УХВАЛА

м. Київ

15.05.2019Справа № 910/1978/19
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АІС -СІТРОЕН-ЦЕНТР»

про забезпечення доказів у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АІС -СІТРОЕН-ЦЕНТР»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс Воздвиженка»

про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гукун Н.В.

Представники сторін:

від позивача - Осипчук Н.О. (адвокат);

від відповідача - Кривоспицька А.Ю. (адвокат).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про витребування з чужого незаконного володіння Відповідача рухомого майна згідно наведеного у позові переліку, на загальну суму 435485 грн., що на праві власності належить Позивачу, та про зобов`язання Відповідача передати Позивачу рухоме майно, що залишилося за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 20, в нежитлових приміщеннях (автосалони Сітроен), загальною площею 724 кв.м., нежитлових будівлях "літ.Б", "літ.Т", нежитлових приміщеннях (виробничо-складський комплекс (СТО) загальною площею 1832,88 кв.м., нежитлових будівлях "літ.Б", "літ.З", "літ.Р"), згідно наведеного у позові переліку, на суму 435485 грн.

Вимоги позову мотивовані тим, що Відповідач протиправно не допускає Позивача до приміщень забрати з них належне Позивачу на праві власності майно.

У судовому засіданні розглядалося клопотання Позивача про забезпечення доказів шляхом зобов`язання Відповідача провести повну інвентаризацію рухомого майна, що залишилося в нежитлових приміщеннях (автосалон Сітроен), загальною площею 724 кв.м.. нежитлових будівель «літ. Б», «літ. Т», нежитлові приміщення (виробничо-складський комплекс (СТО) загальною площею 1832,88 кв.м., нежитлових будівель "літ.Б", "літ.З", "літ.Р") за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 20, з обов`язковим залученням представників Позивача.

На обґрунтування заяви Позивач зазначив, що з пояснень Відповідача та з відзиву на позовну заяву вбачається, що при прийнятті в управління вказаних об`єктів нерухомого майна, в приміщеннях знаходилось рухоме майно, яке належить третім особам, при цьому, інвентаризація не проводилася, відповідний акт не складався, і у Позивача відсутній доступ до вказаних приміщень та рухомого майна, оскільки Відповідач перешкоджає в доступі до майна. Крім того, Позивач стверджує, що за наявною у нього інформацією, Відповідач все рухоме майно перемістив у інше приміщення, до якого доступу Позивачу також не надає.

З огляду на наведене Позивач вважає, що лише при проведенні повної інвентаризації майна, що залишилося на об`єкті, можливо достеменно встановити факт наявності чи відсутності рухомого майна, яке перебуває в протиправному користуванні Відповідача, його перелік та кількість.

Відповідач проти задоволення заяви заперечував, як необґрунтованої.

Заслухавши пояснення представників обох сторін, суд до вказаних вище доводів Позивача щодо наявності підстав для вжиття заявлених ним заходів (інвентаризації майна), як забезпечення доказів, ставиться критично з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 110 ГПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ознайомившись зі змістом заяви судом встановлено, що Позивачем не обгрунтовано та не доведено перед судом - який саме засіб доказування може бути втрачений, або чому збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Натомість, дії по інвентаризації майна, як вказує сам Позивач, спрямовані на встановлення факту наявності чи відсутності спірного рухомого майна у вищевказаних приміщеннях, а також встановлення його переліку та кількості, тобто спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, а не на забезпечення доказу, який може бути втрачений, або збирання чи подання якого стане згодом неможливим або утрудненим.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої Позивачем заяви про забезпечення доказів та відсутність підстав для її задоволення.

У зв`язку з відмовою суду у задоволенні заяви, понесені Позивачем витрати по оплаті судового збору покладаються на Позивача на йому не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 74, 111-112, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «АІС -СІТРОЕН-ЦЕНТР» в забезпеченні доказів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254 - 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків