ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2019 р. Справа№ 920/116/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Мартюк А.І.

Пашкіної С.А.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: не з`явились

від відповідача: Нагорний В.Б. - адвокат

від прокуратури: Колодяжна А.В. - прокурор відділу за посвідченням № 036177 від 04.11.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 02.04.2019, повний текст якої складено 05.04.2019, про залишення позовної заяви без розгляду

у справі № 920/116/19 (суддя Котельницька В.Л.)

за позовом Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сумської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Газсервіс»

про стягнення 68 201,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов, з урахуванням заяви по зміну підстави позовних вимог (а.с. 43-44), заявлено про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати в сумі 68 201,90 грн.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 02.04.2019, повний текст якої складено 05.04.2019, у справі № 920/116/19 позовну заяву Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сумської міської ради залишено без розгляду.

Приймаючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що прокурор, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі Сумської міської ради, не обґрунтував наявності правових підстав для здійснення такого представництва інтересів держави в суді, не надав як доказів того, що Сумська міська рада не має можливості самостійно захистити права у наведеному випадку, так і неналежність здійснення нею такого захисту, а відтак, у даному випадку відсутні передбачені законом виключні підстави для звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави в особі міської ради.

Вказаних висновків суд першої інстанції дійшов з огляду на таке:

- при поданні позову в інтересах держави в особі Сумської міської ради порушення інтересів держави прокурор обґрунтовував наявністю порушень, на його думку, законності у сфері земельних відносин при використанні відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів та тим, що несплата відповідачем коштів за використання земельної ділянки під належними йому об`єктами нерухомості перешкоджає їх подальшому використанню для забезпечення завдань і функцій держави та місцевого самоврядування, позбавляє територіальну громаду міста отримання стабільного та своєчасного доходу у вигляді орендної плати (одного із основних джерел наповнення місцевого бюджету), що ослаблює фінансову основу місцевого самоврядування, позбавляє можливості своєчасно проводити виплату заробітної плати працівникам соціальної сфери, здійснювати благоустрій, використовувати кошти на інші необхідні потреби регіону, що, в свою чергу, порушує економічні інтереси держави, підриває її економічне благополуччя;

- у позовній заяві прокурор зазначив, що вжиті позивачем заходи досудового врегулювання питання щодо відшкодування завданих відповідачем збитків не дали результату. Водночас заходи, спрямовані на стягнення збитків у судовому порядку, до цього часу Сумською міською радою не вжиті, що може призвести як до пропуску строку позовної давності, так і до неможливості у подальшому виконати рішення суду;

- Сумська міська рада є уповноваженим державою органом на здійснення функцій власника земельної ділянки, якою у спірний період користувався відповідач;

- при цьому Сумська міська рада є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, відповідно до положень чинного законодавства наділена правом і має можливість самостійно вирішувати питання місцевого значення (у т.ч. шляхом звернення до суду);

- посилання прокурора у позовній заяві на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва;

- у такому разі прокурор згідно норм статей 73, 74, 76, 77 ГПК України повинен надати суду відповідні докази на підтвердження неналежного здійснення позивачем функцій держави у спірних правовідносинах (зокрема: докази внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків), проте таких доказів прокурором до позовної заяви не додано;

- судом із доданих до позовної заяви документів встановлено, що Сумською міською радою вживалися заходи досудового врегулювання спору щодо питання відшкодування завданих відповідачем збитків;

- звертаючись з позовом в інтересах держави в особі Сумської міської ради, прокурор зазначає, що Сумською місцевою прокуратурою було проведено вивчення стану законності щодо використання земель комунальної власності м. Суми без правовстановлюючих документів, проте у матеріалах справи відсутні відомості щодо проведення прокуратурою будь-якої перевірки стану додержання вимог земельного законодавства та повноти надходження до бюджету орендної плати за користування земельними ділянками на території Сумської міської ради;

- за таких обставин, сама присутність прокурора на судовому процесі на стороні позивача ставить під загрозу принцип рівності та справедливий баланс між сторонами, та створює відчуття нерівності у сторони відповідача.

Не погоджуючись з ухвалою, Заступник керівника Сумської місцевої прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 02.04.2019 у справі № 920/116/19 та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що ухвала суду першої інстанції прийнята з невідповідністю висновків суду обставинам справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права (ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 13, 14, 131-1, 142 Конституції України), з порушенням норм процесуального права, а саме: ст.ст. 53, 86, 226, 237 ГПК України, що призвело до унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення, що відповідно до ст.ст. 271, 280 ГПК України оспорена ухвала підлягає скасуванню.

У обґрунтування вказаної позиції апелянт посилається на позицію, викладену Верховним Судом при розгляді справ за участю прокурора у справах №№ 910/18283/17, 812/1689/16, 806/1000/17, 687/379/17-ц:

- на думку Верховного Суду, нездійснення захисту полягає в тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень, за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся;

- така поведінка (бездіяльність) уповноваженого державного органу та органу місцевого самоврядування може вчинятися з умислом чи з необережності; бути наслідком об`єктивних (відсутність коштів на сплату судового збору, тривале не заповнення вакантної посади юриста) чи суб`єктивних (вчинення дій на користь можливого відповідача, інших корупційних або кримінально караних дій) причин;

- прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомлення прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Необхідність захисту прокурором інтересів держави у даній справі зумовлена тим, що Сумською міською радою як органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у даних правовідносинах, неналежним чином здійснюється захист інтересів держави, оскільки вказана особа, не дивлячись на тривале (більше 1 року) порушення відповідачем земельного законодавства та ігнорування листів позивача щодо необхідності укладення договорів оренди землі та сплати збитків за користування земельними ділянками, маючи відповідні повноваження для захисту порушених інтересів держави, з позовом до суду не зверталась;

- у відповідь на листа прокуратури від 25.10.2018 щодо вжиття заходів цивільно-правового захисту Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради повідомив про неможливість самостійно звернутися до суду у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору та надав відповідні документи для вжиття заходів представницького характеру прокуратурою;

- отже нездійснення захисту інтересів держави у даному випадку виявляється в усвідомленій пасивній поведінці - бездіяльності Сумської міської ради, яка є уповноваженим органом по захисту відповідних інтересів у спірних правовідносинах;

- у даному спорі інтереси держави полягають не тільки в захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також у захистів прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізується у визначеному законом порядку та способі, що відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіям державної влади, як і державні органи.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2019 справа № 920/116/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Мартюк А.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою від 22.04.2019 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Мартюк А.І., Пашкіна С.А.:

- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду Сумської області від 02.04.2019 у справі № 920/116/19;

- встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 13.05.2019;

- учасникам процесу роз`яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- розгляд справи № 920/116/19 призначено на 15.05.2019 о 14:40;

- сторони попереджено, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою в розгляді апеляційної скарги.

Станом на 15.05.2019 відзивів на апеляційну скаргу, клопотань та пояснень до суду не надходило.

Позивач представників в судове засідання не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, те, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників позивача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник прокуратури апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорювану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача та прокуратури, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

У січні 2019 року Заступник керівника Сумської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Сумської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк-Газсервіс» про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати в сумі 68 201,90 грн. за використання земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 166/1, без правовстановлюючих документів.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 02.04.2019, повний текст якої складено 05.04.2019, у справі № 920/116/19 позовну заяву Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сумської міської ради залишено без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України, якою встановлено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, з посиланням на те, що прокурор, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі Сумської міської ради, не обґрунтував наявності правових підстав для здійснення такого представництва інтересів держави в суді, не надав доказів того, що Сумська міська рада не має можливості самостійно захистити права у наведеному випадку, як і неналежність здійснення нею такого захисту, а відтак, у даному випадку відсутні передбачені законом виключні підстави для звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави в особі міської ради.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до приписів ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»:

- представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч. 1);

- прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (ч. 3).

За приписами ст. 53 ГПК України:

- у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (ч. 3);

- прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4);

- у разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача. (ч. 5).

Згідно з абз. 2-3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи № 806/1000/17).

Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.10.2018 у справі № 910/119/19.

Таким чином, прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні «інтереси держави», що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі й територіальних громад.

