ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2019 м. Дніпро Справа № 904/4953/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання Саланжій Т.Ю.

за участю: від ПАТ «Банк Камбіо» адвокат Крижовий Д.В., довіреність № 04/238 від 02.03.2019;

від ТОВ «Хлібозавод № 10» адвокат Гурський В.С., ордер серії ДП № 1574/029 від 08.05.2019;

інші учасники справи у судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2019 у справі № 904/4953/18 (суддя Суховаров А.В.), повний текст рішення складено 11.03.2019

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібозавод № 10», м. Київ

до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», м. Київ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 , м. Павлоград, Дніпропетровська область

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , с. Миколаївка, Новомосковський район, Дніпропетровська область

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Корпоративний недержавний пенсійний фонд Національного банку України, м. Київ

про визнання правовідносин припиненими та усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібозавод № 10» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 22.11.2018, просило суд:

- визнати правовідносини за Кредитним договором № 133/03-14 від 27.03.2014, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібозавод № 10» () та Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» () - припиненими;

- визнати правовідносини за Іпотечним Договором № 133/03-14-І від 27.03.2014, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Василевською І.О. 27.03.14р. за реєстровим № 282, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібозавод № 10» () та Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» () - припиненими;

- визнати правовідносини за Договором застави № 133/03-14-ІІ від 27.03.2014, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Василевською Іриною Олегівною, за реєстровим № 284 укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібозавод № 10» () та Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» () - припиненими;

- усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном, а саме: нежитловими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: будівель та споруд літера № А-2 - будівля виробничої бази; літера № А1-1 - прибудова, загальна площа 2144,8 кв.м; літера № А2-2 - прибудова; літера №А3 - прибудова; літера № А(IV)-1 - прибудова, загальною площею 1875,9 кв.м; літера № а1- ґанок, літера № а2 - естакада з навісом; літера № а3 - естакада з навісом; літера № а4 - ґанок; літера № Б-1 - будівля складу; літера під. № Б-1 - підвал, загальною площею 380,6 кв.м; літера № б - естакада; літера під. № б - підвал; літера № б2 - вхід в підвал; літера № М - будівля трансформаторної підстанції; літера № Н - пожежний резервуар; літера № О1-1 - незавершене будівництво; літера № О1-1 - прибудова, загальною площею 427,3 кв.м; літера № П - металева будівля; літера № п - рампа з навісом; літера № Р - сторожка; літера № р - ґанок з навісом; літера № р1- рампа; літера № С - навіс; № 1 - ворота, загальною площею 92,7 кв.м; № 2 - огорожа, загальною площею 74,8 кв.м; № 3 - огорожа; № 4 - огорожа; № 5 - ворота; № 6 - огорожа; № 7 - огорожа; № 8 - ворота, шляхом заборони Публічному акціонерному товариству «Банк Камбіо» () вчиняти дії, направлені на незаконне вибуття із власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібозавод № 10» вищевказаного нерухомого майна шляхом звернення стягнення на підставі Іпотечного договору № 133/03-14-1 від 27.03.2014 посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Василевською І.О. 27.03.2014 за реєстровим № 282.

- відновити становище, яке існувало до прийняття Наказу № 109 від 18.07.2018, яким було затверджено Акт Комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності від 18.07.2018, зобов`язавши ПАТ «Банк Камбіо» () в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Северіна Юрія Петровича виключити з бухгалтерського обліку ПАТ «Банк Камбіо» () за рахунками обліку кредитів (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) кредитну заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібозавод № 10» () за Кредитним Договором № 133/03-14 від 27.03.2014, право вимоги за Іпотечним Договором № 133/03-14-І від 27.03.2014 з відповідними змінами та право вимоги за Договором застави № 133/03-14-ІІ від 27.03.2014, що були укладені на забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним Договором № 133/03-14 від 27.03.2014;

- припинити виконання дій визначених у Наказі Уповноваженої особи № 109 від 18.07.2018 щодо застосування наслідків нікчемності правочинів ПАТ «Банк Камбіо» відносно відновлення у бухгалтерському обліку ПАТ «Банк Камбіо» () по рахунку обліку кредиту (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) щодо кредитної заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібозавод № 10» () за Кредитним Договором № 133/03-14 від 27.03.2014.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2019 позовні вимоги ТОВ «Хлібозавод № 10» задоволено частково.

Визнано правовідносини за Кредитним договором № 133/03-14 від 27.03.2014, укладеним між ТОВ «Хлібозавод № 10» та ПАТ «Банк Камбіо» - припиненими.

Визнано правовідносини за Іпотечним Договором № 133/03-14-І від 27.03.2014 посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Василевською І.О. 27.03.14р. за реєстровим № 282, укладеним між ТОВ «Хлібозавод № 10» та ПАТ «Банк Камбіо» - припиненими.

Визнано правовідносини за Договором застави № 133/03-14-ІІ від 27.03.2014, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Василевською І.О., за реєстровим № 284, укладеним між ТОВ «Хлібозавод № 10» та ПАТ «Банк Камбіо» - припиненими;

Відновлено становище, яке існувало до прийняття Наказу № 109 від 18.07.2018, яким було затверджено Акт Комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності від 18.07.2018, зобов`язанням ПАТ «Банк Камбіо» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Северіна Ю.П. виключити з бухгалтерського обліку ПАТ «Банк Камбіо» за рахунками обліку кредитів (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) кредитну заборгованість ТОВ «Хлібозавод № 10» за Кредитним Договором № 133/03-14 від 27.03.2014, право вимоги за Іпотечним Договором № 133/03-14-І від 27.03.2014 з відповідними змінами та право вимоги за Договором застави № 133/03-14-ІІ від 27.03.2014, що були укладені на забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним Договором № 133/03-14 від 27.03.2014.

Припинено виконання дій визначених у Наказі Уповноваженої особи № 109 від 18.07.2018 щодо застосування наслідків нікчемності правочинів ПАТ «Банк Камбіо» відносно відновлення у бухгалтерському обліку ПАТ «Банк Камбіо» по рахунку обліку кредиту (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) щодо кредитної заборгованості ТОВ «Хлібозавод № 10» за Кредитним Договором № 133/03-14 від 27.03.2014.

В частині позовних вимог про усунення перешкоди у користування нерухомим майном, шляхом заборони ПАТ «Банк Камбіо» вчиняти дії, направлені на незаконне вибуття із власності ТОВ «Хлібозавод № 10» вищевказаного нерухомого майна шляхом звернення стягнення на підставі Іпотечного договору № 133/03-14-І від 27.03.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Василевською І.О. 27.03.2014 за реєстровим № 282 - відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Банк Камбіо» на користь ТОВ «Хлібозавод № 10» витрати по сплаті судового збору у розмірі 8810,00 грн.

Задовольняючи частково позов, місцевий господарський суд виходив з того, що зобов`язання ТОВ «Хлібзавод № 10» перед ПАТ «Банк Камбіо» за Кредитним договором № 133/03-14 від 27.03.2014, Іпотечним договором № 133/03-14-І від 27.03.2014 та Договором застави № 133/03-14-ІІ від 27.03.2014 припинилися виконанням, проведеним належним чином, за рахунок як поручителів так і за рахунок часткової оплати безпосередньо ТОВ «Хлібзавод № 10».

Крім того, судом захищено порушені права позивача шляхом: зобов`язання відповідача виключити з бухгалтерського обліку кредитну заборгованість ТОВ «Хлібзавод № 10» перед ПАТ «Банк Камбіо», а також права вимоги за Договорами іпотеки та застави, укладених для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором; припинено виконання дій щодо застосування Уповноваженою особою ФГВФО наслідків нікчемності правочинів ПАТ «Банк Камбіо» відносно відновлення у бухгалтерському обліку останнього кредитної заборгованості ТОВ «Хлібзавод № 10» за Кредитним договором.

Разом з цим, місцевим господарським судом відмовлено у задоволенні позовної вимоги щодо усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, оскільки позивач не довів факту вчинення будь-яких перешкод з боку відповідача.

2. Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду відповідач оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду та просить скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог ТОВ «Хлібзавод № 10» до ПАТ «Банк Камбіо».

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду фактичним обставинам справи та допущеним судом порушенням норм процесуального права.

Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до того, що погашення позивачем кредитної заборгованості перед Банком відбулося з депозитних рахунків в період очевидної неспроможності виконання банком своїх грошових зобов`язань, тобто по суті відбулося коригування структури банківського балансу шляхом зміни грошових зобов`язань, без надходження на рахунок Банку реальних грошових коштів, оскільки на момент проведення розрахункових операцій кошти на банківських рахунках були відсутні та обліковувалися виключно як запис. Внаслідок такого погашення кредитної заборгованості, Банком порушено суть та мету встановлених постановою Правління НБУ № 510/БТ від 19.08.2014 обмежень щодо прийняття розрахунків за договорами, виключно через кореспондентський рахунок НБУ.

Незважаючи на те, що у Банку були підтверджені низькі показники ліквідності, а Кредитний договір уже був забезпечений згідно Договорів іпотеки, строк виконання Кредитного зобов`язання не настав, відбулось умовне його виконання поручителями, яке фактично було безоплатним відступленням права вимоги за Кредитним договором, без реального надходження грошових коштів.

Порушенням норм процесуального права, апелянт вважає невжиття судом дій спрямованих на направлення справи на розгляд належному суду в зв`язку зі штучно заявленою позивачем вимогою про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, яке знаходиться за місцем перебування позивача, та заявлена з єдиною метою, подальшого звернення з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області.

3. Узагальнені доводи інших учасників справи.

У відзиві та в доповненні до відзиву на апеляційну скаргу відповідача ТОВ «Хлібозавод № 10» просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, оскільки вважає відсутніми будь-які договірні зобов`язання між позивачем та відповідачем з огляду на їх припинення на підставі правочинів, укладених та зареєстрованих належним чином з дотриманням діючого законодавства, які відповідають внутрішній волі сторін, є реальними та у встановленому законом порядку недійсними не визнавалися.

Позивач вважає, що в рахунок погашення кредитної заборгованості, Банком здійснено розрахунково-касове обслуговування рахунків клієнтів та проведено зарахування грошових коштів в рахунок погашення кредитного договору не за рахунок коштів банку, а коштами належними поручителям ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та частково позивачу - ТОВ «Хлібозавод № 10».

Також позивач у відзиві вказує, що станом на час здійснення розрахунків за Кредитним договором ні ТОВ «Хлібозавод № 10», ні ОСОБА_2 , а ні ОСОБА_1 не були та не могли бути обізнаними про наявність застережень, встановлених постановою Правління НБУ від 19.08.2014 № 510/БТ, оскільки останній присвоєно гриф «Банківська таємниця».

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.04.2019 (суддя-доповідач Парусніков Ю.Б., судді: Білецька Л.М., Верхогляд Т.А.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Банк Камбіо» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2019 у справі № 904/4953/18 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 08.05.2019.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Пархоменко Н.В., останню змінено суддею Верхогляд Т.А.

08.05.2019 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

27.03.2014 між ТОВ «Хлібозавод № 10» (позивач, позичальник) та ПАТ «Банк Камбіо» (відповідач, кредитор/банк) укладено кредитний договір № 133/03-14 (відзивна відновлювальна кредитна лінія) (надалі - Кредитний договір), відповідно до п. 1.1. якого банк зобов`язується надати грошові кошти (далі - кредит) позивачу у розмірі та на умовах, встановлених Кредитним договором, а позивач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За умовами п. 1.9. Кредитного договору, зобов`язання за Кредитним договором забезпечуються заставою нерухомості, а саме: нежитлові будівлі та споруди, загальною площею 4996,10 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Варварівська, буд. 28, яке належить ТОВ «Хлібозавод № 10», на суму 26219269,00 грн. та обладнання, яке належить, ТОВ «Хлібозавод № 10», на суму 8909731,00 грн. Кредит видається лише після підписання договорів застави/іпотеки/страхування заставного майна (а. с. 43 - 47 т. 1).

27.03.2014 між позивачем та банком укладено іпотечний договір № 133/03-14-І (надалі - Іпотечний договір), за умовами п. 1.1. якого позивач, як Іпотекодавець, передає Банку, як Іпотекодержателю, в іпотеку нерухоме майно: нежитлові будівлі та споруди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що є предметом іпотеки (а. с. 49 - 58 т. 1).

Характеристики предмета іпотеки: літера № А-2 - будівля виробничої бази; літера № А-2 - будівля виробничої бази; літера № А1-1 - прибудова, загальна площа 2 144,8 кв.м; літера № А2-2 - прибудова; літера № А3 - прибудова; літера № А(IV)-1 -прибудова, загальною площею 1875,9 кв.м; літера № а1- ґанок, літера № а2 - естакада з навісом; літера № а3 - естакада з навісом; літера № а4 - ґанок; літера № Б-1 - будівля складу; літера під. № Б-1 - підвал, загальною площею 380,6 кв.м; літера №б - естакада; літера під. № б - підвал; літера № б2 - вхід в підвал; літера № М - будівля трансформаторної підстанції; літера № Н - пожежний резервуар; літера № О1-1 - незавершене будівництво; літера № О1-1 - прибудова, загальною площею 427,3 кв.м; літера № П - металева будівля; літера № п - рампа з навісом; літера № Р - сторожка; літера № р - ґанок з навісом; літера № р1- рампа; літера № С - навіс; № 1 - ворота, загальною площею 92,7 кв.м; № 2 - огорожа, загальною площею 74,8 кв.м; № 3 - огорожа; № 4 - огорожа; № 5 - ворота; № 6 - огорожа; № 7 - огорожа; № 8 - ворота.

Відповідно до п. 1.2. Іпотечного договору вартість предмета іпотеки становить 26219269,00 грн.

27.03.2014 між ПАТ «Банк Камбіо» (заставодержателем) та ТОВ «Хлібозавод № 10» (заставодавцем) укладено договір застави № 133/03-14-ІІ, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Василевською Іриною Олегівною та зареєстрований в реєстрі за № 284 (далі - Договір застави), за умовами п. 1 якого в разі невиконання позивачем своїх зобов`язань за Кредитним договором відповідач отримує право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна (а. с. 59 - 66 т. 1).

За змістом п. 1.2. Договору застави в заставу передано обладнання загальною оціночною вартістю - 8909731,00 грн.

02.09.2014 між позивачем та банком укладено Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору (а. с. 67 - 68 т. 1), відповідно до якої, внесено зміни до Кредитного договору, у т.ч. до:

- п. 1.9. щодо надання в забезпечення зобов`язань за Кредитним договором поруки ОСОБА_2 (п.п. «в»), поруки ОСОБА_3 (п.п. «г») та застави автотранспорту у кількості 40 одиниць (п.п. «д»);

- п. 3.2. щодо права Банка у разі невиконання позивачем своїх зобов`язань за Кредитним договором, пред`явити свої вимоги безпосередньо до будь-кого з поручителів або до обох поручителів, зазначених в підпунктах «в» та «г» п. 1.9. Кредитного договору; доповнено п. 3.3. Кредитного договору стосовно передачі не пізніше 05.09.2014 майна, що зазначене в п.п. «д» п. 1.9. Кредитного договору, шляхом укладення нотаріально засвідченого договору застави. Не пізніше ніж до 02.09.2014 повинні бути укладені Договори забезпечення щодо поруки фізичних осіб, зазначених в підпунктах «в», «г» п. 1.9. Кредитного договору в письмовій формі.

