Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. Справа № 906/330/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Шепіль Л.І. (директор)

від відповідачів: Дубчак М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "Аммонн"

до 1) Житомирської міської ради,

2) Виконавчого комітету Житомирської міської ради

про стягнення 581305,31 грн

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з Житомирської міської ради 581305,31грн. втраченої вигоди за період з травня 2016 по вересень 2017, внаслідок затвердження Житомирською міською радою тарифів на послуги позивача нижчими від розміру економічно обгрунтованих витрат на їх виробництво.

29.05.18 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.44 т.1), в якому Житомирська міська рада позов не визнає з тих підстав, що між сторонами відсутні договірні відносини щодо встановлення тарифів на послуги з утримання будинків; встановлення тарифів відноситься до владних повноважень виконкому Житомирської міської ради і не є господарським зобов`язанням перед позивачем; розрахунок збитків є теоретичним, побудований на можливих очікуваннях отримання доходу не підтверджений належними доказами; доказів надання послуг у повному обсязі не надано; позивач мав право розраховувати на прибуток, отриманий згідно затверджених тарифів ; термін дії затвердженого тарифу не обмежений у часі та не має кінцевої дати застосування.

14.08.18 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Виконавчий комітет Житомирської міської ради позов не визнає з тих підстав, що між сторонами відсутні договірні відносини, встановлення тарифів відноситься до владних повноважень відповідача і не є господарським зобов`язанням перед позивачем; саме бездіяльність позивача (неусунення ним недоліків у розрахунках) призвела до незатвердження нових тарифів у 2016 році; лише після дотримання усіх процедур було прийняте рішення №696 від 02.08.17. Розрахунок збитків є теоретичним, побудований на можливих очікуваннях отримання доходу не підтверджений належними доказами. Жодного підтвердження обов`язку відповідача встановити для позивача нові тарифи до травня 2016 позивачем не наведено. Нормами чинного законодавства не встановлено терміну чи періоду протягом якого орган місцевого самоврядування може розглядати питання встановлення нового тарифу на відповідні послуги. Позивач не мав жодних підстав розраховувати на кошти зазначені у позові. Позивачем не надано належних доказів понесених витрат на послуги адвоката в розмірі 2400грн.

20.08.18 до суду надійшло клопотання Приватного підприємства "Аммонн" про призначення по справі судової економічної експертизи з метою визначення розміру збитків, завданих наданням послуг за тарифами, нижче економічно обгрунтованих. Позивачем запропоновано питання, які необхідно покласти на вирішення експерту.

21.08.18 до суду надійшла відповідь на відзив , в якому позивач зазначив, що отримавши звернення від позивача 03.03.16 відповідач-2 мав його розглянути у термін не більше ніж 45 днів; договірних відносин між сторонами не існує, однак такі відносини виникають в силу закону, за яким органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обгрунтованих витрат на їх виробництво; недоліки, на які звернув увагу антимонопольний комітет, були допущені в рішеннях відповідача-2, а не позивачем; право на стягнення заявлених коштів обгрунтовано Законом України "Про житлово-комунальні послуги", яким встановлено обов`язок органу місцевого самоврядування відшкодувати різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обгрунтованими витратами на виробництво цих послуг. Розмір відшкодування різниці буде встановлено експертом. Встановлення тарифів здійснюється на плановий період, на 12 місяців, тому виникає необхідність щороку переглядати встановлені тарифи попереднього періоду. Затягування відповідачем-2 на значний період з прийняттям рішення про затвердження нових тарифів на 2016 рік спричинило збитки позивачеві, яким надавалися послуги за вказаний період на вкрай невігідних для нього умовах.

З метою забезпечення правильного і всебічного розгляду справи, суд ухвалою від 23.08.18 призначив проведення у даній справі судової економічної експертизи.На вирішення експертів були поставлені запитання: чи є економічно обгрунтовані тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинокових територій, які надані Приватним підприємством "Аммонн" 03.03.16 та 20.04.16 до виконавчого комітету Житомирської міської ради? Якщо вищевказані тарифи є обгруновані, то яким є розмір втрат Приватного підпиємства "Аммонн" кожного місяця в зв`язку з незатвердженям виконавчим комітетом Житомирської міської ради цих тарифів в період з 01.05.16 по 31.08.17?