При поданні позову в інтересах держави в особі Сумської міської ради порушення інтересів держави прокурор обґрунтовував тим, що несплатою відповідачем коштів за використання земельної ділянки під належними йому об`єктами нерухомості позбавлено територіальну громаду міста отримання стабільного та своєчасного доходу у вигляді орендної плати (одного із основних джерел наповнення місцевого бюджету), що ослаблює фінансову основу місцевого самоврядування, позбавляє можливості своєчасно проводити виплату заробітної плати працівникам соціальної сфери, здійснювати благоустрій, використовувати кошти на інші необхідні потреби регіону, що, в свою чергу, порушує економічні інтереси держави, підриває її економічне благополуччя.

У позовній заяві прокурор зазначив, що вжиті позивачем заходи досудового врегулювання питання щодо відшкодування завданих відповідачем збитків не дали результату. Водночас заходи, спрямовані на стягнення збитків у судовому порядку, до цього часу Сумською міською радою не вжиті, що може призвести як до пропуску строку позовної давності, так і до неможливості у подальшому виконати рішення суду.

Статтею 140 Конституції України встановлено, що:

- місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (ч. 1);

- місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. (ч. 3);

- органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради (ч. 4).

Відповідно до статей 12, 122 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Отже, Сумська міська рада є уповноваженим державою органом на здійснення функцій власника земельної ділянки, якою у спірний період користувався відповідач.

Водночас, як вірно встановлено судом першої інстанції, Сумська міська рада є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, відповідно до положень чинного законодавства наділена правом і має можливість самостійно вирішувати питання місцевого значення (у т.ч. шляхом звернення до суду).

Посилання прокурора у позовній заяві на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

У такому разі прокурор згідно норм ст.ст. 73, 74, 76, 77 ГПК України повинен надати суду відповідні докази на підтвердження неналежного здійснення позивачем функцій держави у спірних правовідносинах (зокрема: докази внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державного службовця, який займає посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків), проте таких доказів прокурором до позовної заяви не додано.

Наявними в матеріалах справи документальними доказами (а.с.17-26) спростовуються посилання прокурора на те, що позивач у цій справі неналежним чином здійснює функції держави у спірних правовідносинах та відповідні повноваження захисту державних інтересів.

Так, листом від 14.12.2017 № 06.01-16/2660 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради звернувся до керівника ТОВ «Маяк-Газсервіс» з вимогою усунути порушення вимог земельного законодавства шляхом укладення з Сумською міською радою договору оренди земельної ділянки по вул.. Герасима Кондратьєва, 166/1; листами від 06.02.2018 № 526 та від 04.03.2018 № 981 звернувся з запитом до регіонального управлінні Держгеокадастру на інформацію щодо нормативної грошової оцінки вказаної земельної ділянки; листом від 07.05.2018 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради запросив керівника ТОВ «Маяк-Газсервіс» з`явитися особисто або направити представника для участі 22.05.2018 в засіданні Комісії з визначення збитків, заподіяних територіальній громаді м. Суми внаслідок використання земельної ділянки з порушенням законодавства; Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради зроблений розрахунок збитків (неодержання орендної плати) за користування ТОВ «Маяк-Газсервіс» земельною ділянкою за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 166/1, який дорівнює 68 201,90 грн.; Комісією з визначення збитків, заподіяних ТОВ «Маяк-Газсервіс» територіальній громаді м. Суми внаслідок використання земельної ділянки по вул. Герасима Кондратьєва, 166/1 з порушенням законодавства складено відповідний Акт від 22.05.2018, згідно з яким розмір збитків за користування ТОВ «Маяк-Газсервіс» вказаною земельною ділянкою за період з 05.08.2016 по 31.12.2017 складає 68 201,90 грн.; рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 14.08.2018 № 417 затверджено Акт від 22.05.2018 комісії з визначення збитків, заподіяних ТОВ «Маяк-Газсервіс» територіальній громаді м. Суми внаслідок використання земельної ділянки по вул. Герасима Кондратьєва, 166/1 з порушенням законодавства; листом-повідомленням від 13.09.2018 № 1810/03.02.02-17 виконавчий комітет Сумської міської ради запропонував ТОВ «Маяк-Газсервіс» у 10-денний термін з дня надходження цього повідомлення розглянути його разом з актом про визначення від 22.05.2018 та про результати їх розгляду інформувати у письмовій формі виконавчий комітет Сумської міської ради та попередив про те, що у разі відмови добровільно відшкодувати завдані збитки, департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради буде підготовлено позов до суду про примусове відшкодування збитків та вжиття інших заходів, спрямованих на поновлення порушених територіальної громади у сфері земельних відносин.