На виконання Додаткової угоди № 2 укладено наступні угоди:

1) договір поруки № 133/09-14-П1 від 02.09.2014 між ПАТ «Банк Камбіо» (кредитор/банк), ОСОБА_3. (поручитель) та ТОВ «Хлібозавод № 10» за умовами п.п. 2.1, 2.2 якого, розмір відповідальності поручителя перед Кредитором 26000000,00 грн.; поручитель зобов`язується, в обсязі зазначеному у п. 2.1. Договору, перед Кредитором відповідати за належне виконання боржником всіх його зобов`язань, що випливають з Основного договору, а також всіх додатків та додаткових угод, що будуть укладені до нього, у тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших платежів та умов (а. с. 69 - 73 т. 1);

2) 02.09.2014 між ПАТ «Банк Камбіо» (кредитор/банк), ОСОБА_2 . (поручитель) та ТОВ «Хлібозавод № 10» укладено договір поруки № 133/09-14-П2, за умовами п.п. 2.1., 2.2. якого, розмір відповідальності поручителя перед кредитором складає 26000000,00 грн.; поручитель зобов`язується, в обсязі зазначеному у п. 2.1. Договору, перед Кредитором відповідати за належне виконання Боржником, всіх його зобов`язань, що випливають з Основного договору, а також всіх додатків та додаткових угод, що будуть укладені до нього, у тому числі щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших платежів та умов (а.с. 74 - 81 т.1).

Відповідно до Розпорядження операційного відділу ПАТ «Банк Камбіо» від 11.09.2014 (а. с. 90 т. 1), з метою погашення кредитної заборгованості в загальній сумі 26273534,24 грн. за рахунок грошових коштів, які знаходяться на поточних рахунках фінансових поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 здійснено наступні банківські операції:

- списано грошові кошти в сумі 19492987,50 грн., з поточного рахунку ОСОБА_3 на рахунок простроченої заборгованості за кредитним договором № 133/03-14 від 27.03.2014, укладеним з ТОВ «Хлібозавод № 10»;

- списано грошові кошти з двох поточних рахунків ОСОБА_2 в загальній сумі 4208728,76 грн. на рахунок простроченої заборгованості за кредитним договором № 133/03-14 від 27.03.2014, укладеним з ТОВ «Хлібозавод № 10»;

- списано грошові кошти в сумі 2571817,98 грн. з поточного рахунку ТОВ «Хлібозавод № 10» на рахунок простроченої заборгованості за кредитним договором № 133/03-14 від 27.03.2014, укладеним з ТОВ «Хлібозавод № 10».

Згідно довідки за вих. № 592 від 11.09.2014 заборгованість за Кредитним договором № 133/03-14 від 27.03.2014, укладеним між ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «Хлібозавод № 10» погашена в повному обсязі, у тому числі:

- частина заборгованості по основному боргу в сумі 19492987,50 грн. за рахунок грошових коштів фінансового поручителя ОСОБА_3 ;

- частина заборгованості по основному боргу в сумі 3935194,52 грн. за рахунок грошових коштів фінансового поручителя ОСОБА_2 ;

- частина заборгованості по основному боргу в сумі 273534,24 грн. за рахунок грошових коштів фінансового поручителя ОСОБА_2 ;

- частина заборгованості по основному боргу у сумі 2571817,98 грн. за рахунок грошових коштів ТОВ «Хлібозавод № 10».

За змістом вищевказаної Довідки, у зв`язку з повним погашенням кредиту ПАТ «Банк Камбіо» не має претензій до позичальника та поручителів за Договором (а. с. 91 т. 1).

Вказані обставини щодо наявності грошових коштів на рахунках поручителів і боржника, необхідних для погашення кредитної заборгованості не заперечується сторонами у справі, у тому числі скаржником.

11.09.2014 між позивачем (позичальником), банком (первісним кредитором), ОСОБА_2 (новим кредитором № 2) та ОСОБА_3 (новим кредитором № 1) укладено Договір про заміну сторони у Кредитному договорі № 133/03-14 від 27.03.2014 (далі - Договір про заміну сторони у Кредитному договорі), за умовами якого у зв`язку із виконанням новим кредитором № 1 і новим кредитором № 2 зобов`язань за Кредитним договором, враховуючи приписи ч. 3 ст. 556 ЦК України, первісний кредитор передає новому кредитору № 1 і новому кредитору № 2 всі права та обов`язки, що виникли та виникатимуть за Кредитним договором № 133/03-14 від 27.03.2014, укладеним між первісним кредитором і позичальником, на що позичальник дає свою згоду. У зв`язку із чим:

- первісний кредитор № 1 (Руденко Я.В.) має право вимоги на 19492987,50 грн., а

- первісний кредитор № 2 (Нестеренко В.Г.) має право вимоги на 4208728,76 грн., від загальної суми, яку Позичальник повинен сплатити Кредиторам по Кредитному договору.

Згідно п. 3 Договору про заміну сторони у Кредитному договорі з моменту підписання цього Договору, первісний кредитор не вважається стороною в Кредитному договорі і втрачає всі права і обов`язки по ньому (а. с. 92 - 94 т. 1).

12.09.2014 між ПАТ «Банк Камбіо» (первісний іпотекодержатель), ТОВ «Хлібозавод № 10» (іпотекодавець), ОСОБА_3 . (новий іпотекодержатель № 1) ОСОБА_2 (новий іпотекодержатель № 2) укладено договір про внесення змін до Іпотечного договору № 133/03-14-І від 27.03.2014 (далі - Договір про внесення змін до Іпотечного договору), за умовами п. 1 якого передбачено, що враховуючи приписи ч. 3 ст. 556 ЦК України, Первісний Іпотекодержатель передає Новому Іпотекодержателю № 1 і Новому Іпотекодержателю № 2 всі права та обов`язки, що виникли та виникатимуть за Іпотечним договором № 133/03-14-І від 27.03.2014, укладеним між Первісним Іпотекодержателем і Іпотекодавцем, на що Іпотекодавець дає свою згоду.

Пунктом 3 Договору про внесення змін до Іпотечного договору, передбачено, що з моменту підписання Договору про внесення змін до Іпотечного договору № 133/03-14-І від 27.03.2014, Первісний Іпотекодержатель не вважається стороною в Іпотечному договорі і втрачає всіх прав і обов`язків по ньому (а. с. 95 - 97 т. 1).

12.09.2014 між Руденко Я.В. (Кредитор № 1), ОСОБА_2 (Кредитор № 2) та ТОВ «Хлібозавод № 10» (Позичальник) укладена Додаткова угода № 3 до Кредитного договору № 133/03-14 від 27.03.2014, відповідного до якої зобов`язання за Кредитним договором було замінене на нове зобов`язання за Договором новації боргу, а сторони домовились, що після підписання цієї додаткової угоди позичальник є вільним від виконання зобов`язань за Кредитним договором у зв`язку з підписанням Договору новації боргу між сторонами. Кредитор № 1 та Кредитор № 2 не мають претензій до позичальника щодо виконання зобов`язань за Кредитним договором.

12.09.2014 між ОСОБА_3 (іпотекодержатель № 1), ОСОБА_2 (іпотекодержатель№ 2) та ТОВ «Хлібозавод № 10» (іпотекодавець) укладено договір про розірвання Іпотечного договору № 133/03-14-І від 27.03.2014, відповідного до якого ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , та ТОВ «Хлібозавод № 10» дійшли згоди про розірвання Іпотечного договору № 133/03-14-І від 27.03.2014 року та припинення зобов`язань сторін за Іпотечним договором № 133/03-14-І від 27.03. 2014 з урахуванням Договору про внесення змін від 12.09.2014 до Іпотечного договору № 133/03-14-І від 27.03.2014, з моменту набрання чинності Договором новації боргу в зв`язку з заміною первісного зобов`язання за Кредитним договором № 133/03-14 від 27.03.2014 з урахуванням змін та доповнень новим зобов`язанням (а. с. 98 т. 1).

Згідно пунктів 2, 3 договору про розірвання Іпотечного договору № 133/03-14-І від 27.03.2014 ТОВ «Хлібозавод № 10» іпотекодавець є вільним від виконання первісного зобов`язання з моменту його припинення. Іпотекодержатель № 1 та Іпотекодержатель № 2 не мають претензій до Іпотекодавця щодо виконання первісного зобов`язання.

У зв`язку із укладанням між сторонами Договору від 11.09.2014 про заміну сторони у кредитному договорі № 133/03-14 від 27.03.2014, замість Первісного Іпотекодержателя , на підставі укладених: Договору поруки № 133/09-14П1 від 02.09.2014 і Договору поруки № 133/09-14-П2 від 02.09.2014, 12.09.2014 укладено Договір про внесення змін до Договору застави № 133/03-14-ІІ від 27.03.2014 (далі - Договір про внесення змін до Договору застави, а. с. 105 - 108 т. 1) про наступне:

Так, п. 1 Договору про внесення змін до Договору застави, передбачено, що враховуючи приписи ч. 3 ст. 556 ЦК України, Первісний Заставодержатель (ПАТ «Банк Камбіо») передає Новому Заставодержателю № 1 (фізична особа ОСОБА_3 .) і Новому Заставодержателю № 2 (фізична особа ОСОБА_2 ) всі права та обов`язки, що виникли та виникатимуть за Договором застави № 133/03-14-ІІ від 27.03.2014, укладеним між Первісним Заставодержателем і Заставодавцем (ТОВ «Хлібозавод № 10»), на що Заставодавець дає свою згоду.

Пунктом 3 Договору про внесення змін до Договору застави, передбачено, що з моменту підписання Договору, Первісний Заставодержатель (ПАТ «Банк Камбіо») не вважається стороною в Договорі застави і втрачає всіх прав і обов`язки по ньому.

20.09.2014 між Руденко Я.В. (Заставодержатель № 1), ОСОБА_2 (Заставодержатель № 2) та ТОВ «Хлібозавод № 10» (Заставодавець) укладено договір про розірвання Договору застави № 133/03-14-ІІ від 27.03.2014, відповідного до якого ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , та ТОВ «Хлібозавод № 10» дійшли згоди про розірвання Договору застави № 133/03-14-ІІ від « 27» березня 2014 року та припинення зобов`язань сторін за Договором застави № 133/03-14-ІІ від 27.03.2014 з урахуванням Договору про внесення змін від 12.09.2014 до Договору застави № 133/03-14-ІІ від 27.03.2014, з моменту набрання чинності Договором новації боргу в зв`язку з заміною первісного зобов`язання за Кредитним договором № 133/03-14 від 27.03.2014 з урахуванням змін та доповнень новим зобов`язанням. ТОВ «Хлібозавод № 10» (Заставодавець) є вільним від виконання первісного зобов`язання з моменту його припинення. Руденко Я. В. (Заставодержатель № 1) та ОСОБА_2 (Заставодержатель № 2) не мають претензій до ТОВ «Хлібозавод № 10» (Заставодавця) щодо виконання первісного зобов`язання.

За викладених вище обставин, місцевим господарським судом встановлено, що зобов`язання ТОВ «Хлібозавод № 10» перед ПАТ «Банк Камбіо» за Кредитним договором № 133/03-14 від 27.03.2014, Іпотечним договором № 133/03-14-І від 27.03.2014 та Договором застави № 133/03-14-ІІ від 27.03.2014 припинилися за рахунок як поручителів так і за рахунок часткової оплати безпосередньо ТОВ «Хлібозавод № 10». Відповідно, припиненими є права вимоги Банку, як кредитора за Кредитним договором, іпотечним договором та договором застави, забезпечених іпотекою та заставою відповідно до приписів ЦК України.

19.08.2014 Правлінням Національного банку України (далі - НБУ) прийнято постанову № 510/БТ «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ «Банк Камбіо» з призначенням куратора, зокрема, означеною постановою для банку було введено такі обмеження, як заборона використання для розрахунків у національній валюті прямих кореспондентських рахунків; зобов`язано Банк здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у НБУ; кошти перераховувати в національній валюті з кореспондентських рахунків ПАТ «Банк Камбіо», відкритих у банках-кореспондентах, на кореспондентський рахунок, відкритий у НБУ.

25.09.2014 Правлінням НБУ прийнято постанову № 603/БТ, якою ПАТ «Банк Камбіо» віднесено до категорії проблемних та запроваджено певні обмеження у діяльності Банку, зокрема: погашення заборгованості, що виникла за будь-якими активними операціями Банку, мало прийматись лише в грошовій формі (крім набуття права власності на об`єкти застави) за погодженням із куратором Банку.

04.12.2014 постановою Правління НБУ № 782 ПАТ «Банк Камбіо» віднесено до категорії неплатоспроможних.

На виконання постанови № 782 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04.12.2014 за № 140 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Камбіо» (далі - Рішення № 140), згідно якого з 05.12.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Камбіо».

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №109 від 18.07.2018 ухвалено:

1. Затвердити акт Комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності від 18.07.2018, яким виявлено ознаки нікчемності, передбачені в п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону, в наступних правочинах:

- Правочин щодо дострокового припинення/розірвання депозитного договору № ДФ-04/781-4 від 07.07.2014 та повернення коштів вкладнику - Руденко Яна Володимирівна;

- Договір від 11.09.2014 про заміну сторони у Кредитному договорі № 133/03-14 від 27.03.2014, укладений між ПАТ «Банк Камбіо», ТОВ «Хлібозавод № 10», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- Договір поруки № 133/09-14-П1 від 02.09.2014, укладений між ПАТ «Банк Камбіо», ТОВ «Хлібозавод № 10» та ОСОБА_3 ;

- Договір поруки № 133/09-14-П2 від 02.09.2014, укладений між ПАТ «Банк Камбіо», ТОВ «Хлібозавод № 10» та ОСОБА_2 ;

- Договір про внесення змін від 12.09.2014, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Василевською І.О., за реєстровим № 783, до Іпотечного договору № 133/03-14-І від 27.03.2014, укладеного між Іпотекодержателем ПАТ «Банк Камбіо» та Іпотекодавцем ТОВ «Хлібозавод № 10», посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Василевською І.О., за реєстровим № 282;

- Договір про внесення змін від 12.09.2014, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Василевською І.О., за реєстровим № 785, до Договору застави № 133/03-14-ІІ від 27.03.2014, укладеного між Заставодержателем ПАТ «Банк Камбіо» та Заставодавцем ТОВ «Хлібозавод № 10», посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Василевською І.О., за реєстровим № 284.

2. Застосувати наслідки нікчемності правочинів, в т.ч. здійснити зворотні транзакції по рахунку за нікчемним правочином.

12.10.2018 ТОВ «Хлібозавод № 10» отримало від ПАТ «Банк Камбіо» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Северина Ю.П., повідомлення-вимогу в порядку ст.ст. 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» за вих. № 22/1953 від 02.10.2018, в якій останній вимагав від ТОВ «Хлібозавод №10» в тридцятиденний строк з моменту отримання даної письмової вимоги виконати порушені зобов`язання за Кредитним Договором № 133/03-14 від 27.03.2014 на загальну суму 46069532,34 грн. (а. с. 27 - 33 т. 1).

Також, вказаною вимогою ПАТ «Банк Камбіо» повідомило ТОВ «Хлібозавод № 10» про те, що у разі невиконання чи виконання не в повному обсязі зазначеної вище вимоги щодо сплати заборгованості за Кредитним Договором № 133/03-14 від 27.03.2014 ПАТ «Банк Камбіо» зверне стягнення на предмет іпотеки згідно ст.ст. 36, 37, 38 ЗУ «Про іпотеку» та в порядку встановленому Іпотечним договором № 133/03-14-І від 27.03.2014 задовольнить свої вимоги забезпечені іпотекою шляхом набуття права власності за ПАТ «Банк Камбіо».

Позивач вказує, що такі дії банку є неправомірними, оскільки боржником виконано зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі за рахунок власних коштів та коштів поручителів, що не визнається відповідачем та стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Предметом спору у даній справі є факт погашення позивачем кредитної заборгованості перед відповідачем за рахунок коштів поручителів та самого позивача, що на думку відповідача, є неправомірним, оскільки зарахування коштів відбувалося в межах Банку в період дії обмежень визначених постановою НБУ від 19.08.2014 № 510/БТ та очевидної неспроможності виконання Банком своїх грошових зобов`язань, без залучення реальних коштів на оплату договору та відповідно їх реального надходження на кореспондентський рахунок НБУ, внаслідок чого, на думку відповідача, вчинені між ТОВ «Хлібзавод № 10», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . правочини є нікчемними.

6. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Переглянувши в апеляційному порядку оскаржуване ПАТ «Банк Камбіо» рішення суду першої інстанції на предмет правильності застосування останнім норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла до висновку про те, що оскаржуване ПАТ «Банк Камбіо» рішення місцевого господарського суду є цілком обґрунтованим, а доводи апелянта щодо його необґрунтованості та незаконності є безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписом ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно частин 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи (ст. 608 ЦК України), ліквідацією юридичної особи (ст. 609 ЦК України).

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).

За умовами п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі, зокрема, припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (абзац 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку»).

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 4 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України передбачено, що право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки, зокрема, з підстав припинення основного зобов`язання.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу», застава припиняється, зокрема у разі припинення забезпеченого заставою зобов`язання.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо припинення у ПАТ «Банк Камбіо» права вимоги як кредитора за Кредитним договором у зв`язку з повним виконанням зобов`язання поручителями та боржником, так і за іпотечним договором та договором застави у зв`язку з виконанням зобов`язання, забезпеченого іпотекою та заставою відповідно до приписів Цивільного Кодексу України.

При цьому колегія суддів враховує, що списання грошових коштів з рахунків поручителів та боржника в рахунок погашення кредитної заборгованості за договором відбулось за згодою всіх сторін (що не заперечується сторонами у справі) за умови наявності достатніх коштів, як на рахунках поручителів так і на рахунку боржника. Факт списання коштів підтверджується довідкою Банку від 11.09.2014 № 592 (т. 1 а. с. 91).

Також колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог шляхом відновлення становища, яке існувало до прийняття Наказу № 109 від 18.07.2018, яким було затверджено Акт Комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 5 ГПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч. ч. 1, 2, 6 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені, зокрема частиною другою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

В пунктах 1-10 ч. 2 ст. 16 ЦК України наведено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. До того ж, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема визнання наявності або відсутності прав.

Законодавчо визначені способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний спосіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають найвищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечить цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України (постанова від 21.05.2012 по справі № 6-20цс11).

Зважаючи на вищевикладені обставини, приймаючи до уваги позицію Верховного Суду, та відсутність правових підстав вважати нікчемними правочини, визначені в Наказі Уповноваженої особи № 109 від 18.07.2018, колегія суддів вважає, що позивачем обрано вірний спосіб захисту свого права, який відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, є ефективним способом захисту, який призводить до відновлення порушеного права, а тому місцевий господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом:

- відновлення становища, яке існувало до прийняття Наказу № 109 від 18.07.2018, яким було затверджено Акт Комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності від 18.07.2018, зобов`язавши ПАТ «Банк Камбіо» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Северіна Юрія Петровича виключити з бухгалтерського обліку ПАТ «Банк Камбіо» за рахунками обліку кредитів (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) кредитну заборгованість ТОВ «Хлібозавод № 10» за Кредитним Договором № 133/03-14 від 27.03.2014, право вимоги за Іпотечним Договором № 133/03-14-І від 27.03.2014 з відповідними змінами та право вимоги за Договором застави № 133/03-14-ІІ від 27.03.2014 що були укладені на забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним Договором № 133/03-14 від 27.03.2014;

- припинення виконання дій, визначених у Наказі Уповноваженої особи № 109 від 18.07.2018, щодо застосування наслідків нікчемності правочинів ПАТ «Банк Камбіо» відносно відновлення у бухгалтерському обліку ПАТ «Банк Камбіо» по рахунку обліку кредиту (згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку банків України) щодо кредитної заборгованості ТОВ «Хлібозавод № 10» за Кредитним Договором № 133/03-14 від 27.03.2014.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Посилання апелянта на порушення приписів постанови Правління НБУ від 19.08.2014 № 510/БТ «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ «Банк Камбіо» в частині проведення розрахунків в інший спосіб, ніж це передбачено її приписами, що свідчить про наявність ознак нікчемності спірних правочинів згідно п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», колегія суддів відхиляє, оскільки означена постанова НБУ не доводилася до відома вкладників та позичальників, позивач і поручителі не мали загального доступу до неї, а тому станом на час здійснення розрахунків за Кредитним договором, вказані особи не були обізнані щодо наявності застережень, встановлених цією постановою. При цьому, здійснивши проведення розрахункової операції, банк своїми діями підтвердив наявність на рахунку платника необхідної суми коштів, про що також свідчить відсутність заборони на проведення розрахункових операцій у відповідний спосіб, зі сторони уповноваженої особи-куратора, на яку, в силу приписів постанови Правління НБУ від 19.08.2014 № 510/БТ, покладено обов`язок щодо здійснення контролю за операціями, які проводяться банком.

