номер провадження справи 33/9/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 Справа № 908/73/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В.

При секретарі судового засідання Хилько Ю.І.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/73/19

За позовом: Фізичної особи-підприємця Павловського Володимира Гавриловича ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (69006, м.Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кімната 207)

про стягнення суми

За участю представників сторін:

від позивача: Яковлева М.І. - довіреність № 1347 від 04.12.2014 р.;

від відповідача: Кондаурова А.А. - довіреність № 52/2019 від 04.04.2019 р.

СУТЬ СПОРУ:

09.01.2019 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 02 від 02.01.2019 р.) Фізичної особи-підприємця Павловського Володимира Гавриловича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" про стягнення 810845,86 грн. основного боргу та 52875,35 грн. пені.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2019 р. здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/73/19 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.01.2019 р. позовна заява прийнята до розгляду суддею Мірошниченко М.В., відкрите провадження у справі № 908/73/19, якій присвоєно номер провадження 33/9/19, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.02.2019 р.

12.02.2019 р., до початку підготовчого засідання, від позивача надійшла заява, якою позивач повідомив суд про сплату відповідачем частини суми боргу у розмірі 30000,00 грн. згідно платіжного доручення № від 17.01.2019 р., просив суд стягнути з ТОВ "Український Рітейл" суму основного боргу в розмірі 780845,86 грн. та пеню в розмірі 82859,12 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.02.2019 р. вказана заява повернута позивачу без розгляду на підставі ст. 170 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.02.2019 р. задоволено клопотання ТОВ "Український Рітейл" про залишення позовної заяви без руху. Позовну заяву ФОП Павловського В.Г. до ТОВ "Український Рітейл" про стягнення заборгованості залишено без руху. Надано ФОП Павловському В.Г. строк для усунення недоліків позовної заяви.

26.02.2019 р. до господарського суду від ФОП Павловського В.Г. надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.02.2019 р. призначено підготовче засідання на 14.03.2019 р.

12.03.2019 р. до господарського суду Запорізької області від позивача надійшла письмова заява (вих. № б/н від 07.03.2019 р.) про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" 780845,86 грн. основного боргу та 109720,01 грн. пені.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.03.2019 р. на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження на 30-ть днів - до 02.05.2019 р. включно, на підставі ч. 2 ст. 183 ГПК України підготовче засідання відкладено на 16.04.2019 р., розгляд заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог відкладено до наступного судового засідання.

08.04.2019 р. до господарського суду Запорізької області від позивача надійшла письмова заява (вих. № б/н від 05.04.2019 р.) про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" 780845,86 грн. основного боргу та 135134,93 грн. пені.

Заяви позивача вих. № б/н від 07.03.2019 р. та вих. № б/н від 05.04.2019 р. про збільшення розміру позовних вимог, про що зазначено в ухвалі від 16.04.2019 р., прийняті судом до розгляду на підставі ст. 46 ГПК України, внаслідок чого предметом спору у дійсній справі є вимоги Фізичної особи-підприємця Павловського Володимира Гавриловича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" про стягнення 780845,86 грн. основного боргу та 135134,93 грн. пені.

Ухвалою суду від 16.04.2019 р. підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні 16.05.2019 р.

У судове засідання 16.05.2019 р. з`явилися представники сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

Представники сторін у судовому засіданні з розгляду справи по суті підтримали свої доводи та заперечення.

У судовому засіданні 16.05.2019 р. справу розглянуто, оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № П23/06 від 23.06.2015 р. щодо оплати отриманого товару, поставленого позивачем відповідачу на підставі перелічених видаткових накладних, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 780845,86 грн., а також була нарахована пеня у розмірі 135134,93 грн. (з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог). Позивач зазначив, що замовлення на товар, що поставлявся, складалися відповідачем у вигляді електронного повідомлення (EDI-документу) згідно з додатком № 2 до договору № П23/06 і позивачем поставлявся саме той товар, що замовлявся останнім. Позов обґрунтований ст.ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст. 176 ГК України, умовами договору поставки № П23/06 від 23.06.2015 р.

