ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 903/618/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

на рішення господарського суду Волинської області від 20.11.2018

(Суддя - Шум М.С.)

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2019

(Колегія суддів: Розізнана І.В. - головуючий, Грязнов В.В., Мельник О.В.)

у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

до Фізичної особи-підприємця Печук І.В.

про стягнення 98 242, 43 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. В липні 2014 ПАТ КБ "Приватбанк" (далі в тексті - Позивач/Банк) подано до господарського суду Волинської області позов до фізичної особи-підприємця Печук І.В. (далі в тексті - Відповідач) про стягнення 98242,43 грн., з яких 93775,93 грн. заборгованості за кредитом, 4366,67 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 99,83 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

2. Рішенням господарського суду Волинської області від 11.09.2014 позов задоволено; вирішено стягнути з Відповідача на користь Позивача 93 775, 93 грн заборгованості за кредитом, 4366,67 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом, 99,83 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором та 1 964, 85 грн судового збору. Суд першої інстанції своє рішення мотивував неналежним виконанням Відповідачем умов договору від 17.03.2011 з огляду на непогашення заборгованості за кредитом перед Банком.

3. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 рішення господарського суду Волинської області від 11.09.2014 скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову. Постанова мотивована тим, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме відповідачем підписано електронним цифровим підписом заяву від 17.03.2011 про приєднання до Умов, Тарифів ПАТ КБ «Приватбанк». Крім того, позивачем не надано підписаного сторонами договору, в якому б були визначені сума кредиту, що надається банком, розмір відсотків за користування кредитом, строк повернення та інші істотні умови.

4. Окрім того, під час апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції призначено судову експертизу, в результаті чого 13.11.2017 Київський науково-дослідний інститут судових експертиз надав апеляційному суду висновок від 30.10.2017 №158/15-35 за результатами проведення судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів.

5. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.04.2018 (із врахування ухвали від 01.06.2018), касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 та рішення господарського суду Волинської області від 11.09.2014 скасовано, а справу №903/618/14 направлено на новий розгляд до господарського суду Волинської області. При цьому були зроблені вказівки на необхідність під час нового розгляду справи, у залежності від встановлених обставин справи, керуючись принципом найбільшої вірогідності, встановити ознаки виконання відповідачем договору кредитування (отримання кредитних коштів) крізь призму «зон відповідальності» позичальника та банку при наданні кредиту шляхом використання системи «Приват 24» чи іншим способом (у залежності від встановлених судом обставин).

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій ухвалених за результатами розгляду позову

6. Рішенням господарського суду Волинської області від 20.11.2018, яке залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2019, в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

7. Рішення судів першої та апеляційної інстанції мотивовані наступним:

7.1. Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вважає, що Позивачем не доведено обставин, які безспірно вказують, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, зокрема перерахування коштів в сумі 95000 грн.(яка в основному утворює заборгованість, що просить стягнути банк), з рахунку фізичної особи-підприємця Печук І.В. на рахунок ТОВ «ТЕК-ЕТАЛОН» згідно платіжного доручення №22111 від 21.11.2013, тому не вбачає підстав для задоволення позову.

7.2. Суд апеляційної інстанції зазначив, що Позивачем не заперечений факт, що система «Приват 24» експлуатується Банком, під його технічним та юридичним контролем. Саме Банк забезпечує доступ усіх користувачів до цієї системи і несе ризики несанкціонованого доступу до цієї системи (правова позиція Верховного суду України у постанові від 13.05.2015 у справі №6-71цс15).

7.3. В постанові суду апеляційної інстанції зазначено, що як свідчать матеріали справи, Позивач жодних дій для з`ясування обставин здійснення спірної трансакції не вчинив, будь-якої інформації про результати свого службового розслідування не надав, а весь тягар доведення відсутності своєї вини переклав на Відповідача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

8. До Верховного Суду від Позивача надійшла касаційна скарга у якій Позивач просить суд скасувати рішення господарського суду Волинської області від 20.11.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2019, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

9. В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваних рішень судів попередніх інстанцій і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції у касаційній скарзі наведено наступні доводи:

9.1. Суди попередніх інстанцій не взяли до уваги банківську виписку як належний доказ, чим порушили приписи ст. ст. 73, 74, 76-78 ГПК України.

9.2. Суди попередніх інстанцій ухвалили судові рішення без врахування правових висновків Верховного Суду.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

10. До Верховного Суду не надходив відзив на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

11. Ухвалою Верховного Суду від 19.04.2019 відкрито касаційне провадження у справі №903/618/14 за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення господарського суду Волинської області від 20.11.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 у вказаній справі; вирішено призначити до розгляду касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення господарського суду Волинської області від 20.11.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 у справі №903/618/14 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

12. Дослідивши без виклику учасників судового процесу наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій - без змін, виходячи з наступного.

13. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

14. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

15. Щодо доводів касаційної скарги, які викладені у підпунктах 9.1., 9.2. пункту 9 даної постанови, колегія суддів зазначає наступне.