Крім того колегія суддів зазначає, що невиконання вимог постанови НБУ може свідчити про незаконність дій самого Банку, оскільки саме він повинен виконувати вимоги постанови, а тому результатом незаконних дій повинне бути пред`явлення відповідних вимог до винних посадових осіб Банку, а не покладення на поручителів та боржника відповідальності за дії посадових осіб Банку.

З цих же підстав, колегія суддів відхиляє твердження апелянта про відсутність коштів для проведення розрахунків з посиланням на довідки ПАТ «Банк Камбіо» (а. с. 195-197, т. 3).

Згідно ч.1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

За змістом частин 1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Оскільки грошові кошти, якими було здійснено погашення заборгованості не були власністю банка, а були власністю ОСОБА_2 , ОСОБА_14 та ТОВ «Хлібозавод № 10» (клієнтів), колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо безоплатності проведених операцій.

Окрім зазначеного, колегія суддів акцентує увагу на тому, що погашення заборгованості за Кредитним договором відбулося 11.09.2014, тобто до прийняття Правлінням НБУ Постанови № 782 від 04.12.2014 «Про віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних», тому твердження апелянта про те, що операція з погашення кредитної заборгованості є штучною та відбулось корегування структури банківського балансу, адже кошти не відображалися ні у касі банку, ні на кореспондентському рахунку банку відкритому в НБУ, не можуть свідчити про нікчемність правочину. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.06.2018 по справі № 755/7957/16-ц.

Щодо посилань апелянта на наявність ознак нікчемності правочину, передбаченої п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», колегія суддів зазначає, що укладення спірних правочинів відбулось в період з 02.09.2014 по 12.09.2019, а банк до категорії неплатоспроможних віднесено 04.12.2014, при цьому апелянтом не доведено, яким саме чином укладення спірних правочинів вплинуло на платоспроможність банку, або неможливість часткового чи повного виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами, та не наведено причинно-наслідкового зв`язку між укладенням спірних правочинів та ухваленням постанови Правління НБУ про віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних.

Посилання апелянта на наявність ознак нікчемності правочину згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», колегія суддів також відхиляє з огляду на наступне.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він визнаний судом недійсним.

Колегія суддів зазначає, що перерахування грошових коштів з рахунку на рахунок у одному банку не є правочинами в розумінні статей 202, 204, 626 ЦК України та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а є банківськими операціями, тому не можуть визнаватися нікчемними, оскільки проведені на виконання цивільно-правових договорів, що узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеній в постанові від 05.12.2018 у справі № 911/3880/15, та правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 20.06.2018 у справі №755/7957/16-ц.

Разом з тим, в результаті укладення поручителями: ОСОБА_2 та ОСОБА_14 спірних правочинів останні отримали право вимоги до ПАТ «Хлібозавод № 10» але не на підставі договору поруки, а у зв`язку з його виконанням в силу норм ст. 556 ЦК України, сплативши банку грошові кошти в погашення зобов`язань за кредитним договором. Саме на суму сплачених банку грошових коштів за договорами поруки ОСОБА_2 та ОСОБА_14 набули право на отримання задоволення своїх вимог не від банку, а від ПАТ «Хлібозавод № 10».

Посилання апелянта на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права, які полягають у невжитті судом дій спрямованих на направлення справи на розгляд належному суду в зв`язку зі штучно заявленою позивачем вимогою про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, яке знаходиться за місцем перебування позивача, та заявлена з єдиною метою, подальшого звернення з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області, колегія суддів відхиляє, оскільки в силу ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Усунення перешкод у користуванні нерухомим майном полягає саме у забороні відповідачу вчиняти дії, направлені на незаконне вибуття із власності позивача, нерухомого майна, що відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів визначених ст. 16 ЦК України.

З огляду на те, що даний спір виник з приводу нерухомого майна та позивачем заявлено, зокрема, вимогу про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, яке знаходиться в м. Дніпро, тому даний спір підсудний Господарському суду Дніпропетровської області відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України. Заперечення відповідача проти розгляду даної справи Господарським судом Дніпропетровської області правомірно відхилені судом першої інстанції.

Посилання апелянта на приписи постанов Верховного суду від 27.11.2018 у справах № 910/4123/16 від 04.07.2018, № 910/9987/16 від 25.04.2018, № 910/10371/16 від 24.04.2018, № 910/12148/16 від 20.06.2018, № 910/10572/17 правомірно відхилені судом першої інстанції, з огляду на встановлені у даній справі обставини та правові позиції, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 755/7957/16-ц та постанові Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 911/3880/15.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керується суд апеляційної інстанції.

Доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанцій під час ухвалення оскаржуваного рішення, не знайшли свого підтвердження під час його перегляду колегією суддів Центрального апеляційного господарського суду, а тому відсутні підставии для скасування законного та обґрунтованого рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає необхідним залишити оскаржуване рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2019 у справі № 904/4953/18 без змін, а скаргу без задоволення.

9. Розподіл судового збору.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2019 у справі № 904/4953/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 13.05.2019.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

Т.А. Верхогляд