Відповідач у письмовому відзиві, який надійшов до суду 13.03.2019 р., проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Зазначив, що згідно специфікації позивач мав поставити відповідачу шампанське Крим та вино ігристе «Charte komilfo», однак просить стягнути заборгованість за товар: горілку Столічну, коньяк Старовірменський, віскі (бурбон) Джим Бім Вайт, коктейль «Благофф» зелене яблуко, горілку особливу «Благофф Класична». Вважає, що позивачем не доведено здійснення поставки вказаного товару у рамках договору № П23/06. Зазначає, що з видаткових накладних та товарно-транспортних накладних неможливо встановити хто саме їх підписав, так як прізвища, зазначені в них, не збігаються з прізвищами працівників, які були уповноважені підписувати дані документи. У даних документах не зазначено посаду та дані особи, яка вчинила підпис. Позивачем не надано належних доказів поставки товару, а подані документи, на думку відповідача, не є належними в розумінні чинного законодавства.

У судовому засіданні 16.05.2019 р. представник відповідача у вступному слові зазначив, що позивачем у порушення пункту 2.19 договору поставки № П23/06 у видаткових накладних не зазначено номеру та дати замовлення, у зв`язку з чим відповідач мав право не здійснювати оплату. Підтвердив отримання від позивача товару, вказаного у видаткових накладних, що покладені у підставу позову.

У судовому засіданні 16.05.2019 р. представник відповідача заявив усне клопотання, відповідно до якого просив суд не приймати в якості доказів замовлення на товар.

Суд відхилив дане клопотання у зв`язку з його необґрунтованістю, оскільки замовлення на товар не долучалися судом до матеріалів справи та не приймалися в якості доказів, позивачем відповідне клопотання про долучення вказаних документів до матеріалів справи не заявлялося.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

23.06.2015 р. між Фізичною особою-підприємцем Павловським Володимиром Гавриловичем (постачальник за договором, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (покупець, відповідач) укладений договір поставки № П23/06 (з протоколом узгодження розбіжностей від 23.06.2015 р.), за умовами якого постачальник зобов`язався поставляти, а покупець - приймати та оплачувати товар, далі «товар», на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Згідно п. 1.2 договору, найменування, асортимент та ціна постачаємого товару зазначається у додатку № 1 «Специфікація», який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.1 товар постачається постачальником окремими партіями у відповідності з замовленнями на поставку.

Згідно з додатком № 2 «Порядок направлення та прийняття замовлень на поставку шляхом EDI» до договору замовлення на поставку передаються покупцем постачальнику у вигляді електронного повідомлення (EDI-документа) через платформу електронної комерції. Замовлення вважається прийнятим до виконання, а постачальник гарантує його виконання з моменту доставки замовлення постачальнику.

Зобов`язання по поставці вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів покупцю згідно умов даного договору та діючого законодавства України (п. 2.8).

Згідно п. 3.2 приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем у місці поставки товару у момент отримання товару від постачальника на підставі супровідних документів.

У розділі 6 договору сторони врегулювали ціну товару та порядок розрахунків. У відповідності до п. 6.1 договору ціна на товар визначається на підставі узгодженої сторонами специфікації та може бути змінена виключно по попередньому узгодженню з покупцем один раз не менш чим за 15 робочих днів до змін.

У додатку № 6 «Комерційні умови договору по продовольчій групі товару (лікеро-горілчані вироби)» від 01.03.2018 р. до даного договору сторони встановили, що оплата товару проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на протязі 90 календарних днів з дати поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця. Сторони договору встановили, що даний додаток діє з 01.03.2018 р. до закінчення строку дії договору поставки, якщо інше не буде передбачено за згодою сторін.

Відповідно до п. 11.1 договору (у редакції додаткової угоди № 03 від 29.12.2017 р.), договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 р.

Сторонами до договору підписані Додатки №№ 1-8. Також підписані додаткові угоди № 02 від 08.12.2016 р., № 03 від 29.12.2017 р.

