ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р. Справа№ 910/19179/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - Аветян А.Г., адвокат, довіреність № 406 від 14.08.18;

від відповідачів - представники не прибули;

від третьої особи - Національного банку України - Гузієнко Я.М., довіреність № 18-0014/9208 від 18.02.19,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 про зупинення провадження у справі №910/19179/17 (суддя Чебикіна С.О., повний текст складено - 11.03.2019) за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" та публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", за участю третьої особи - Національного банку України про визнання недійсним договору №UA-EA-2017-07-28-00017-c/42 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 11.10.2017 та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" до товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" звернулось до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" та публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" з позовом про визнання недійсним з моменту укладення договору №EA-2017-07-28-00017-c/42 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 11.10.2017.

В свою чергу, товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" звернулось до товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" з зустрічним позовом про стягнення заборгованості за кредитними договорами №04/2014-Ю від 12.02.2014 року, №13/2014-Ю від 03.07.2014 року, №41/2013-Ю від 12.11.2013 року та № 13/2013-Ю від 24.04.2013 у загальному розмірі 100 675 238,55 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 року у справі №910/19179/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 року, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" задоволено повністю, а у задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 13.11.2018 року рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 провадження у справі у справі №910/19179/17 зупинено до вирішення питання про визнання кредиторських вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" у справі № 910/11946/18 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма".

При прийнятті даної ухвали місцевий господарський суд, посилаючись на положення ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", виходив з того, що дана справа №910/19179/17 не може бути розглянута до вирішення питання про визнання кредиторських вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" у справі № 910/11946/18 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма".

Не погодившись із вказаною ухвалою, відповідач за первісним позовом звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу повернути до Господарського суду міста Києва для продовження її розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при застосуванні вимог статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" можливим є зупинення провадження у даній справі лише в частині зустрічного позову, тоді як первісний позов, за доводами скаржника, може бути розглянутий місцевим господарським судом.

Також, апелянт у скарзі вказує про оскарження в апеляційному порядку ухвали суду про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник третьої особи підтримав апеляційну скаргу

Відповідачі не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від відповідачів до суду не надійшло.

Враховуючи наведене, а також те, що неявка представників відповідачів в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, з огляду на наявність викладеної позиції скаржника, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 відкрито провадження у справі № 910/11946/18 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном боржника.

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 22.10.2018 опубліковано оголошення про порушення справи №910/11946/18 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма".

Станом на час прийняття місцевим господарським судом оскаржуваної наразі ухвали реєстр вимог кредиторів у справі №910/11946/18 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" затверджений не був.

Справу №910/11946/18 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" 28.11.2018 року скеровано до Північного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 року про відкриття провадження у справі № 910/11946/18 про банкрутство ТОВ "Юнік Фарма".

Зазначена ухвала Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 року про відкриття провадження у справі №910/11946/18 про банкрутство ТОВ "Юнік Фарма" станом на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали про зупинення провадження у даній справі була чинною.

Проте, постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" задоволено; ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/11946/18 про відкриття провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" скасовано; відмовлено у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Згідно даних бази Діловодство спеціалізованого суду справу №910/11946/18 15.05.2019 відправлено до Верховного Суду у зв`язку з надходженням касаційної скарги.

Станом на час прийняття даної постанови відомості щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 у справі №910/11946/18 відсутні.

Разом з тим, скасування в апеляційному порядку ухвали Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/11946/18 про відкриття провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" не може бути підставою для задоволення вимог даної апеляційної скарги, оскільки станом на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали про зупинення провадження у даній справі зазначена ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство була чинною.

В свою чергу, апеляційний суд здійснює перегляд судових актів місцевого господарського суду за обставин чинних саме станом на час їх прийняття.

Отже, відповідних обставин на час прийняття оскаржуваної ухвали про зупинення провадження у даній справі не існувало, а суд першої інстанції в межах розгляду позовних вимог у даній справі відповідно не міг здійснити оцінку обґрунтованості відкриття провадження у справі про банкрутство.

