ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року Справа №918/1164/15

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Миханюк М.В.,

суддя Саврій В.А.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача: Рашко В.Г. (довіреність №585-юд від 26.12.18р.);

третьої особи: не з`явився;

органу ДВС: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Рівненської області від 11 лютого 2019 року, постановлену за скаргою Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" на постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство "Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ"

про стягнення коштів

Судом роз`яснено представнику позивача права та обов`язки, передбачені ст.ст. 42, 46 ГПК України. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надходило, заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року, ПрАТ "Рівнеазот" звернулось до господарського суду Рівненської області зі скаргами, в яких товариство просило суд визнати неправомірними та скасувати постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Назаровця А.Т. у виконавчому провадженні ВП №57556013, а саме:

- від 23 листопада 2018 року №1831 на постанову про арешт майна боржника від 30 жовтня 2018 року;

- від 23 листопада 2018 року №1833 на постанову про арешт коштів боржника від 30 жовтня 2018 року;

- від 23 листопада 2018 року №1832 на постанову про арешт коштів боржника від 05 листопада 2018 року;

- від 28 листопада 2018 року №1839 на постанову про арешт коштів боржника від 13 листопада 2018 року.

11 лютого 2019 року, ухвалою господарського суду Рівненської області скарги ПрАТ "Рівнеазот" було об`єднано в одне провадження та:

- частково задоволено скаргу від 23 листопада 2018 року №1833 та визнано неправомірною і скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 30 жовтня 2018 року ВП №57556013 в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку ПрАТ "Рівнеазот" №1, відкритому в АБ "Кліринговий Дім", призначені для виплати заробітної плати працівникам, а також податків та зборів до бюджету, пов`язаних із виплатою заробітної плати, у задоволенні решти вимог скарги - відмовлено;

- частково задоволено скаргу від 23 листопада 2018 року №1832 та визнано неправомірною і скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 05 листопада 2018 року ВП №57556013 в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку ПрАТ "Рівнеазот" №3001, відкритому в ПАТ "Банк Альянс", призначені для виплати заробітної плати працівникам, а також податків та зборів до бюджету, пов`язаних із виплатою заробітної плати, а у задоволенні решти вимог скарги - відмовлено;

- задоволено скаргу від 23 листопада 2018 року №1831 на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про арешт майна боржника від 30 жовтня 2018 року ВП №57556013 та визнано неправомірною і скасовано цю постанову;

- відмовлено у задоволенні скарги ПрАТ "Рівнеазот" від 28 листопада 2018 року №1839 на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 13 листопада 2018 року ВП №57556013. (а.с.70-83)

Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати в частині обґрунтованості скарг ПрАТ "Рівнеазот" на постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, а саме: в частині задоволення скарг на постанову про арешт майна боржника від 30 жовтня 2018 року та постанови про арешт коштів боржника від 30 жовтня і 05 листопада 2018, постановивши в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні скарг відмовити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального права, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував положення статей 26, 56, 59 Закону України "Про виконавче провадження" тому, що при примусовому виконанні рішення у даній справі, виконавцем було винесено постанови про арешт коштів боржника, що містяться на всіх рахунках боржника, у тому числі і у АТ "Банк Альянс" та ПАТ "Банк " Кліринговий ДІМ", а відповідно до ст. 52 цього Закону, банківська установа при отриманні постанови про арешт коштів, повертає постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на рахунках звернення стягнення, на які заборонено законом, і прийняття постанов про арешт коштів цими банками вказує на те, що зазначені рахунки не є захищеними та звернення стягнення на останні законом не заборонено.

Крім того, зазначив, що нормами Закону України "Про виконавче провадження" передбачено вчинення такої виконавчої дії як арешт майна (коштів) боржника двома шляхами, а саме: постановою про арешт майна (коштів) боржника, яка виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження або не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна; а також опис та арешт майна, які здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження, у разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи (ч.4 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження").

ПрАТ "Рівнеазот" у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає, що дана ухвала прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки органом ДВС не були дотримані вимоги ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", які встановлюють необхідність обов`язкового опису майна, що не підлягає державній реєстрації.