20.02.19. до суду від експертної установи надійшов лист, з якого вбачається, що ухвала суду від 23.08.18 залишена без виконання у зв`язку з відсутністю здійснення попередньої оплати вартості експертизи Приватним підприємством "Аммонн".

У судовому засіданні 24.04.19 оголошувалась перерва до 06.05.19, до 13.05.19.

У судовому засіданні предстаник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів у судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2014 року між Житомирською міською радою (надалі - Власник) та Приватним підприємством "АММОНН" (надалі - Виконавець) укладено Договір на виконання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно п. 1.1., 1.2. Договору його предметом є передача Власником виконавцю функцій виконання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та здійснення контролю за якістю їх надання, а Виконавцем здійснення функцій з його управління, утримання та проведення розрахунків із споживачами. Власник передає Виконавцю на утримання житлові будинки та прибудинкові території Житомирської міської ради згідно з Додатком 1 до даного Договору.

Відповідно до п. 1.4. Договору весь обсяг та порядок надання послуг з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюються відповідно до діючих нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та рішень органу місцевого самоврядування.

Пунктом 2.4.27 Договору передбачено, що Виконавець зобов`язаний розробляти і подавати на встановлення розрахунки щодо рівня цін/тарифів на житлово-комунальні послуги в порядку, встановленому законодавством.

З березня 2015 року ПП "АММОНН" надавало послуги по тарифам, встановленими рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 18.03.2015 року №139 "Про встановлення приватному підприємству "АММОНН" тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" згідно з Додатком 2, а саме: тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за 1 кв.м. загальної площі квартири становив 1.40 грн.

Законом України "Про державний бюджет України на 2016 рік" було установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень; у погодинному розмірі: з 1 січня - 8,29 гривні, з 1 травня - 8.69 гривні, з 1 грудня - 9.59 гривні. Крім того, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було збільшено тарифи на електроенергію.

У зв`язку з цим, ПП "АММОНН" звернулось до виконавчого комітету Житомирської міської ради з проханням затвердити нові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що підтверджується листом №97 від 03.03.2016 року та листом №135 від 20.04.2016 року.

На офіційному веб-сайті Житомирської міської ради 20.04.2016 року було розміщено в рубриці "Документи" проект рішення виконавчого комітету "Про встановлення тарифів на послуги ПП "АММОНН" з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій".

Середньозважений тариф, який є економічно обгрунтованим, відповідно до додатку 2 проекту рішення розміщеного на веб-сайті Житомирської міської ради, за 1кв.м. загальної площі квартири становив 1.76 грн., тобто збільшився на 0,36 грн. в порівнянні з тарифом 2015 року.

Згідно п. 39 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року №869 (далі -Порядок) для встановлення тарифу на послуги виконавець подає органу місцевого самоврядування заяву про встановлення тарифу і розрахунок тарифу на планований період за встановленими таким органом формами з відповідними розрахунками, підтвердними матеріалами і документами, що використовувалися під час їх проведення.

Пунктом 36 Порядку передбачено, що метою коригування тарифів, що розраховуються згідно з цим Порядком, є забезпечення відшкодування у повному обсязі економічно обгрунтованих планованих витрат, що враховуються під час визначення повної собівартості послуг, планованого прибутку та податку на додану вартість. Механізм коригування тарифів на послуги запроваджується у разі, коли протягом строку дії таких тарифів змінюються ставки податків і зборів (обов`язкових платежів), рівень заробітної плати у виконавця відповідно до законодавства, Генеральної та галузевої угод, ціни (тарифи) на паливно-енергетичні та матеріальні ресурси. Коригуванню підлягають лише складові витрати, за якими відбулися цінові зміни у бік збільшення (зменшення), що сприятиме забезпеченню економічної обгрунтованості та прозорості запровадження механізму коригування тарифів на послуги.

Згідно п. 40. 41 Порядку розгляд розрахунків тарифів, поданих виконавцем, здійснюється органом місцевого самоврядування протягом одного календарного місяця, а у разі коригування тарифів - протягом десяти календарних днів з дня отримання відповідної заяви у порядку, встановленому Мінрегіоном. Рішення про встановлення тарифів оприлюднюється органом місцевого самоврядування у засобах масової інформації та/або на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дати його прийняття.

