ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2019 р. Справа№ 910/15391/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №12479/4/УБК від 04.02.2019 (вх. №09.1-04.1/1834/19 від 05.03.2019) Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Альфа Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019

у справі №910/15391/18 (суддя Удалова О.Г.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Альфа Страхування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старваген"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 51 822,54 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача: Сергутін В.А. довіреність № 024 від 08.01.2019

від відповідача: Коновалов Д.М. довіреність № б/н від 02.04.2019

від третьої особи не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "Альфа Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старваген" про стягнення 51 822,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Альфа Страхування", виплативши страховику в порядку регресу страхове відшкодування в сумі 51 822,54 грн, на підставі ст. 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» набуло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, якою є відповідач.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2018 залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 .

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 (повний текст складено 30.01.2019) у позові відмовлено повністю.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд на підставі приписів ст. ст. 993, 1166, 1172, 1187, 1188 ЦК України, ст. 16 Закону України «Про страхування», ст. ст. 22, 37, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та у зв`язку з відсутністю доказів направлення відповідачу претензії, а також з врахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова Компанія "Альфа Страхування", 19.02.2019 подав апеляційну скаргу №12479/4/УБК від 04.02.2019, просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі №910/15391/18 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з`ясуванні усіх обставин, що мають значення для справи з невірним застосуванням норм матеріального права. Так, апелянт стверджує, що місцевим господарським судом не вірно було застосовано правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17, яка не стосується предмету спору у даній справі. Також скаржник наполягає на тому, що винна особа на час настання дорожньо-транспортної пригоди перебувала в трудових відносинах з відповідачем. За твердженнями позивача, у зв`язку з тим, що винна особа зникла з місця дорожньо-транспортної пригоди у страхової компанії на підставі пп. в) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`виникло право звернутися з регрес ним позовом до страхувальника.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2019 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою №12479/4/УБК від 04.02.2019 (вх. №09.1-04.1/1834/19 від 05.03.2019) Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Альфа Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі №910/15391/18, встановлено відповідачу та третій особі процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також надано сторонам строк на подання заяв, клопотань, пояснень до 10.04.2019. Справу призначено до розгляду на 24.04.2019.

Відповідач та третя особа не скористались своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 263 ГПК України, та не подали до суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України, не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2019, на підставі ст. ст. 216, 270 ГПК України, відкладено розгляд справи на 15.05.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 15.05.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.05.2019 заперечив проти доводів апелянта та просив рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд виходить з наступних обставин справи.

06.12.2017 між ПрАТ «СК «АХА Страхування» (страховик за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельта Медіа» (страхувальник за договором) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 425а7к2 (далі - договір добровільного страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечить закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 . Власником транспортного засобу є ОСОБА_2 . Транспортний засіб використовується на підставі договору оренди. Особи, що допущені до керування транспортним засобом: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (п. 8.2 договору добровільного страхування). Дата початку дії договору - 07.12.2017; дата закінчення дії договору - 06.12.2018 (п. 19 договору добровільного страхування).

07.12.2017 в м. Києві по вул. Козацькій, 120/4 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та транспортного засобу марки MAN TGL 8.180, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Факт настання дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано в Довідці № 754339 про дорожньо-транспортну пригоду, складену Управлінням патрульної поліції у місті Києві (а.с. 50-51). Зі змісту вказаної довідки вбачається, що власником транспортного засобу марки MAN TGL 8.180, державний номерний знак НОМЕР_2 , є ТОВ «Старваген». Водієм надано поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6632259.

У відповідності до наявного в матеріалах справи Полісу № АК/6632259 від 02.10.2017 цивільна-правова відповідальність особи застрахована страховиком ПАТ «СК «Альфа Страхування» (позивач у справі).

Постановою Голосіївського районного суду мста Києва від 18.01.2018 у справі № 752/27155/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

31.05.2018 ПАТ «СК «Альфа Страхування» (позивач у справі) складено страховий акт № 0187.609.18.01.01, згідно з яким настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу марки MAN TGL 8.180, державний номерний знак НОМЕР_2 , кваліфіковано як страховий випадок за ризиком шкода майну третіх осіб - потерпіла ОСОБА_2 , транспортний засіб марки Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 . Сума страхового відшкодування становить 51822,54 грн (а.с. 62).

ПАТ «СК «Альфа Страхування» (позивач у справі) перераховано на рахунок ПАТ «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування в сумі 51 822,54 грн, про що свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення № 13675 від 08.06.2018 (а.с. 99).

Частиною 2 статті 1187 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статей 22, 1166 ЦК України відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить завдання шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Так, винною особою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП згідно постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 18.01.2018 у справі № 752/27155/17 визнано ОСОБА_1 .

За приписами частини 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Таким чином, для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків слід розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, станом на дату настання дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Товариства з обмеженою відповідальністю "Старваген", що не заперечувалось відповідачем у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Беручи до уваги те, що позивачем на користь кредитора виплачено страхове відшкодування в сумі 51822,54 грн, а також з огляду на встановлення наявності усієї сукупності складу цивільно-правової відповідальності, судова колегія вважає, що позовні вимоги про стягнення означеної суми страхового відшкодування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Натомість, суд відмовляючи в задоволенні позову, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17 дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на відсутність доказів надіслання відповідачу претензії № 12479/УБК від 07.08.2018.

Так, зміст вказаної постанови свідчить, що Великою Палатою Верховного Суду зроблено правовий висновок про те, що з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 ЦК України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

Також Велика Палата Верховного Суду зауважила, що в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Крім того, Верховним Судом вказано на те, що закріплене в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою, тобто підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного збитку на підставі договору добровільного майнового страхування.

Предметом розгляду у даній справі є вимога Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Альфа Страхування" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старваген" (працівник якого був визнаний винний в настанні дорожньо-транспортної пригоди) про відшкодування в порядку регресу страхової виплати. При цьому, відповідач не є страховиком в розумінні приписів Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а відтак він не наділений правом відмови у відшкодуванні завданої шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом помилково було застосовано до спірних правовідносин правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17, що зумовило прийняття невірного рішення та безпідставної відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Альфа Страхування" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі № 910/15391/18 з прийняттям нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Альфа Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі № 910/15391/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 у справі № 910/15391/18 скасувати, прийняти нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Старваген" (01013, м. Київ, вул. Деревообробна, будинок 5; ідентифікаційний код: 37412621) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Альфа Страхування" (01011, м. Київ, вул. Рибальська, будинок 22; ідентифікаційний код: 30968986) 51 822 (п`ятдесят одну тисячу вісімсот двісті двадцять) грн 54 коп. виплаченого страхового відшкодування та 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві тисячі) грн 00 коп судового збору, понесеного у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Старваген" (01013, м. Київ, вул. Деревообробна, будинок 5; ідентифікаційний код: 37412621) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Альфа Страхування" (01011, м. Київ, вул. Рибальська, будинок 22; ідентифікаційний код: 30968986) 2 643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн 00 коп. судового збору, понесеного у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.

5. Справу № 910/15391/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 20.05.2019.