СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2019 р. Справа № 905/2053/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М. , суддя Слободін М.М. ,

при секретарі судового засідання Стойки В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув,

від відповідача: Мендрух О.М., адвокат за дов.,

від третьої особи: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Данком", м. Бахмут, Донецька область, за вх. №815 Д/1 на рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2019р. (повний текст складено 07.02.2019р., суддя Лейба М.О.) у справі № 905/2053/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Данком", м. Бахмут, Донецька область

до Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення 975 063, 53 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Данком", м.Бахмут, Донецька область, звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область, про стягнення 975063,53 грн., в тому числі 791793,18 грн. основного боргу, 140969,07 грн. інфляційних втрат, 42301,28 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю послуг за державні кошти №2-121 від 20.07.2012р. в частині оплати виконаних робіт.

Рішенням господарського суду Донецької області у справі № 905/2053/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем по справі не доведено належними та допустимими доказами свої позовні вимоги.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Данком» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 07 лютого 2019 р. по справі № 905/2053/17 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог . та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вважає, що рішення по справі прийнято судом першої інстанції без врахування усіх обставин справи. Зокрема посилається, що фінансування об`єкту було передбачено Постановою Кабінету Міністрів України № 498 від 17.06.2015.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 р. задоволено клопотання позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Данком» на рішення Господарського суду Донецької області по справі № 905/2053/18 від 07.02.2019 р.

01.04.2019 р. від Служби автомобільних доріг у Донецькій області (відповідач по справі) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважають, що позивачем не надано належних та допустимих доказів виконання робіт за договором. Надані позивачем форми КБ-3 не містять необхідних реквізитів, зокрема відсутня дата підписання, підпис уповноважених осіб, дата та місця складання цих первинних документів. Зазначені документи не скріплені печаткою підприємства.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2019 р. розгляд справи призначено на 16.04.2019 р.

15.04.2019 від відповідача по справі надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представників.

15.04.2019 від позивача по справі (заявника апеляційної скарги) надійшло клопотання про відкладання розгляду справи.

В судове засідання представники сторін не з`явилися у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 14.05.2019 р.

В судове засідання, призначене на 14.05.2019 р. з`явився представник відповідача, який просив рішення по справі залишити без змін. а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники заявника апеляційної скарги та третьої особи в судове засідання не з`явилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Явка представників сторін не визнавалася обов`язковою.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. (ст.270 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі (судді доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на нижче викладене.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

20.07.2012р. між Службою автомобільних доріг у Донецькій області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Данком» (учасник) укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти №2-121, відповідно до п.1.1 якого (у редакції додаткової угоди №б/н від 30.12.2013р. до договору) учасник зобов`язується протягом 2012-2014 років виконати послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Єнакієве Харцизьк, км 3+400 км 12+000, а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків (п.1.3 договору).

Згідно з п.3.1 договору ціна цього договору становить 25864941,60 грн. у тому числі ПДВ 20% 4310823,60 грн.

Пунктами 4.1, 4.2 договору встановлено, що розрахунки проводяться шляхом оплати замовником протягом 20 банківських днів, при наявності коштів на бюджетних рахунках, після підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в). До акту приймання виконаних будівельних робіт додається довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф.КБ-3).

Строк надання послуг до 31.12.2014р. (п.5.1 договору у редакції додаткової угоди №б/н від 30.12.2013р. до нього).

Місце надання послуг автомобільна дорога «Єнакієве Харцизьк, км 3+400 км 12+000 (п.5.2 договору).

Відповідно до п.6.1.1, п.6.1.2, п.6.1.3 договору замовник зобов`язаний:

- своєчасно та в повному обсязі сплачувати надані послуги;

- приймати виконані послуги згідно з актами прийняття виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в);

- передати учаснику затверджену кошторисну документацію;

- негайно повідомити про виявлені недоліки в роботі.

Згідно п.6.2.4, п.6.2.5 договору замовник має право повернути акт приймання виконаних будівельних робіт учаснику без здійснення оплати в разі неналежного оформлення документів, зазначених у п.4.2 розділу ІV цього договору (відсутність печатки, підписів тощо); відмовитись від прийняття послуг у разі виявлення недоліків у їх виконанні.

За приписами пунктів 6.3.1, 6.3.2, 6.3.3 учасник зобов`язаний:

- забезпечити надання послуг у строки, встановлені цим договором;

- забезпечити надання послуг, якість яких відповідає умовам, установленим розділом ІІ цього договору;

- виконувати послуги на об`єкті у відповідності з затвердженою кошторисною документацією;

Учасник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги (п.6.4.1 договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014р. Строк дії договору та виконання зобов`язань щодо виконання робіт можуть бути продовжені у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі (п.10.1 договору у редакції додаткової угоди №б/н від 30.12.2013р. до нього).