Проте, в строк, встановлений п. 40. 41 Порядку розгляд розрахунків тарифів здійснено не було.

В квітні 2017 році Позивач повторно звернувся до Відповідача з проханням змінити встановлені рішенням від 18.03.2015 року №139 тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

І лише 2 серпня 2017 року рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради №696 "Про встановлення тарифів на послуги приватного підприємства "АММОНН" з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" було встановлено для ПГІ "АММОНН" тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (з врахуванням прожиткового мінімуму в розмірі 1 684 грн. відповідно до ЗУ "Про державний бюджет на 201 7 рік") згідно з Додатком 2, що вводяться в дію через 15 днів з дня то офіційного оприлюднення в друкованих засобах масової інформації та тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (з врахуванням зміни прожиткового мінімуму 1 762 грн. відповідно до ЗУ "Про державний бюджет на 2017 рік") згідно з додатком 3, що вводяться в дію з 01.12.2017 року (а.с.28-34).

Підставою для даного позову стало те,що тривалий час Позивач надавав послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по заниженим тарифам, які були нижчими від економічно обгрунтованих витрат на виробництво цих послуг та зазнав у зв`язку з цим втрат (збитків). Позивач, на його думку, повинен був отримати доходи у розмірі 581305,31 грн., оскільки подані на затвердження нові розміри тарифів були пораховані у зв`язку збільшенням ціни складових витрат на виконання вимог законодавства.

Позивач вказує на факт протиправної поведінки та грубого порушення винного стороною правил господарської діяльності (в порушення умов договору не було дотримано порядку перегляду тарифів, а саме: в строк, встановлений законодавством, не було прийнято рішення про затвердження нових тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у зв`язку зі збільшенням ціни складових витрат); вказане призвело до завдання Позивачу збитків (упущеної вигоди), оскільки він надавав послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по цінам згідно рішення №139 від 18.03.15, які були нижче економічно обгрунтованого рівня, які встановлені рішенням №696 від 02.08.17; в разі своєчасного розгляду звернення Позивача про зміну тарифів останній би не зазнав втрат; у Відповідача не було жодних перешкод для своєчасного затвердження тарифів для ПП "АММОНН".

Статтею 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що виконавець має право відшкодування втрат у разі затвердження відповідним органом місцевого самоврядування цін/ тарифів нижчими від розміру економічно обгрунтованих витрат на їх виробництво.

Згідно п. 42 Порядку розрахунок втрат виконавців, які виникли протягом періоду розгляду розрахунків тарифів, встановлення та їх оприлюднення органом місцевого самоврядування (далі - втрати виконавців), здійснюється виконавцем.

Відповідно до п. 44 Порядку втрати виконавців включаються до складу тарифів під час наступного (чергового) перегляду органом місцевого самоврядування тарифів на ці послуги, крім випадку, коли відшкодування таких втрат здійснюється за рахунок відповідного місцевого бюджету.

В п. 2.2.7 Договору зазначено, що Виконавець має право на відшкодування втрат у разі встановлення відповідним органом місцевого самоврядування цін/тарифів, нижчих від розміру економічно обгрунтованих витрат на їх виробництво.

Листом №198 від 20.07.17 ПП "АММОНН" звернулося до Житомирської міської ради з вимогою відшкодувати втрати в розмірі 1011,5 тис. грн., яких підприємство зазнало протягом періоду розгляду розрахунків тарифів. Проте, вказана вимога так і не була задоволена.

Статтею 19 Конституції України передбачається, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Приписами статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" унормовано, що залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець має право розробляти і подавати на затвердження розрахунки щодо рівня цін/тарифів на житлово-комунальні послуги першої і другої групи (пункти 1 та 2 частини першої статті 14 цього Закону) в порядку, встановленому законодавством.

Статтею 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно бгрунтованих витрат на їх виробництво (надання). У разі встановлення органом місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, орган, який їх затвердив, зобов`язаний відшкодувати з відповідного місцевого бюджете виконавцям/виробникам різницю між встановленим розміром цін/тарифів та економічно обгрунтованими витратами на виробництво цих послуг.

Центральні органи виконавчої влади, національні комісії, що здійснюють державне регулювання у відповідній сфері, несуть відповідальність за наслідки встановлення або регулювання цін/тарифів, що змінюються ними відповідно до їхніх повноважень.

Встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво не допускається.

У разі зміни цін/тарифів на послуги/товари центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідній сфері, які призвели до непередбачених витрат виконавців/виробників, центральні органи виконавчої влади зобов`язані відшкодувати в повному обсязі збитки, зумовлені такими змінами, протягом поточного фінансового року та до затвердження нового бюджету.

Спори щодо формування та встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вирішуються в судовому порядку.

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з Відповідача упущеної вигоди (збитки) за період з травня 2016 по серпень 2017 в розмірі 581305,31 грн., оскільки надавав послуги за ціною встановленою рішенням №139 від 18.03.15, замість ціни встановленої проектом рішення опублікованого 20.04.16.

Позовні вимоги обгрунтовані статтею 21,31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та статей 22,614, 623 ЦК України.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зі змісту статей 614, 623 ЦК України та статті 226 ГК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов`язання; 2) збитки; 3) причинний зв`язок між порушенням зобов`язання та збитками; 4) вина.

Системний аналіз частини 4 статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та наведених норм дає підстави для висновку про те, що лише у випадку затвердження економічно необґрунтованих тарифів, відповідні органи місцевого самоврядування несуть відповідальність за наслідки встановлення або регулювання цін/тарифів, що змінюються ними відповідно до їхніх повноважень.

Згідно ст.28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів міських рад належать встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні, транспортні на інші послуги.

Тобто, встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги є повноваженням (компетенцією) виконавчого комітету Житомирської міської ради, тобто владними повноваженнями, а не його господарським зобов`язанням перед позивачем.

Оскільки матеріали справи містять рішення виконкому Житомирської міської ради №139 від 18.03.2015 р., дія якого була розповсюджена з березня 2015 по серпень 2017 роки та №696 від 02.08.2017, дія якого розповсюджується з вересня 2017, а економічна обґрунтованість чи необґрунтованість цих тарифів у встановленому законом порядку Позивачем не оскаржувалась ( частина 9 статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги") суд дійшов висновку, що відповідно до абзацу 2 частини 7 цієї статті такі тарифи на вказаний у позові період були економічно обґрунтованими. У зв`язку з цим, покладення на раду відповідного обов`язку з компенсації різниці у тарифах, передбаченого частиною 4 статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" поза межами порядку, визначеного цією статтею ( тобто в обхід прийняття радою рішення про затвердження тарифів на рівні, що унеможливлює отримання прибутку, та визначення у зв`язку з цим радою розміру компенсації ) є передчасним.

Також, є передчасним і стягнення заявлених Позивачем коштів у якості збитків.

Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України існує два способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: відшкодування майнової шкоди в натурі або у вигляді збитків.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України унормовано, що шкода, завдана юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом ( стаття 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ).

Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Отже, необхідною підставою для притягнення органу місцевого самоврядування до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди є факти неправомірних дій бездіяльності органу місцевого самоврядування, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями, бездіяльністю органу місцевого самоврядування і заподіяною ним шкодою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) поладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, на які він мав право реально розраховувати, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

За приписами ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У даній справі була призначена судова економічна експертиза. На вирішення експертів були поставлені запитання: чи є економічно обгрунтовані тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинокових територій, які надані Приватним підприємством "Аммонн" 03.03.16 та 20.04.16 до виконавчого комітету Житомирської міської ради? Якщо вищевказані тарифи є обгруновані, то яким є розмір втрат Приватного підпиємства "Аммонн" кожного місяця в зв`язку з незатвердженям виконавчим комітетом Житомирської міської ради цих тарифів в період з 01.05.16 по 31.08.17? Вказана експертиза не була проведена, у зв`язку з відстуністю попередньої оплати.

Розмір збитків не може підтверджуватись лише розрахунком позивача. Водночас, затвердження тарифів покладається на відповідний орган, як і перевірка їх обґрунтованості.

Позивачем не доведено обгрунтованість розрахунку вартості наданих послуг за новими тарифами. Не доведена Позивачем і протиправність ( незаконність ) поведінки виконкому Житомирської міської ради або її бездіяльність та причинний зв`язок такої поведінки або бездіяльності із понесеними збитками.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.05.19

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-4- сторонам (рек. з повідом.)