РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.03.2019Справа № 910/13270/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мінераліс Україна»

до товариства з обмеженою відповідальністю «АСАП Україна»

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, фізична особа-підприємець Клюйко Георгій Васильович

про стягнення 104 112,18 грн.,

Представники:

від позивача не прибули

від відповідача Шевченко Г.Ю. (за дов.)

від третьої особи не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Мінераліс Україна» до товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «АСАП Україна» про стягнення 104 112,18 грн збитків.

Позовні вимоги мотивовані пошкодженням перевізником - фізичною особою-підприємцем Клюйком Георгієм Васильовичем, під час перевезення за замовленням позивача вантажу вартістю 3 181,4 Євро. Пошкодження товару було виявлено вантажоодержувачем товариством з обмеженою відповідальністю «Анагра» (Латвія), яке є покупцем товару позивача за контрактом № 01-03/18Е від 01.03.2018. Оскільки перевізника було залучено відповідачем в ході виконання договору-заявки транспортного експедирування вантажу № 282з від 04.05.2018, сторонами за яким є позивача і відповідач, останній, відповідно до п. 4.4 цього договору, зобовязаний відшкодувати збитки, що становлять вартість пошкодженого товару у розмірі 104 112,18 грн (за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.10.2018)

29.10.2018 суд (суддя Мельник В.І.) відкрив провадження у справі № 910/13270/18, постановив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У звязку з лікарняним судді Мельника В.І. проведено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Автоматизована система документообігу суду визначила суддю Ковтуна С.А.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на таке:

- будь-яких відомостей про відмову товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Анагро» від прийняття пошкодженого товару акт здачі-приймання товару № 1/2018 від 14.05.2018 (акт, який фіксує пошкодження товару) не містить;

- вимога про відмову від прийняття пошкодженого товару не направлялась;

- рекламаційний акт, складений уповноваженими представниками позивача та вантажоодержувача (ТОВ «Анагро») відсутній;

- будь-яких доказів повернення вантажоодержувачем позивачу пошкодженого товару не надано;

- позивач не надав суду належних і допустимих доказів того, що у відповідача виникло зобовязання по відшкодуванню збитків за договором транспортного експедирування в сумі 104 112,18 грн.

Третя особа (фізична особа-підприємець Клюйко Григорій Васильович) у поданих суду поясненнях також заперечила проти задоволення позову. В обґрунтування своїх доводів третя особа посилається на рішення Господарського суду Чернігівської області у справі № 927/550/18 від 25.09.2018, яким, на його думку, встановлена недопустимість як доказів акту здачі-приймання товару № 1/2018 від 14.05.2018 та претензії № 1 від 17.05.2018 ТОВ «Мініраліс Україна». Також третя особа зазначила, що ТОВ «Анагро» прийняло весь вантаж, вантаж ним не повернуто та оплачено повністю, доказів понесення позивачем збитків у розмірі 104 112,18 грн позивачем не подано.

Позивач у своїх поясненнях щодо пояснень третьої особи та відповіді на відзив послався на такі обставини. Рішення Господарського суду Чернігівської області не є преюдиційним для цієї справи, оскільки суд встановив відсутність понесених збитків саме товариством з обмеженою відповідальністю «АСАП Україна», але при цьому суд не досліджував і не встановлював наявність чи відсутність понесених збитків у товариства з обмеженою відповідальністю «Мінераліс Україна», і ці обставини не були предметом розгляду у справі № 927/550/18. Також позивач зазначив, що на вартість пошкодженого товару у розмірі 3 181,4 Євро ним було надано знижку ТОВ «Анагро» на наступну поставку, і пошкоджений товар ТОВ «Анагро» не було прийнято, про що зазначено у листі від 17.05.2018.

Позивач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Представник третьої особи подав клопотання про стягнення з позивача на користь третьої особи 10000,00 грн. за надану професійну правничу допомогу.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мінераліс Україна» є постачальником товарів товариству з обмеженою відповідальністю «Анагро», що є резидентом Латвійської Республіки за контрактом № 01-03/18Е, укладеним між сторонами 01 березня 2018 року (далі Контракт). Предметом постачання є мікродобрива і біопрепарати, що виготовляє товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Мінераліс Україна», асортимент, кількість і ціна яких вказується в інвойсах і/або специфікаціях, які формуються на кожну партію товару і є невідємними частинами цього Контракту (п. 1.1 Контракту).

За умовами Контракту (п. 2.1) поставка здійснюється на умовах DAP (поставка в місце призначення, вказане в договорі, імпортні збори і місцеві податки сплачується покупцем) відповідно до Інкотермс у редакції 2010 року.