До додаткової угоди №б/н від 30.12.2013р. до договору сторонами підписано «Графік фінансування робіт з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Єнакієве Харцизьк, км. 3+400 12+000», відповідно до якого обсяг 2013 року 25072912,57 грн., обсяг 2014 року792029,03 грн.

Матеріали справи містять підписану та скріплену печатками з боку позивача та відповідача визначену сторонами договірну ціну на поточний середній ремонт автодороги Єнакієве Харцизьк, км 3+400 км 12+000, що за змістом документа погоджена у розмірі 25864941,60 грн.

Як зазначено у позовній заяві, свої зобов`язання по договору позивачем виконано у повному обсязі, роботи завершені, відповідачем роботи прийняті та частково оплачені на суму 25072912,57 грн., несплаченою залишилась сума 791793,18 грн.

Позивач посилається на те, що 22.12.2016р. відповідачем із супровідним листом отримано від позивача акти виконаних робіт по договору №2-121 від 20.07.2012р. для їх підписання та повернення другого екземпляру виконавцю, однак листом №01.3-2620 від 27.12.2016р. відповідачем надано відповідь, що правові підстави для підписання актів та здійснення по ним оплати відсутні.

За твердженнями позивача, відповідач безпідставно посилається на відсутність правових підстав для підписання та здійснення оплати виконаних робіт, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за договором №2-121 від 20.07.2012р. у розмірі 791793,18 грн.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ч.2 ст.625 ЦК України нараховані та пред`явлені до стягнення 3% річних у розмірі 42301,28 грн., інфляційні витрати у розмірі 140969,07 грн.

Як зазначалося вище, суд першої інстанції відмовив у задоволені позовних вимог. Рішення обґрунтовано не доведеністю позовних вимог.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних права та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Внаслідок укладення договору про закупівлю послуг за державні кошти №2-121 від 20.07.2012р. між сторонами виникли цивільні права та обов`язки, які регулюються відповідними положеннями Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства та Цивільним кодексом України.

Підписаний між сторонами по цій справі договір, за своєю правовою природою, є договором підряду

Відповідно до ч.2 ст.317 ГК України, загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень ЦК України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 4 ст.882 ЦК України передбачено, що передавання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і його підписує друга сторона.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч.1 ст.843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно п.4.1, п.4.2 договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником протягом 20 банківських днів, при наявності коштів на бюджетних рахунках, після підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в). До акта приймання виконаних будівельних робіт додається довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф.КБ-3).

Таким чином, належною підставою для виникнення у замовника обов`язку оплатити виконану виконавцем роботу за договором підряду відповідно до чинного законодавства та умов договору є прийняття замовником виконаних робіт, підтверджене відповідними доказами.

Згідно приписів ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. ( ч.1 ст. 74 ГПК України)

Відповідно до приписів ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стаття 86 ГПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з матеріалів справи, листом №б/н б/д позивач направив на адресу відповідача для підписання, зокрема, два примірники акту виконаних робіт за договором №2-121 від 20.07.2012р. про надання послуг з ремонту автомобільної дороги Єнакієве Харцизьк, км. 3+400 км.12+000.

Згідно п.6.2.4, п.6.2.5 договору замовник має право повернути акт приймання виконаних будівельних робіт учаснику без здійснення оплати в разі неналежного оформлення документів, зазначених у п.4.2 розділу ІV цього договору (відсутність печатки, підписів тощо); відмовитись від прийняття послуг у разі виявлення недоліків у їх виконанні.

Листом №01.3-2620 від 27.12.2016р. відповідач повідомив позивача про те, що акти виконаних будівельних робіт не можуть бути прийняті до розгляду, оскільки мають недоліки форми, а саме не містять обов`язкових реквізитів, передбачених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України №554 від 04.12.2009р. «Про затвердження примірних форм первинних документів з обліку в будівництва», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р.

Матеріали справи містять акти приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) на загальну суму 791793,18 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф.КБ-3) на суму 791793,18 грн. на які посилається позивач, як на підставу заявлених позовних вимог.

Проте, вказані акти та довідка не містять інформації щодо дати їх складання , не підписані з боку позивача та відповідача, а також не скріплені їх печатками.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із змінами та доповненнями (далі - Закону №996) визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Стаття 9 вище зазначеного Закону встановлює, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, форма акту приймання виконаних будівельних робіт № КБ-2в має статус примірної форми, яку наведено в додатку Т до Національного стандарту «Правила визначення вартості будівництва» ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, затвердженого наказом Мінрегіону України від 05.07.13 р. № 293 (далі ДСТУ Б Д.1.1-1:2013).

Пп. 6.4.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 передбачено: «При визначені вартості виконаних обсягів робіт і проведені взаєморозрахунків за виконані роботи по об`єктах будівництва, зведення яких здійснюється за рахунок державних коштів, застосовуються примірні форми первинних облікових документів «Акт приймання виконаних будівельних робіт» (примірна форма № КБ-2в) і «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (примірна форма № КБ-3), які наведено у додатку Т та у додатку У».

Аналогічні приписи містяться у п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 і зареєстрованого Міністерством юстиції України 05.06.1995р. за №168/704, на яке посилався відповідач у листі №01.3-2620 від 27.12.2016р.

За змістом п.91, п.96 Загальних умов складення та виконання договорів в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №668 від 01.08.2005 передача виконаних робіт (об`єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом про виконані роботи. Підписання акту приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано сторонами під час апеляційного провадження, акти приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) на загальну суму 791793,18 грн. та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф.КБ-3) на суму 791793,18 грн. не містять інформації щодо дати складання документа, не підписані з боку позивача та відповідача, а також не скріплені їх печатками

З огляду на наведене, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що спірні акти приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) на загальну суму 791793,18 грн. та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф.КБ-3) на суму 791793,18 грн. не є первинними бухгалтерськими документами в розумінні вищенаведених норм законодавства та не можуть бути підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Доказів направлення на адресу відповідача актів приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) на загальну суму 791793,18 грн. та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (ф.КБ-3) на суму 791793,18 грн. оформлених відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», позивачем як до суду першої інстанції так і до суду апеляційної інстанції не надано.

Інших доказів, що свідчать про виконання позивачем робіт за договором №2-121 від 20.07.2012р. на суму 791793,18 грн., суду також не надано.

Судова колегія також бере до уваги, лист Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області від 24.10.2018 р. за № 07.2-16/34-31 (а.с.64) , з тексту якого вбачається, що бюджетні зобов`язання за договором №2-121 від 20.07.2012р. реєструвались в органі казначейства на суму 25864941,60 грн., платежі за якими не здійснювались; протягом 2013 року бюджетні фінансові зобов`язання були зареєстровані на загальну суму 25072912,57 грн., за якими проведено платежі на суму 25035365,32 грн., у період з 2014р. по теперішній час зобов`язання за даним договором не реєструвалися та платежі не здійснювалися.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання використання у 2015-2017 роках коштів, залучених у попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг» за №498 від 17.06.2015р. (у редакції від 30.12.2015р.), затверджено, зокрема, перелік об`єктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного і місцевого значення, роботи на яких виконано у 2010-2014 роках, та обсяги їх фінансування у 2015-2017 роках за рахунок коштів, залучених у попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг, відповідно до якого включено об`єкт поточного ремонту автомобільної дороги Єнакієве - Харцизьк на ділянці км 3 + 400 - км 12 + 000 та визначено обсяг фінансування за дану роботу в розмірі 1071289,25 грн.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України за № 805 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України №498 від 17.06.2015р., якою виключено з вказаного переліку автомобільну дорогу Єнакієве - Харцизьк на ділянці км 3 + 400 - км 12 + 000.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявність відповідних постанов Кабінету Міністрів України не підтверджує факт прийняття спірних робіт відповідачем та виникнення у останнього зобов`язання щодо їх оплати.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором про закупівлю послуг за державні кошти №2-121 від 20.07.2012р. у розмірі 791793,18 грн. та про стягнення 3 % та інфляційних втрат, оскільки зазначені вимоги є похідними від вимоги про стягнення основного боргу за вищевказаним договором.

Судова колегія не бере до уваги посилання заявника апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області по справі № 908/835/17 від 21.08.2017 р. оскільки встановлені цим рішенням обставини, стосуються зовсім іншого договору.

Судова колегія зазначає, що постановою КМУ за № 498 (із змінами внесеними згідно з постановою КМУ № 805 від 30.09.2015) автомобільну дорогу Єнакієве Харцизьк, км 3+400 км 12+000 було внесені до Переліку та визначено обсяг фінансування за цим об`єктом у розмірі 1071289,25 грн . Однак, пунктом 2 постанови КМУ № 805 (якою внесені зміни до основної постанови КМУ № 498) встановлено, що фінансування об`єктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного і місцевого значення, здійснюються з урахуванням обсягу робіт, фактично виконаних та прийнятих у минулих роках. Тобто певний обсяг доводився, але з перспективою використання коштів за умови щодо фактичного виконання і належного прийняття. Про те, матеріалами справи не підтверджено належними та допустимими доказами як факт проведення робіт так і факт належного їх прийняття.

Відповідно до приписів ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ст.276 ГПК України)

В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалене судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Судові витрати покласти на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Данком", м.Бахмут, Донецька область, на рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2019 у справі №905/2053/18 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2019 у справі №905/2053/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.05.2019.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Н.М. Дучал

Суддя М.М. Слободін