Укладення між сторонами у справі вказаного договору визнано відповідачем у письмовому відзиві.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Із матеріалів справи слідує, що на виконання умов вказаного вище договору позивачем у період із 10.05.2018 р. по 25.10.2018 р. поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (відповідачу) товар на загальну суму 1078309,20 грн., що підтверджується переліченими у позові видатковими накладними (копії знаходяться у матеріалах справи): № ПДн-0001409 від 10.05.2018 р. на суму 32133,36 грн., № ПДн-0002505 від 17.05.2018 р. на суму 299439,36 грн., № ПДн-0004667 від 31.05.2018 р. на суму 22147,20 грн., № ПДн-0000868 від 07.06.2018 р. на суму 77901,84 грн., № ПДн-0003356 від 21.06.2018 р. на суму 118375,20 грн. (за актом розбіжностей № від 21.06.2018 р. фактично прийнято на суму 116971,20 грн.), № ПДн-0004413 від 28.06.2018 р. на суму 23852,40 грн., № ПДн-0000357 від 05.07.2018 р. на суму 11892,96 грн., № ПДн-0001501 від 12.07.2018 р. на суму 41451,36 грн., № ПДн-0002564 від 19.07.2018 р. на суму 13965,84 грн., № ПДн-0003663 від 16.07.2018 р. на суму 30224,88 грн., № ПДн-0000205 від 02.08.2018 р. на суму 18507,12 грн., № ПДн-0001291 від 09.08.2018 р. на суму 12303,36 грн., № ПДн-0002472 від 16.08.2018 р. на суму 27540,24 грн., № ПДн-0003733 від 23.08.2018 р. на суму 12250,08 грн., № ПДн-0004694 від 30.08.2018 р. на суму 11938,32 грн., № ПДн-0000671 від 06.09.2018 р. на суму 31247,76 грн., № ПДн-0001827 від 13.09.2018 р. на суму 20357,28 грн., № ПДн-0002950 від 20.09.2018 р. на суму 17316,24 грн., № ПДн-0004032 від 27.09.2018 р. на суму 11039,28 грн., № ПДн-0000490 від 04.10.2018 р. на суму 193648,80 грн., № ПДн-0001867 від 11.10.2018 р. на суму 16489,20 грн., № ПДн-0003266 від 18.10.2018 р. на суму 8516,16 грн., № ПДн-0004484 від 25.10.2018 р. на суму 27174,96 грн., а також долученими копіями товарно-транспортних накладних на переміщення алкогольних напоїв. Також, сторонами була складена накладна на повернення від 19.07.2018 р. № 1533844 на суму 87581,16 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні визнав отримання товару за вказаними вище видатковими накладними.

У перелічених видаткових накладних у графі «одержав» міститься підпис представника відповідача з зазначенням його прізвища, який скріплений круглою печаткою відповідача - юридичної особи. У товарно-транспортних накладних у графі «прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)» також міститься підпис представника відповідача, який скріплений круглою печаткою відповідача - юридичної особи та зазначено його прізвище.

Як зазначив позивач у позовній заяві та слідує з підписаного сторонами акту звірки взаємних розрахунків станом на травень 2018 р., заборгованість відповідача перед позивачем (сальдо початкове) склала 1635039,80 грн.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач за період із 02.05.2018 р. по 16.10.2018 р. перерахував позивачу 1814921,98 грн.

Таким чином, заборгованість за товар склала 810845,86 грн. (1635039,80 грн. (заборгованість на травень 2018 р.) + 1078309,20 грн. (поставка за переліченими видатковими накладними) - 1814921,98 грн. (сума оплаченого товару) - 87581,16 грн. (сума повернутого товару) = 810845,86 грн.).

Згідно підписаних сторонами актів звірки взаємних розрахунків (а.с. 93, 94 т. 1) заборгованість відповідача перед позивачем склала суму 810845,86 грн., яка була заявлена до стягнення позивачем згідно з позовною заявою, за якою відкрите провадження у дійсній справі.

Позивач направив відповідачу письмове повідомлення вих. № 209 від 05.12.2018 р. про наявність заборгованості у сумі 810845,86 грн. за поставлений по договору № П23/06 від 23.06.2015 р. товар та про зупинення на підставі п. 2.26 договору поставки товару до моменту повного погашення простроченої заборгованості. Направлення повідомлення підтверджується матеріалами справи.

17.01.2019 р., після відкриття провадження у дійсній справі, відповідач згідно з платіжним дорученням № , перерахував позивачу 30000,00 грн. за договором № П23/06 від 23.06.2015 р., згідно з призначенням платежу.

Враховуючи вказану оплату, позивач зменшив розмір позовної вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь 780845,86 грн. основного боргу.