Ціни і загальна вартість кожної партії товару повинна зазначатись в інвойсах, що є невідємними частинами Контракту (п. 3.2 Контракту), і ця ціна включає, у тому числі, доставку товару у зазначене покупцем місце призначення на території Латвійської Республіки.

Delivered at Place, скорочено DAP (постачання в місці призначення) - одна з умов (термінів) Інкотермс, що означає, що продавець виконав своє зобовязання по поставці, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови поставки DAP покладають на продавця обовязки нести всі витрати й ризики, повязані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.

Постачання ТОВ «Мінераліс Україна» в рамках Контракту партії товару вартістю 56402,20 Євро погоджено у рахунку № 150 від 03.05.2018 (інвойсі). Предметом постачання були добрива, що розфасовані в каністри обємом 5 л 2 820 шт і 1 л 750 шт, умови поставки DAP, Latvia, Riga, Bullu, 74, muitas punkts 0265, LV 1067.

В міжнародній комерційній практиці інвойс-рахунок, рахунок-фактура чи накладна є документом, що надається продавцем покупцеві та містить перелік товарів і послуг, їх кількість та кошти, які покупець має сплатити за ті послуги.

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України, інвойс вживається як документ, що підтверджує митну вартість, або як товаросупровідний документ, в якому міститься відомості про відправлення (товари та інші предмети), що переміщуються (пересилаються) у вантажі (відправленні) (п. 2 Порядку і умов здійснення митного контролю товарів та інших предметів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон у міжнародних експрес-відправленнях, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2002 № 1948).

З метою забезпечення виконання обовязків, повязаних з транспортуванням товару в місце призначення, 04.05.2018 товариство з обмеженою відповідальністю «Мінераліс Україна», як клієнт, уклало з товариством з обмеженою відповідальністю «АСАП Україна», як експедитором, договір-заявку транспортного експедирування вантажу №282з (далі Договір-заявка № 282з), відповідно до пункту 1.1 якого, експедитор зобовязався за плату і за рахунок клієнта надати послуги повязані з перевезенням вантажу клієнта, шляхом укладення від свого імені та за рахунок клієнта договору перевезення вантажу з третьою особою.

Перевезення вантажу, послуги з організацію якого зобовязалось надати ТОВ «АСАП Україна», за умовами п. 1.2 Договір-заявка № 282з, підлягало виконанню на таких умовах:

маршрут: Україна, м. Васильків, Київська область - Латвія, м. Рига;

автомобіль: державний номер НОМЕР_2/НОМЕР_3;

водій: ОСОБА_4;

назва вантажу: біодобрива, вантаж небезпечний;

вага, розмір вантажу: 20 палет 1,2*1,0*1,2м, вага брутто 20070 кг;

дата і час завантаження: 07.05.2018, 8-00;

дата і час розвантаження: 10-11.05.2018;

адреса розвантаження, вантажоодержувач: ТОВ «Анагро», Latvia, Riga, Bullu, 74, muitas punkts 0265, LV 1067.

Для безпосереднього перевезення товару, виконуючи Договір-заявку № 282з, 04.05.2018 ТОВ «АСАП Україна» залучило фізичну особу-підприємця Клюйка Григорія Васильовича, з яким уклало договір-заявку на перевезення вантажів автомобільним транспортом №282п від 04.05.2018. Перевізник - фізична особа-підприємець Клюйко Григорій Васильович, зобовязався здійснити перевезення вказаного вище товару за маршрутом: Україна, м. Васильків, Київська область - Латвія, м. Рига, автомобілем: державний номер НОМЕР_2/НОМЕР_3, і доставити його 10-11.05.2018 вантажоодержувачу ТОВ «Анагро». Ця обставина сторонами визнається та встановлена рішенням Господарського суду Чернігівської області у справі № 927/550/18 від 25.09.2018 за позовом ТОВ «АСАП Україна» до фізичної особи-підприємця Клюйка Григорія Васильовича, третя особа ТОВ «Мінераліс Україна», а тому не потребує доказуванню.

Перевезення вантажу було здійснено за вантажно-митною декларацією (СМR) від 07.05.2018 автотранспортом, державний номер НОМЕР_2/НОМЕР_3, фізичною особою-підприємцем Клюйком Григорієм Васильовичем.