Отже, протягом періоду часу з 14.12.2017 по 13.09.2018 позивач вживав заходів для вирішення питання відшкодування відповідачем збитків в розмірі 68 201,90 грн. у добровільному порядку і готувався звернутися до суду за примусовим відшкодуванням вказаних збитків.

Звернення 25.10.2018 Сумської місцевої прокуратури до позивача з листом-вимогою № 112-13291 вих.18 (а.с.31-31зворот) про надання в строк до 02.11.2018 до Сумської місцевої прокуратури інформації про вжиті заходи, у тому числі позовного характеру, щодо стягнення вказаних збитків, вищевикладених обставин не спростовує і не дає підстави вважати, що позивач неналежним чином здійснював повноваження захисту державних інтересів у цьому випадку.

Посилання позивача у листі-відповіді від 15.11.2018 № 06.01-18/8488 (а.с.32) на лист-вимогу від 25.10.2018 № 112-13291 вих.18 на неможливість звернення до суду самостійно через відсутність коштів на сплату судового збору у розмірі 1,5% від ціни позову, який, на думку позивача, враховуючи загальну суму нарахованих збитків, становить майже 35 000 грн., не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки відповідачу нараховано 68 201,90 грн. збитків, і доказів іншого матеріали справи не містять.

Звертаючись до суду з позовом, предметом якого є стягнення з відповідача 68 201,90 грн. збитків, Сумська місцева прокуратура платіжним дорученням від 17.01.2019 № 24 сплатила 1 921,00 грн. судового збору, що відповідає чинному на дату звернення законодавству.

Докази того, що позивач був неспроможний сплатити 1 921,00 грн. судового збору при самостійному зверненні з позовом до суду, матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає недоведеним належними та допустимими доказами неможливість позивачу звернутися до суду з цим позовом через відсутність в нього коштів на сплату судового збору.

Крім того, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі Сумської міської ради, прокурор зазначає, що Сумською місцевою прокуратурою було проведено вивчення стану законності щодо використання земель комунальної власності м. Суми без правовстановлюючих документів.

Однак у матеріалах справи відсутні відомості щодо проведення прокуратурою будь-якої перевірки стану додержання вимог земельного законодавства та повноти надходження до бюджету орендної плати за користування земельними ділянками на території Сумської міської ради.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції в тому, що прокурор, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі Сумської міської ради, не обґрунтував наявності правових підстав для здійснення такого представництва інтересів держави в суді, не надав як доказів того, що Сумська міська рада не має можливості самостійно захистити права у наведеному випадку, так і неналежність здійснення нею такого захисту, а відтак, у цьому випадку відсутні передбачені законом виключні підстави для звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави в особі Сумської міської ради.

Колегія суддів вважає, що за досліджених судом обставин сама присутність прокурора в цьому судовому процесі на стороні позивача ставить під загрозу принцип рівності, порушує справедливий баланс між сторонами та створює відчуття нерівності у сторони відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сумської міської ради без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України, якою встановлено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Підстави для скасування ухвали Господарського суду Сумської області від 02.04.2019 у справі № 920/116/19 та для задоволення апеляційної скарги Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури відсутні.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по справі за звернення з апеляційною скаргою покладаються на Сумську місцеву прокуратуру.

Керуючись ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Північного апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду Сумської області від 02.04.2019 у справі № 920/116/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 02.04.2019 у справі № 920/116/19 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/116/19.

Повний текст постанови складено: 20.05.2019

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді А.І. Мартюк

С.А. Пашкіна