Вирішуючи спір по суті суд враховує таке.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Правовідносини між сторонами урегульовані договором поставки.

За приписами ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідач у письмовому відзиві укладення договору поставки № П23/06 від 23.06.2015 р. не заперечив. Однак зазначив, що позивачем не було доведено, що товар поставлявся саме за вказаним договором. Представник відповідача у судовому засіданні вказав, що поставка за переліченими видатковими накладними відбувалася не за умовами договору № П23/06, а була позадоговірною, відтак пеня не може бути нарахована. Також зазначив про неналежне оформлення видаткових та товарно-транспортних накладних, поданих позивачем, оскільки у відповідних графах накладних не зазначено посаду та дані особи, яка вчинила підпис. Вважає, що ці документи не можуть підтверджувати здійснення поставки товару. При цьому, як вказувалося судом вище, представник відповідача визнав передачу позивачем та отримання ТОВ "Український Рітейл" товару.

Суд відхиляє заперечення відповідача, виходячи з такого.

Умовами договору поставки № П23/06 від 23.06.2015 р. сторони визначили, що товар поставляється згідно з замовленнями на поставку (п. 2.1 договору). Замовлення на поставку передаються відповідачем, як покупцем, у вигляді електронного повідомлення (п. 1 додатку № 2 до договору). Згідно з п. 2.8 сторони визначили, що зобов`язання по поставці вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів покупцю згідно умов даного договору та діючого законодавства України. Замовлення вважається виконаним, а постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання по поставці, якщо він, зокрема, здійснив поставку товару в асортименті та кількості, згідно замовлення.

Позивач зазначив, що поставка товару здійснювалася саме за переданими відповідачем замовленнями, в яких вказувалося конкретне найменування товару та позивач мав обов`язок з виконання таких замовлень. Представник відповідача передачу замовлень на поставку товару, так само як і отримання товару саме в асортименті, зазначеному у накладних, не заперечив.

За приписами ч.ч. 1, 4, 5 ст. 672 ЦК України, якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. Товар, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, є прийнятим, якщо покупець у розумний строк після його одержання не повідомив продавця про свою відмову від нього. Якщо покупець не відмовився від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він зобов`язаний оплатити його за ціною, погодженою з продавцем.

Матеріали справи не містять доказів відмови відповідача від отримання товару, чи-то його повернення позивачу. Відтак, суд приходить до висновку, що товар у відповідному асортименті, згідно з видатковими накладними, що покладені у підставу позову, поставлявся позивачем відповідачу саме на підставі його замовлень.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Умовами договору № П23/06 від 23.06.2015 р. сторони визначили порядок приймання товару. Згідно п. 3.2 приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем у місці поставки товару у момент отримання товару від постачальника на підставі супровідних документів.

У відповідності до п. 2.18 підписанням цього договору постачальник підтверджує наявність у особи, яка здійснює фактичну передачу товару покупцю, усіх необхідних повноважень, пов`язаних з передачею-прийманням товару покупцю, у т.ч. права підпису будь-яких актів чи інших документів, пов`язаних з передачею-прийманням товару покупцю.

Відповідно до п. 2.19 постачальник зобов`язався зазначити у всіх документах, пов`язаних з поставкою (у тому числі у товарній накладній, рахунках-фактурах та інших супровідних документах), своє найменування, номер та дату договору, номер та дату замовлення. У податковій накладній постачальник повинен зазначити номер та дату договору.

Згідно з п. 3.3 договору, якщо при передачі товару покупцю виявиться невідповідність товару вимогам даного договору, покупець має право відмовитися від даного товару, зробивши відповідну відмітку у накладній.

Якщо при прийманні товару виявиться невідповідність товару вимогам супровідних документів поставленому товару, умовам договору чи вимогам законодавства (кількість, ціна, інші обов`язкові реквізити первинних документів), покупець вправі відмовитися від приймання товару або прийняти товар, якщо якість товару відповідає вимогам договору (п. 3.5).

Якщо при прийманні товару виявилась невідповідність (помилки) у супровідних документах або невідповідність товару, що приймається, супровідним документам, у момент приймання складається акт розбіжностей за участі представника покупця та особи, яка безпосередньо доставила (передала) товар, в якому зазначаються виявлені при прийманні невідповідності. На товарній накладній ставиться відмітка про складення акту розбіжностей (п. 3.6).