Апеляційний перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 про зупинення провадження у справі №910/19179/17 з урахуванням обставин скасування ухвали від 08.10.2018 про відкриття провадження у справі №910/11946/18 про банкрутство, фактично призвів би до перегляду наведеного судового акту на основі зовсім інших фактичних та правових підстав, що є недопустимим на стадії апеляційного провадження відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Щодо наслідків скасування ухвали від 08.10.2018 про відкриття провадження у справі №910/11946/18 про банкрутство для даного позовного провадження, то вони будуть наведені судом нижче у даній постанові.

Враховуючи наведене, обставини скасування ухвали від 08.10.2018 про відкриття провадження у справі №910/11946/18 про банкрутство не можуть вплинути на обґрунтований висновок місцевого господарського суду щодо необхідності (станом на час прийняття оскаржуваної ухвали) зупинення провадження у даній справі.

При цьому, апеляційним судом враховується наступне.

Відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство.

Пунктом 1-1 розділу X "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Статтею 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено порядок розгляду позовних вимог конкурсних кредиторів до боржника.

Так, відповідно до даної статті, у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред`явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов`язаннях боржника, що виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз`яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання.

За приписами ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

За змістом статті 25 вказаного Закону у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження. За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 22 цього Закону. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Як вже зазначалось вище, статтею 17 Закону передбачений порядок розгляду позовних вимог конкурсних кредиторів до боржника. За цим порядком до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство суди мають приймати та розглядати позови до боржника на загальних підставах, а у разі офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство настають наслідки, передбачені частинами другою - п`ятою цієї статті Закону.

Тобто, з моменту офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство, справи, відкриті у позовному провадженні, за вимогами, які ґрунтуються на грошових зобов`язаннях боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, підлягають зупиненню на підставі Закону.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За таких обставин, враховуючи, що дана справа №910/19179/17 відкрита у позовному провадженні за вимогами, які ґрунтуються на грошових зобов`язаннях боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство та станом на дату прийняття оскаржуваної ухвали був наявний факт офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма", провадження у справі № 910/19179/17 підлягало обов`язковому зупиненню.

Стосовно посилань апелянта на те, що при застосуванні вимог статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" можливим є зупинення провадження у даній справі лише в частині зустрічного позову, тоді як первісний позов, за доводами скаржника, може бути розглянутий місцевим господарським судом, слід зазначити наступне.

Так, провадження у даній справі за первісними та зустрічними вимогами є єдиним та не роз`єднаним в самостійні провадження, відповідно зупинення провадження лише в частині зустрічного позову та продовження розгляду справи за первісними позовними вимогами є процесуально неможливим.

Також, з огляду на викладене колегія суддів позбавлена процесуальної можливості скасувати ухвалу в частині зупинення провадження за первісними вимогами та залишити без змін в частині зупинення - за зустрічним позовом.

Отже, вказані доводи апелянта не можуть бути підставою для задоволення вимог апеляційної скарги.

З огляду на все вищевикладене, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Окрім наведеного колегія суддів вважає за необхідне зазначити стосовно наслідків скасування ухвали від 08.10.2018 про відкриття провадження у справі №910/11946/18 про банкрутство для даного позовного провадження.

Так, згідно ч. 5 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо у відкритті провадження (проваджень) у справі про банкрутство відмовлено або провадження у справі про банкрутство припинено, позовне провадження підлягає поновленню і позов розглядається по суті.

Таким чином, у зв`язку зі скасуванням в апеляційному порядку ухвали Господарського суду міста Києва від 08.10.2018 у справі №910/11946/18 про відкриття провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" (про що вже було зазначено вище), підстави для зупинення провадження у даній справі відпали, а тому воно підлягає негайному поновленню після повернення матеріалів даної справи із суду апеляційної інстанції до місцевого господарського суду.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на її заявника - відповідача за первісним позовом у справі.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит Фактор" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 про зупинення провадження у справі №910/19179/17 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача за первісним позовом у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 23.05.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко