку положення законодавства про банкрутство є переважними, як спеціальні норми права, по відношенню до загальних норм ГПК України.

Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 04.12.2018 у справі № 916/2611/14 та від 14.02.2018 у справі № 922/4991/15.

За таких обставин, судова колегія вважає, що зупинення розгляду спору, у даному конкретному випадку, є виправданим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розгляд даної справи не може бути здійснений до розгляду кредиторських вимог Національного банку України до боржника - Приватного акціонерного товариства "Росава" у справі № 911/2498/18, у зв`язку з чим клопотання представника відповідача про зупинення провадження у даній справі правомірно задоволено судом першої інстанції.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування судового рішення по даній справі апелянтом не наведено.

Стосовно посилання апелянта, що при винесені оскаржуваної ухвали суд першої інстанції порушив право позивача на розгляд справи впродовж розумного строку, колегія суддів зазначає наступне.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Європейський суд щодо тлумачення положення «розумний строк» в рішенні у справі «Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства» роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Зазначене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття розумності строку розгляду справи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини слід розглядати як порушення не лише з точки зору довготривалості розгляду. Занадто швидкий розгляд справи також може свідчити про порушення розумності строку її розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини оцінка у конкретній справі: обґрунтованість тривалості проваджень відповідно до статті 6 § 1 має бути оцінена окремо для кожної справи відповідно до обставин (Frydlender v. France [GC] (Фрайдлендер проти Франції) [ВП], § 43), що може встановити загальну оцінку (Obermeier v. Austria (Обермайєр проти Австрії, § 72).

Таким чином, розумний строк судового розгляду є оціночним поняттям та становить ідеальну часову модель відправлення правосуддя без визначення конкретних строків з огляду на ті дії (рішення), які суд ухвалює для справедливого та неупередженого розгляду справи з метою постановлення обґрунтованого, як це визначено в ст. 236 ГПК України, рішення, що повинно бути ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Розгляд даної справи не може бути здійснений до розгляду кредиторських вимог Національного банку України до боржника - Приватного акціонерного товариства "Росава" в межах справи № 911/2498/18 про банкрутство.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду Київської області від 06.02.2019 року у справі № 911/2434/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.02.2019 у справі № 911/2434/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 06.02.2019 року у справі № 911/2434/18 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 911/2434/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.05.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

В.В. Сулім