Згідно п. 3.7 разом із товаром постачальник зобов`язаний пред`явити такі супровідні документи: замовлення на поставку з відміткою постачальника (підписом та печаткою) про отримання замовлення; товарно-транспортну накладну; податкову накладну; посвідчення якості товару; інші документи на товар, надання яких передбачено законодавством України; довіреність на представника постачальника чи перевізника, яка надає право передачі товару, фіксації фактів невідповідності товару та/або супровідних документів умовам договору чи законодавства, отримання листів та документів від покупця.

Якщо супровідні документи не будуть надані разом із товаром, покупець має право відстрочити дату розрахунків з постачальником на строк затримки оформлення (надання) необхідних документів (п. 3.9). У разі відмови від приймання товару складається акт розбіжностей у порядку, передбаченому даним договором, із зазначенням причини відмови від приймання (п. 3.11).

Статтею 666 ЦК України встановлено, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Суд відзначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву та в усних поясненнях підтвердив укладення договору поставки № П23/06 від 23.06.2015 р. та не заперечував фактичної поставки позивачем відповідачу товару за переліченими у позові видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, копії яких долучені до матеріалів справи.

Матеріали дійсної справи не містять доказів відмови відповідача від приймання товару, складення актів розбіжностей стосовно відмови від приймання товару. Також у матеріалах справи відсутнє листування з боку відповідача стосовно виправлення будь-яких невідповідностей у супровідних документах, зокрема, стосовно зазначення номерів та дат замовлень, відсутності супровідних документів на товар, тощо.

Суд враховує, що на усіх видаткових накладних міститься відбиток круглої печатки юридичної особи - відповідача, наявності якої відповідач не заперечив. У накладних зазначене прізвище особи, яка приймала товар. Неістотні недоліки у видаткових накладних, про які зазначив відповідач, не роблять дані накладні недійсними та не свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказів. Крім того, відповідач не заявив про підроблення накладних, які покладені у підставу позову, клопотання про призначення відповідної судової експертизи також заявлено не було. Суд також враховує, що в усіх видаткових накладних міститься посилання саме на договір № П23/06 від 23.06.2015 р., відповідачем здійснювалася часткова оплата поставленого товару. Доказів укладення з позивачем іншого договору поставки матеріали справи не містять.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що поставка товару згідно з переліченими вище видатковими накладними здійснювалася позивачем саме на умовах договору поставки № П23/06 від 23.06.2015 р.; товар приймався відповідачем без заперечень та частково оплачувався.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів погашення заборгованості за договором поставки № П23/06 від 23.06.2015 р. у сумі 780845,86 грн. матеріали справи не містять. Відповідач наявність та розмір заборгованості не заперечив.

Враховуючи наведене, суд задовольняє позовну вимогу позивача про стягнення 780845,86 грн. основного боргу у зв`язку з її обґрунтованістю та доведеністю.

Також позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення 135134,93 грн. пені (згідно з заявою про збільшення розміру позовних вимог).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У пункті 8.11 договору № П23/06 (у редакції протоколу узгодження розбіжностей від 23.06.2015 р.) сторони визначили, що у разі порушення покупцем строку оплати товару більш ніж на 5 (п`ять) календарних днів, покупець оплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочки платежу, за кожний день прострочки. Пеня нараховується за кожен день прострочки, до повного виконання покупцем зобов`язань по оплаті.

Розрахунок пені виконаний позивачем правильно, відповідач контррозрахунку пені не подав, розміру пені не заперечив.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача 135134,93 грн. пені судом задовольняється у зв`язку з її обґрунтованістю та доведеністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, з якого на користь позивача стягується сума 13739,71 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Павловського Володимира Гавриловича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кімн. 207, ) на користь Фізичної особи-підприємця Павловського Володимира Гавриловича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 780845 (сімсот вісімдесят тисяч вісімсот сорок п`ять) грн. 86 коп. основного боргу, 135134 (сто тридцять п`ять тисяч сто тридцять чотири) грн. 93 коп. пені та 13739 (тринадцять тисяч сімсот тридцять дев`ять) грн. 71 коп. судового збору.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 21 травня 2019 р.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя М.В. Мірошниченко