РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 м. Київ Справа № 910/2263/19

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Е-ЕНЕРГІЯ УКРАЇНА";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ЛЮКС ЛІДЕР";

про: стягнення 124.540,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Е-ЕНЕРГІЯ УКРАЇНА" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ЛЮКС ЛІДЕР" (далі - відповідач) про стягнення 124.540,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеними між сторонами спору договором перевезення вантажу від 19.01.2018 № б/н, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 124.540,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2263/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як перевізником, та відповідачем, як відправником, укладено договір перевезення вантажу від 19.01.2018 № б/н (далі - Договір), відповідно до предмету якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, позивач бере на себе зобов`язання надати послугу перевезення вантажу для відповідача автомобільним транспортом позивача (п. 1.1 Договору).

Пунктом 4.1 Договору визначено, що розрахунки між сторонами здійснюються шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом трьох банківських днів з дати отримання рахунку.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, надав відповідачу послуги за Договором на загальну суму 294.040,00 грн. Наведена фактична обставина підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг), які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 20.01.2018 № 1 на суму 5.500,00 грн.;

- від 22.01.2018 № 2 на суму 11.000,00 грн.;

- від 23.01.2018 № 3 на суму 3.000,00 грн.;

- від 26.01.2018 № 4 на суму 5.500,00 грн.;

- від 29.01.2018 № 5 на суму 5.500,00 грн.;

- від 31.01.2018 № 6 на суму 27.500,00 грн.;

- від 01.02.2018 № 8 на суму 16.500,00 грн.;

- від 01.02.2018 № 9 на суму 3.000,00 грн.;

- від 02.02.2018 № 10 на суму 33.000,00 грн.;

- від 05.02.2018 № 11 на суму 11.840,00 грн.;

- від 06.02.2018 № 12 на суму 11.000,00 грн.;

- від 07.02.2018 № 13 на суму 11.000,00 грн.;

- від 08.02.2018 № 14 на суму 11.000,00 грн.;

- від 09.02.2018 № 15 на суму 14.360,00 грн.;

- від 12.02.2018 № 16 на суму 6.340,00 грн.;

- від 15.02.2018 № 17 на суму 13.500,00 грн.;

- від 20.02.2018 № 18 на суму 5.500,00 грн.;

- від 21.02.2018 № 19 на суму 11.000,00 грн.;

- від 22.02.2018 № 20 на суму 5.500,00 грн.;

- від 01.03.2018 № 21 на суму 5.500,00 грн.;

- від 02.03.2018 № 22 на суму 16.500,00 грн.;

- від 03.03.2018 № 23 на суму 5.500,00 грн.;

- від 06.03.2018 № 24 на суму 5.500,00 грн.;

- від 07.03.2018 № 25 на суму 11.000,00 грн.;

- від 13.03.2018 № 26 на суму 11.000,00 грн.;

- від 16.03.2018 № 27 на суму 11.000,00 грн.;

- від 19.03.2018 № 28 на суму 11.000,00 грн.;

- від 20.03.2018 № 29 на суму 5.500,00 грн.

Проте, вказана сума заборгованості відповідачем на користь позивача сплачена частково в сумі 169.500,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з банку, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 124.540,00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 124.540,00 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 124.540,00 грн.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ЛЮКС ЛІДЕР" (03148, м.Київ, ВУЛИЦЯ КУРІННОГО ПЕТРА, будинок 2-А, квартира 4, ідентифікаційний код: 40101842) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Е-ЕНЕРГІЯ УКРАЇНА" (04060, м.Київ, ВУЛИЦЯ МАКСИМА БЕРЛІНСЬКОГО, будинок 20, офіс 4, ідентифікаційний код: 40511955) заборгованість в сумі 124.540 (сто двадцять чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац