ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
16.05.2019 Справа № 905/814/19 Суддя Господарського суду Донецької області Огороднік Д.М., розглянувши матеріали
за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Краматорськміжрайтепломережа»
до Приватного підприємства «Торгівельний дім «Время»
про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в сумі 7672,56 грн
На розгляд до господарського суду Донецької області передана заява Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Краматорськміжрайтепломережа» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Приватного підприємства «Торгівельний дім «Время» заборгованості за договором на поставку теплової енергії №15 від 22.12.2014 в сумі 7672,56 грн, у тому числі основного боргу у розмірі 5309,32 грн; інфляційних втрат у розмірі 1189,34 грн; 3% річних у розмірі 332,95 грн; пені у розмірі 839,95 грн.
Заява обґрунтована тим, що Приватним підприємством «Торгівельний дім «Время» порушено умови виконання договору на поставку теплової енергії №15 від 22.12.2014 у частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої теплової енергії на підставі виставлених відповідних рахунків.
Як вбачається зі змісту та матеріалів заяви 22.12.2014 між Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Краматорськміжрайтепломережа» (теплопостачальна організація, стягувач) та Приватного підприємства «Торгівельний дім «Время» (споживач, боржник) підписаний договір №15, за умовами якого теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором.
На підтвердження обставин виникнення боргу заявник надає акти включення та відключення опалення будинку в якому знаходиться приміщення боржника, за спірний період: акт включення від 16.10.2015; акт відключення від 07.04.2016; акт включення від 15.10.2016; акт відключення від 06.04.2017; акт включення від 17.10.2017; акт відключення від 11.04.2018.
Вартість поставленої теплової енергії визначена: з 01.05.2015 постановою НКРЕКП від 30.04.2015 № 1390 за 1 Гкал - 1468,96 грн; з 01.11.2015 постановою НКРЕКП від 29.10.2015 № 2690 за 1 Гкал - 1421,23 грн.; з 01.02.2016 постановою НКРЕКП від 28.01.2016 № 54 за 1 Гкал - 1373,17 грн.; з 05.05.2016 постановою НКРЕКП від 05.05.2016 № 782 за 1 Гкал - 1164,38 грн.; з 30.06.2016 постановою НКРЕКП від 30.06.2016 № 1210 за 1 Гкал - 1171,74 грн.; з 01.10.2016 постановою НКРЕКП від 29.09.2016 № 1757 за 1 Гкал - 1223,77 грн.; з 30.12.2016 постановою НКРЕКП від 02.12.2016 № 2126 за 1 Гкал - 1467,16 грн.; з 24.02.2017 постановою НКРЕКП від 01.02.2017 № 151 за 1 Гкал- 1588,41 грн.; з 29.11.2017 постановою НКРЕКП від 09.11.2017 № 1391 за 1 Гкал - 1500,91 грн.
Відповідно до умов підписаного договору облік споживання теплової енергії згідно п.5.1 договору проводиться за приладами обліку/розрахунковим способом, відповідно за вказаною адресою встановлений будинковий прилад обліку. Боржник, що має прилади обліку, щомісячно подає до енергопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії, в терміни, передбачені у додатку №1 до договору (п.5.4 договору).
Заявником надано до матеріалів заяви складені акти показань приладу обліку, а саме:
акт від 27.10.2015 кількість Гкал - 684,5; акт від 26.11.2015 кількість Гкал - 777,8; акт від 23.12.2015 кількість Гкал - 886,9; акт від 25.01.2016 кількість Гкал - 1065,7; акт від 25.02.2016 кількість Гкал - 1187,6; акт від 25.03.2016 кількість Гкал - 1284,8; акт від 12.04.2016 кількість Гкал - 1326,7; акт від 26.10.2016 кількість Гкал - 1375,7; акт від 25.11.2016 кількість Гкал - 1471,6; акт від 26.12.2016 кількість Гкал - 1636,4; акт від 26.01.2017 кількість Гкал - 1777,2; акт від 26.02.2017 кількість Гкал - 1942,6; акт від 26.03.2017 кількість Гкал -2030,9; акт від 10.04.2017 кількість Гкал -2056,7; акт від 27.10.2017 кількість Гкал - 2100,7; акт від 27.11.2017 кількість Гкал -2205,8; акт від 27.12.2017 кількість Гкал -2336,5; акт від 27.01.2018 кількість Гкал -2512,8; акт від 27.02.2018 кількість Гкал-2666,2; акт від 27.03.2018 кількість Гкал-2816,4; акт від 10.04.2018 кількість Гкал-2863,5.
Відповідно до п.6.5 договору №15 від 22.12.2014 споживач повинен сплатити пред`явлені рахунки не пізніше 10-го числа місяця наступного за розрахунковим.
Однак як зазначає заявник свої договірні зобов`язання стосовно своєчасної та повної оплати за одержану теплову енергію боржник не виконав. У зв`язку з чим виникла заборгованість за період з жовтня 2015 року по квітень 2018 року в розмірі 5 309 грн. 32 коп.
Відтак, оплата за поставлену теплову енергію за договором №15 від 24.12.2015, за рахунками на оплату:
№ 15-10 від 28.10.2015 на суму 73,90 грн.; (підлягає сплаті до 10.11.2015)
№ 15-11 від 26.11.2015 на суму 221,75 грн.; (підлягає сплаті до 10.12.2015)
№ 15-12 від 29.12.2015 на суму 259,24 грн.; (підлягає сплаті до 10.01.2016)
№ 15-1 від 26.01.2016 на суму 420,58 грн.; (підлягала сплаті до 10.02.2016)
№ 15-2 від 26.02.2016 на суму 279,42 грн.; (підлягала сплаті до 10.03.2016)
№ 15-3 від 30.03.2016 на суму 223,12 грн.; (підлягала сплаті до 10.04.2016)
Відповідно до вимог ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України, загальний строк позовної давності, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу встановлюється тривалістю у три роки.
За змістом пункту 4.4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» 29.05.2013 № 10, днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв`язку, через яке надсилається позовна заява (а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду).
Судом, з поштового штемпеля на конверті адресованому суду встановлено, що позивач надіслав заяву про видачу судового наказу разом з доданими матеріалами на адресу суду 26.04.2019.
Враховуючи вищевикладене, з моменту виникнення права вимоги по рахункам №15-10, №15-11, № 15-12, №15-1, №15-2, №15-3 пройшов строк, який перевищує позовну давність.
Частиною 1, 2 статті 147 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.
Згідно з статтею 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Відповідно до п. 5 ч. 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.
Згідно ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
У свою чергу, зміст судового наказу передбачено ст. 155 Господарського процесуального кодексу України, згідно пункту 7 якої у судовому наказі зазначаються, зокрема, повідомлення про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Тобто, суд не вправі розглядати обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (оцінювати правильність та обґрунтованість розрахунків). Разом з тим, суд перевіряє докази, якими заявник обґрунтовує обставини, що підтверджують вимоги, підстави заяви та дотримання строків позовної давності.
Враховуючи викладене, суд повинен відмовити у видачу судового наказу на вимоги з моменту виникнення права яких пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги. Разом з тим чинним законодавством не передбачено право суду задовольнити заяву частково.
Окрім того, у зв`язку із порушенням споживачем умов договору та згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України, п.7.2.3 договору № 15 від 22.12.2014, на підставі розрахунків і нарахувань, заявник нараховує - 1189,34 грн. інфляційних втрат; 332,95 грн. 3% річних; 839,95 грн пені за період з жовтня 2015 року по квітень 2018 року.
За приписами ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч. 3 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Виходячи з положень ст. 549, 625 Цивільного кодексу України 3% річних, інфляційні втрати та пеня нараховуються на суму заборгованості. Тобто вимоги про стягнення основної заборгованості та 3% річних, інфляційних втрат, пені є взаємопов`язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.
Ураховуючи вищевикладене, судом встановлено, що подана заява не відповідає вимогам пункту 5 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, що, у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.
Водночас, суд звертає увагу заявника на положення частини 2 статті 153 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись ст. ст. 147, 148, 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

Відмовити у задоволенні заяви (вх. №9021/19 від 08.05.2019) Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Краматорськміжрайтепломережа» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Приватного підприємства «Торгівельний дім «Время» заборгованості за договором на поставку теплової енергії №15 від 22.12.2014 в сумі 7672,56 грн..
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання.
Ухвала суду підписана 16.05.2019.

Апеляційна скарга може бути подана до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Д.М. Огороднік