Також, накладення арешту на рахунки ПрАТ "Рівнеазот" з яких здійснюється виплата заробітної плати працівникам, а також відрахування податків та зборів до бюджету, пов`язаних із виплатою заробітної плати є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою арешт не накладається, а тому арешт даних рахунків вчинено головним державним виконавцем безпідставно, всупереч приписам закону та порушує права працівників ПрАТ "Рівнеазот" на отримання заробітку.

Безпідставним також вважає твердження апелянта, що прийняття постанов про арешт коштів банківськими установами свідчить про те, що зазначені рахунки не є захищеними та звернення стягнення на останній не заборонено законом, оскільки повідомлення про арешт коштів є відносинами, котрі виникли між банком та ДВС, виплата ж заробітної плати працівникам ПрАТ "Рівнеазот" жодним чином не пов`язана з повідомленням/неповідомленням банківської установи про можливість накладення арешту на рахунки та жодним чином не пояснює неправомірність дій ДВС.

ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" у своєму відзиві на апеляційну скаргу, підтримав останню, та просить задоволити її в повному обсязі. Вважає, що ухвала від 11 лютого 2019 року підлягає скасуванню в частині обґрунтованості скарг ПрАТ "Рівнеазот" на постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, а саме: в частині задоволення скарг на постанову про арешт майна боржника від 30 жовтня 2018 року та у задоволенні скарг відмовити.

15 березня 2019 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду було відкрито апеляційне провадження за скаргою відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України та призначено її розгляд на 09 квітня 2019 року (колегія суддів у складі: Савченко Г.І. - головуючий, Демидюк О.О. Павлюк О.О.)

01 квітня 2019 року, на підставі розпорядження керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Савченка Г.І. у відпустці з 01 квітня по 03 травня 2019 року, здійснено повторний автоматизований розподіл справи та визначено її новий склад: Дужич С.П. - головуючий, Демидюк О.О. Павлюк О.О.

03 квітня 2019 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України було прийнято колегією суддів у складі: Дужич С.П., головуючий, Павлюк І.Ю., Демидюк О.О., розгляд апеляційної скарги залишено на 09 квітня 2019 року.

08 квітня 2018 року, на підставі розпорядження керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду, у зв`язку із перебуванням у відпустці суддів Демидюк О.О. і Павлюк І.Ю. з 08 по 26 квітня 2019 року включно, для розгляду справи по суті, було замінено їх на суддів Саврій В.А., Миханюк М.В.

09 квітня 2018 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було прийнято колегією суддів у новому складі.

Оскільки 09 квітня 2019 року, в судове засідання представники сторін не з`явились, у зв`язку зі зміною колегії та з метою надання сторонам можливості забезпечити явку повноважних представників, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги було відкладено на 07 травня 2019 року.

07 травня 2019 року, у судовому засіданні представник ПрАТ "Рівнеазот" вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, ухвала суду першої інстанції прийнята у відповідності до норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явились, хоча і були завчасно повідомлені про час і місце судового розгляду, на що вказують повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст. ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що учасники по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, які не забезпечили явку повноважних представників.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника ПрАТ "Рівнеазот", обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

23 липня 2013 року, між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", як банком, та ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ", як позичальником, було укладено Кредитний договір про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 50 000 000,00 доларів США для поповнення обігових коштів, а останній, у свою чергу, зобов`язався своєчасно повернути кредитору суму отриманого кредиту та сплатити нараховані проценти.

05 лютого 2015 року, для забезпечення належного виконання кредитних зобов`язань боржника, між банком та ПАТ "Рівнеазот", правонаступником якого є ПрАТ "Рівнеазот", було укладено Договір поруки №20-0189/3-3, за яким останнє зобов`язалося відповідати перед банком за виконання позичальником своїх зобов`язань за вищенаведеним кредитним договором як солідарний боржник в обсязі не більше 50 000 000,00 доларів США.

Оскільки ПрАТ "Сєвєродонецьке об`єднання АЗОТ" взяті не себе зобов`язання щодо повернення кредиту виконувало неналежним чином, у останнього перед банком, станом на 25 серпня 2015 року, утворилася заборгованість по поверненню тіла кредиту та сплаті відсотків ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" у розмірі 45 902 961,23 доларів США.

У жовтні 2015 року, ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до ПрАТ "Рівнеазот", як поручителя, про стягнення 45 902 961,23 доларів США, а також 347 872 554,35 грн. - пені, нарахованої у зв`язку з несвоєчасним проведенням розрахунків.

07 травня 2018 року, рішенням господарського суду Рівненської області, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18 вересня 2018 року, позов банку було частково задоволено та стягнуто з ПрАТ "Рівнеазот" 45 902 961,23 доларів США, з яких: 44 663 849,56 доларів США (гривневий еквівалент станом на 25 серпня 2015 року становить 986 872 053,16 грн.) - простроченої заборгованості за кредитом, та прострочених процентів за користування кредитом в сумі 1 239 111,67 доларів США (гривневий еквівалент станом на 25 серпня 2015 року становить 27 378 846,43 грн.), а також 182 700,00 грн. - судового збору. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

25 вересня 2018 року, на виконання вказаного рішення суду, місцевим господарським судом було видано відповідний наказ.

07 листопада 2018 року, ПрАТ "Рівнеазот" звернувся з заявою про відстрочення виконання рішення суду від 07 травня 2018 року.

30 жовтня 2018 року, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57556013 щодо стягнення з ПрАТ "Рівнеазот" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 45 902 961,23 доларів США, з яких: 44 663 849,56 доларів США (гривневий еквівалент станом на 25 серпня 2015 року становить 986 872 053,16 грн.) - прострочена заборгованість за кредитом, та прострочених процентів за користування кредитом в сумі 1 239 111,67 доларів США (гривневий еквівалент станом на 25 серпня 2015 року становить 27 378 846,43 грн., а також 182 700,00 грн. - судового збору на підставі наказу господарського суду Рівненської області від 25 вересня 2018 року №918/1164/15. (а.с.25)

В цей же день, 30 жовтня 2018 року, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України було винесено постанови про:

- арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на кошти ПрАТ "Рівнеазот", що містяться на усіх рахунках, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, зокрема, у АТ "ОТП Банк", ПАТ "Банк "Кліринговий Дім", філія ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", філії - Рівненське обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", АТ "ВТБ Банк", ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"; (а.с.28)

- про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить ПрАТ "Рівнеазот"; (а.с.26-27)

05 листопада 2018 року, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України було винесено постанови про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на грошові кошти ПрАТ "Рівнеазот", що містяться на рахунках у АТ "БАНК АЛЬЯНС" і АТ "СБЕРБАНК" та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику; (а.с.29)

13 листопада 2018 року, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України було винесено постанови про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти в межах суми 50 493 257,35 дол. США та 200 970,00 грн., що перебувають у касах ПрАТ "Рівнеазот" та надходять до них. Також, вказаною постановою було визначено, що: - арешт поширюються також на кошти, що надходять до кас ПрАТ "Рівнеазот" після прийняття зазначеної постанови, у разі надходження коштів до кас ПрАТ "Рівнеазот" слід зупинити видаткові операції з каси боржника на суму 50 493 257,35 дол. США та 200 970,00 грн., кошти, що знаходяться (надходять) до кас ПрАТ "Рівнеазот" зараховувати на депозитний рахунок Міністерства юстиції України, зазначені дії здійснювати до повного виконання рішення суду, про що повідомляти державного виконавця. (а.с. 36-37)

У листопаді 2018 року, ПрАТ "Рівнеазот" звернулось до господарського суду Рівненської області зі скаргами, в яких товариство просило суд визнати неправомірними та скасувати постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, а саме:

- від 23 листопада 2018 року ПрАТ "Рівнеазот" №1831 на постанову про арешт майна боржника від 30 жовтня 2018 року ВП №57556013; (а.с. 22-24)

- від 23 листопада 2018 року №1833 на постанову про арешт коштів боржника від 30 жовтня 2018 року ВП №57556013; (а.с. 1-3)

- від 23 листопада 2018 року №1832 на постанову про арешт коштів боржника від 05 листопада 2018 року ВП №57556013; (а.с. 12-14)

- від 28 листопада 2018 року №1839 на постанову від 13 листопада 2018 року ВП №57556013. (а.с.32-34)

06 грудня 2018 року, ухвалою господарського суду Волинської області, залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15 січня 2019 року, було частково задоволено заяву ПрАТ "Рівнеазот" про відстрочення виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року у цій справі, а виконання вказаного судового рішення відстрочено до 18 березня 2019 року.

11 лютого 2019 року, ухвалою господарського суду Рівненської області скарги ПрАТ "Рівнеазот" було об`єднано в одне провадження та:

- частково задоволено скаргу від 23 листопада 2018 року №1833 та визнано неправомірною і скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 30 жовтня 2018 року ВП №57556013 в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку ПрАТ "Рівнеазот" №1, відкритому в АБ "Кліринговий Дім", призначені для виплати заробітної плати працівникам, а також податків та зборів до бюджету, пов`язаних із виплатою заробітної плати, у задоволенні решти вимог скарги - відмовлено;

- частково задоволено скаргу від 23 листопада 2018 року №1832 та визнано неправомірною і скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 05 листопада 2018 року ВП №57556013 в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку ПрАТ "Рівнеазот" №3001, відкритому в ПАТ "Банк Альянс", призначені для виплати заробітної плати працівникам, а також податків та зборів до бюджету, пов`язаних із виплатою заробітної плати, а у задоволенні решти вимог скарги - відмовлено;

- задоволено скаргу від 23 листопада 2018 року №1831 на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про арешт майна боржника від 30 жовтня 2018 року ВП №57556013 та визнано неправомірною і скасовано цю постанову;

- відмовлено у задоволенні скарги ПрАТ "Рівнеазот" від 28 листопада 2018 року №1839 на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 13 листопада 2018 року ВП №57556013. (а.с.70-83)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно п.25 ч.1 ст. 255 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Як встановлено з матеріалів справи, 30 жовтня та 05 і 13 листопада 2018 року 2018 року постановами головного державного виконавця про арешт коштів боржника, було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на усіх рахунках крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, зокрема, у ПАТ "Банк "Кліринговий Дім" та АТ "БАНК АЛЬЯНС" у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в сумі 50 493 257,35 доларів США та 200 970,00 грн. в межах виконавче провадження ВП №57556013 відкритого на виконання рішення господарського суду Рівненської області від 07 травня 2018 року про стягнення з ПрАТ "Рівнеазот" на користь ПАТ "АК Промиінвестбанк" 45 902 961,23 доларів США, з яких: 44 663 849,56 доларів США (гривневий еквівалент станом на 25 серпня 2015 року становить 986 872 053,16 грн.) прострочена заборгованість за кредитом, та прострочених процентів за користування кредитом в сумі 1 239 111,67 доларів США (гривневий еквівалент станом на 25 серпня 2015 року становить 27 378 846,43 грн.), а також 182 700,00 грн. - судового збору на підставі наказу господарського суду Рівненської області від 25 вересня 2018 року №918/1164/15.

Не погоджуючись з даними постановами про арешт коштів боржника, ПрАТ "Рівнеазот" звернулося до господарського суду Рівненської області з відповідними скаргами на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, надаючи суду довідки, зі змісту яких вбачається, що відкритий у ПАТ "Банк "Кліринговий Дім" рахунок НОМЕР_1 та відкритий у АТ "БАНК АЛЬЯНС" рахунок №3001 призначені для перерахування заробітної плати працівникам, а також податків і зборів, пов`язаних із виплатою заробітної плати.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно ч.2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 1 липня 1949 року №95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.5 ст. 97 Кодексу законів про працю, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Таким чином, державою гарантовано та законодавчо закріплено право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Тобто рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду у справі №923/560/17 від 06 листопада 2018 року.

З огляду на викладене, а також враховуючи наявність у матеріалах справи доказів, які підтверджують цільове використання коштів, які містяться на рахунках ПрАТ "Рівнеазот" НОМЕР_1 у в АБ "Кліринговий Дім" та №3001 у ПАТ "Банк Альянс", саме для перерахування заробітної плати працівникам, а також податків і зборів, пов`язаних із виплатою заробітної плати, та враховуючи, зокрема, відсутність у матеріалах справи доказів використання коштів, що знаходяться на наведених рахунках, для інших цілей, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення скарг ПрАТ "Рівнеазот" від 23 листопада 2018 року №1833 та від 23 листопада 2018 року №1832 про визнання неправомірними та скасування постанов головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 30 жовтня 2018 року ВП №57556013 та від 05 листопада 2018 року ВП №57556013 в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку ПрАТ "Рівнеазот" №1, відкритому в АБ "Кліринговий Дім", і на рахунку ПрАТ "Рівнеазот" №3001, відкритому в ПАТ "Банк Альянс", та призначені для виплати заробітної плати працівникам, а також податків та зборів до бюджету, пов`язаних із виплатою заробітної плати.

Таким чином, місцевий господарський суд вірно встановив, що ПрАТ "Рівнеазот" в установленому законом порядку не було надано належного нормативно-правового обґрунтування наявності правових підстав для визнання неправомірними та скасування постанов головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Назаровця А.Т. про арешт коштів боржника від 30 жовтня 2018 року ВП №57556013 та від 05 листопада 2018 року ВП №57556013 вцілому, та дійшов правомірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення решти вимог скарг ПрАТ "Рівнеазот" №1833 та №1832 від 23 листопада 2018 року.

Щодо обґрунтованості скарги ПрАТ "Рівнеазот" від 23 листопада 2018 року №1831 на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про арешт майна боржника від 30 жовтня 2018 року ВП №57556013, колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що постановою головного державного виконавця про арешт майна боржника від 30 жовтня 2018 року ВП №57556013 було накладено арешт при відкритті виконавчого провадження на все рухоме та нерухоме майно ПрАТ "Рівнеазот".

За правилами ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 5 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

За ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Водночас, майно, яке підлягає арешту без проведення його опису, зазначено у ч.7 ст. 26 Закону. Таким майном є кошти боржника, що знаходяться на рахунках боржника у банках, інших фінансових установах, а також конкретне майно боржника, зазначене в заяві стягувача, право власності або інші майнові права боржника, дані на яке наявні в електронних державних базах даних та реєстрах.

Разом з тим на рухоме майно, яке не підлягає державній реєстрації, арешт накладається виконавцем лише після проведення його опису (абзац 2 ч.2 ст. 56 Закону).

За ч.9 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.

Тобто, як при накладенні арешту без проведення його опису, так і при накладенні арешту із застосуванням попередньої процедури опису майна, предметом арешту може бути тільки індивідуально визначене майно. Чинне виконавче законодавство не надає право виконавцю арештовувати майно без зазначення його індивідуальних і ідентифікуючих характеристик.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 26 жовтня 2017 року у справі №910/1962/16.

Враховуючи дані положення виконавчого законодавства судова колегія критично відноситься та відхиляє як безпідставні посилання апелянта на те, що нормами Закону України "Про виконавче провадження" передбачено накладання арешту на майно боржника, шляхом винесення відповідної постанови, та внесення відомостей щодо публічних обтяжень до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і Державного реєстру обтяжень рухомого майна, в т.ч. без зазначення його індивідуальних та ідентифікуючих характеристик.

У той же час, судом встановлено, що оскаржувана постанова головного державного виконавця про арешт майна боржника від 30 жовтня 2018 року ВП №57556013 суперечить вищенаведеним нормам законодавства, оскільки стосується арешту всього майна, а не конкретного індивідуально визначеного і арешт накладено на майно без проведення його опису.

З огляду на викладене, а також враховуючи імперативні вимоги ч.2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" щодо накладення виконавцем арешту на рухоме майно, яке не підлягає державній реєстрації, лише після проведення його опису, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення скарги ПрАТ "Рівнеазот" від 23 листопада 2018 року №1831 на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про арешт майна боржника від 30 жовтня 2018 року ВП №57556013 та відповідно визнання неправомірною та скасування спірної постанови про накладення арешту на все майно товариства.

Згідно ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Тому, у судової колегії відсутні підстави щодо перевірки законності і обґрунтованості оскаржуваної ухвали господарського суду Рівненської області від 11 лютого 2019 року в частині відмови у задоволенні скарги ПрАТ "Рівнеазот" від 28 листопада 2018 року №1839 (на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України щодо винесення постанови про арешт коштів від 13 листопада 2018 року в межах виконавчого провадження ВП№57556013).

Інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята у відповідності до норм ст. 234 ГПК України з всебічним, повним та об`єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв`язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269-276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Рівненської області від 11 лютого 2019 року у справі №918/1164/15 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - без задоволення на.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №918/1164/15 повернути господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "14" травня 2019 р.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.