14.05.2018 вантажоодержувач - ТОВ «Анагро», склав акт здачі-приймання товару № 1/2018 при прийманні вантажу від ТОВ «Мінераліс Україна», який поставлено відповідно до рахунку № 150 від 03.05.2018 (інвойсу), номер транспорту і причепа НОМЕР_2/НОМЕР_3. Акт складено за участі водія транспортного засобу ОСОБА_4. У акті зазначено, що частина товару є пошкодженою (деформована тара (каністри), вилито продукт, пошкоджені етикетки). Всього виявлено пошкодження 288 каністр. Акт здачі-приймання товару № 1/2018 від 14.05.2018 підписаний представником ТОВ «Анагро» та водієм ОСОБА_4.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Анагро» у своєму листі від 17.05.2018 повідомило товариству з обмеженою відповідальністю «Мінераліс Україна», що не може бути прийнятий та оплачений товар на суму 3 181,40 Євро у звязку з пошкодженням. При цьому товариство з обмеженою відповідальністю «Анагро» послалось на акт здачі-приймання товару від 14.05.2018 як на документ, який засвідчує факт пошкодження товару.

За умовами Контракту факт нестачі за кількістю або низька якість товару повинні підтверджуватися рекламаційним актом, підписаним уповноваженими представниками продавця і покупця (п. 7.3 Контракту). Відповідний акт суду не подано.

Порядок приймання товару врегульовано розділом 7 Контракту, за яким приймання товару по кількості і якості здійснюється на складі покупця згідно з п. 2.5 цього Контракту на підставі супровідних документів. Приймання по якості здійснюється шляхом візуального визначення цілісності упаковки і товару (п. 7.1 Контракту). Всі недоліки, виявлені при прийманні товару, повинні бути належним чином задокументовані (п. 7.2 Контракту).

Отже, враховуючи встановлений Контрактом спосіб приймання товару по якості - візуальне визначення цілісності упаковки і товару, таке приймання може бути здійснено тільки в момент розвантаження товару з транспортного засобу. Оскільки місце прийняття вантажу для перевезення, і місце, передбачене для доставки, знаходиться у двох різних країнах, до договору-заявки на перевезення вантажів автомобільним транспортом №282п від 04.05.2018, укладеним з фізичною особою-підприємцем Клюйком Григорієм Васильовичем, застосовується Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажу від 19.05.1956 (далі Конвенція), до якої Україна приєдналась на підставі відповідного Закону України від 01.08.2006. За цією Конвенцією учасниками приймання вантажу є одержувач товару і перевізник (ст. 30 Конвенції). Зокрема, з цієї норми (ст. 30 Конвенції) слідує, що про очевидні втрати і пошкодження вантажу одержувач повинен зробити заяву перевізнику щонайпізніше в момент прийняття вантажу. І навпаки, факт отримання вантажу одержувачем за відсутності такої заяви, тобто відсутність фіксації одержувачем з перевізником втрати і пошкодження вантажу, виходячи зі ст. 30 Конвенції, є первинним доказом того, що він отримав вантаж у такому стані, який описано у вантажній накладній, тобто в момент завантаження.

З огляду на це, відсутність окремого рекламаційного акту, підписаного уповноваженими представниками продавця і покупця (п. 7.3 Контракту) не спростовує обставини, зазначені у акті здачі-приймання товару № 1/2018 від 14.05.2018, що підписаний представником одержувача - ТОВ «Анагро», та представником перевізника - водієм ОСОБА_4, про пошкодження 288 каністр. Акт здачі-приймання товару № 1/2018 від 14.05.2018 є допустимим доказом, відповідно до ст. 77 ГПК України, оскільки складений відповідно до процедур, визначених Конвенцією, складено одержувачем та перевізником в момент приймання вантажу.

Наявність акту здачі-приймання товару № 1/2018 від 14.05.2018 стала достатньою обставиною для товариства з обмеженою відповідальністю «Мінераліс Україна», як сторони, яка гарантувала якість товару (п. 6.1 Контракту), та на яку покладають всі ризики, повязані з транспортуванням товару в місце призначення, визнати себе зобовязаною за постачання пошкодженого товару. У звязку з цим 08.11.2018 товариство з обмеженою відповідальністю «Мінераліс Україна» та товариство з обмеженою відповідальністю «Анагро» уклали додаткову угоду № 2к до Контракту, якою визнали, що частину товару, яка була поставлена за Контрактом і зазначена в інвойсі № 150 від 03.05.2018, є пошкодженою, вартість пошкодженого товару становить 3 181,40 Євро. У звязку з цим товариство з обмеженою відповідальністю «Мінераліс Україна» погодилось надати товариству з обмеженою відповідальністю «Анагро» знижку на наступну поставку у розмірі пошкодженого товару (3 181,40 Євро). 18.12.2018 товариство з обмеженою відповідальністю «Мінераліс Україна» виставило рахунок № 385 на оплату поставки товару (добрив) за Контрактом на суму 29 700 Євро. Надання цієї знижки відбулось шляхом укладення 22.12.2018 між цими сторонами угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог, за якою зобовязання товариства з обмеженою відповідальністю «Анагро» з оплати 14 850 Євро (50% вартості товару, зазначеного у рахунок № 385) зменшено на 3 181,40 Євро шляхом зарахування зобовязання товариства з обмеженою відповідальністю «Мінераліс Україна» з відшкодування заборгованості за пошкоджений товар.

Наведене спростовує заперечення відповідача про відсутність доказів понесення позивачем втрат внаслідок пошкодження товару. Пошкодження товару свідчить про його непридатність, а враховуючи, що прийняття вантажу для перевезення, і місце, передбачене для доставки, знаходиться у двох різних країнах, розумність та доцільність повернення вантажоодержувачем позивачу пошкодженого товару, враховуючи економічну вартісність цієї процедури, у цьому випадку відсутня. З огляду на це, неповернення товару вантажоодержувачем не свідчить про прийняття його останнім.

Вирішуючи можливість покладення на відповідача відповідальності за пошкодження вантажу суд виходить з такого.

Оскільки предметом Контракту є надання послуг, безпосередньо повязаних з організацією перевезення вантажу, правовідносини, що виникли за ним, є предметом регулювання глави 65 Цивільного кодексу України транспортне експедирування.

Норма ч. 1 ст. 932 ЦК України про те, що експедитор має право залучити до виконання своїх обовязків інших осіб, відповідає загальному правилу приватного права про можливість покладення виконання зобовязання на третю особу (ст.ст. 528, 902 ЦК України), а також відповідальності боржника перед кредитором за дії третіх осіб, на яких було покладено виконання (ст. 618 ЦК України).

Обовязок товариства з обмеженою відповідальністю «АСАП Україна» нести відповідальність за втрату/пошкодження вантажу чи його пакування, що виникли у результаті дій чи бездіяльності залучених ним автоперевізників, за умови належного виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Мінераліс Україна» зобовязань, є також договірною умовою (п. 4.4 Контракту). Виходячи з цього пункту, сторони узгодили, що такі втрати/пошкодження вантажу є збитками, розмір яких визначається виходячи з вартості пошкодженого вантажу, зазначеної у інвойсі.

За приписами ст. 8 Конвенції, приймаючи вантаж, перевізник перевіряє:

a) вірність записів, зроблених у вантажній накладній щодо числа вантажних місць, а також їх маркування та нумерації місць;

b) зовнішній стан вантажу і його упаковки.

Якщо вантажна накладна не містить спеціальних застережень перевізника, то, якщо не доведено протилежне, припускається, що вантаж і його упаковка були зовні в належному стані в момент прийняття вантажу перевізником, і що кількість вантажних місць, а також їх маркування та нумерація відповідали заявам, які містилися у вантажній накладній (ч. 2 ст. 9 Конвенції).

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що під час прийняття вантажу до перевезення вантаж був пошкодженим.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, уразі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Стаття 623 Цивільного кодексу України зобов'язує сторону, яка порушила зобов'язання відшкодувати завдані у результаті цього збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобовязання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день предявлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на це, відсутність доказів неналежного виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Мінераліс Україна» зобовязань за Контрактом є умовою покладення на товариство з обмеженою відповідальністю «АСАП Україна» відповідальності за пошкодження вантажу, що виникло у результаті дій залученого ним автоперевізника, у вигляді відшкодування збитків у розмірі вартості пошкодженого вантажу, зазначеної у інвойсі № 150 від 03.05.2018 - 3 181,40 Євро, що, за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.10.2018, складає 104 112,18 грн.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобовязаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача, у звязку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У звязку з повним задоволенням позовних вимог, суд відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає на відповідача судовий збір у повному обсязі.

Вирішуючи клопотання третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, фізичної особи-підприємця Клюйка Георгія Васильовича про покладення на позивача 10000,00 грн. витрат на правничу допомогу суд виходить з такого.

Частиною 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, у разі задоволення позову інші судові витрати покладаються на відповідача. Одночасно у частині 13 цієї статті встановлено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Оскільки третя особа заперечувала проти позовних вимог, суд відмовляє третій особі у задоволенні клопотання про покладення судових витрат на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Мінераліс Україна» до товариства з обмеженою відповідальністю «АСАП Україна» задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АСАП Україна» (бул. Л. Українки, 5-а, м. Київ, 01133, код 35632739) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мінераліс Україна» (вул. Чигоріна, 18, м. Київ, 01042, код 38105735) 104 112,18 грн. збитків, 1 762,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана через Господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 15.05.2019.

Суддя С. А. Ковтун