16. Відповідно до ч. 5 ст. 310 ГПК України, висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

17. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.04.2018 справу №903/618/14 направлено на новий розгляд до господарського суду Волинської області.

18. В зазначеній постанові Верховного Суду наведено наступні висновки:

- Судам слід взяти до уваги, що система «Приват 24» експлуатується банком, під його технічним та юридичним контролем. Саме банк забезпечує доступ усіх користувачів до цієї системи і несе ризики несанкціонованого доступу до цієї системи.

- Матеріали справи містять докази того, що відповідач наступного дня після дати спірної транзакції звернулася до правоохоронних органів щодо незаконного перерахування грошових коштів від її імені. Подібна поведінка відповідача свідчить про її добросовісність на даному етапі та вимагає від суду першої інстанції встановлення обставин, що пов`язані з ініціюванням спірного платежу, станом кримінального провадження, що його було порушено за заявою відповідача, тощо.

- Натомість суд першої інстанції обмежився твердженнями про можливість відповідача користуватися системою «Приват 24», перебуваючи за кордоном. Однак сам цей факт не дає підстав стверджувати, що відповідач скористався системою «Приват 24» при ініціюванні спірного платежу, оскільки прийняті судові рішення не містять посилань на докази, які б це підтверджували.

- Суд касаційної інстанції критично ставиться до висновку суду першої інстанції про те, що відповідач повинен довести, що не він ініціював спірний платіж, оскільки це заперечує всю сутність системи внутрішньобанківського контролю, який зводиться до ідентифікації саме банком особи, що ініціює платіж і виконання платежу лише після такої ідентифікації.

- Також судова колегія відзначає помилковість висновків суду апеляційної інстанції щодо того, чи перераховані відповідачу кошти є саме кредитом, оскільки судами встановлено і це не заперечується сторонами, що відповідач підписав заяву про відкриття поточного рахунку, тобто прийняв пропозицію позивача та приєднався до договору згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній заяві, а також відповідачем тривалий час здійснювалося погашення кредитних зобов`язань.

- Окремо слід надати оцінку твердженням банку, що їх викладено у відзиві на апеляційну скаргу, що ініціювання платежу у системі «Приват 24» здійснюється шляхом надання відповідачеві паролю для входу у систему, а також інших особливостей при роботі в системі.

- У залежності від встановлених обставин суду першої інстанції належить, керуючись принципом найбільшої вірогідності, встановити ознаки виконання відповідачем договору кредитування (отримання кредитних коштів) крізь призму «зон відповідальності» позичальника та банку при наданні кредиту шляхом використання системи «Приват 24» чи іншим способом (у залежності від встановлених судом обставин).

19. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що суди попередніх інстанцій при новому розгляді справи № 903/618/14 врахували висновки суду касаційної інстанції, що були викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.04.2018, у зв`язку з якими було скасовано судові рішення.

20. Зокрема суди попередніх інстанцій встановили, що Банком був наданий кредит(в межах кредитного ліміту), оскільки Відповідач підписав заяву про відкриття поточного рахунку, тобто прийняв пропозицію Позивача та приєднався до договору згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній заяві, а також останнім тривалий час здійснювалося погашення кредитних зобов`язань.

21. Також в оскаржуваних рішеннях встановлено, що матеріали справи не містять доказів належного доведення до Відповідача кредитних лімітів. Сама по собі довідка щодо встановлення кредитних лімітів Відповідачу від 10.06.2014 №08.7.0.0.0/16, надана Банком, не може бути визнана достатнім доказом щодо зазначених обставин, оскільки не містить відомостей інформування клієнта про встановлення розміру кредитного ліміту. Довідка є похідним документом, який складається на підставі первинних. Вказана довідка складена 10.06.2014, відтак не може бути доказом погодження, доведення до відповідача кредитних лімітів в період з 22.03.2011 - 02.03.2014, згідно з наданою позивачем випискою.

22. В рішенні суду першої інстанції встановлено, що згідно висновку експертів від 30.10.2017 №158/15-35 за результатами проведення судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів(т.2, а.с.40-45), згідно п.12 якого: «З теоретичної точки зору, не виключена така ситуація, що треті особи шляхом несанкціонованих дій, без відома ФОП Печук І.В., заволоділи персональними даними для входу в систему інтернет-банку "Приват 24" (логін, пароль, цифровий підпис) та здійснили формування та відправку платіжного доручення №2211 від 21.11.2013р., яке згідно матеріалів справи було виконано Банком».

23. Як з`ясовано судом першої інстанції, слідство щодо неправомірного перерахування коштів в сумі 95000,00 грн. з рахунку Фізичної особи-підприємця Печук І.В. на рахунок ТОВ «ТЕК-Еталон» згідно з платіжним дорученням №22111 від 21.11.2013 триває та проводиться Шацьким відділенням поліції ГУНП у Волинській обл. (ст. 185 ч. 1 КК України (кримінальне провадження 0000298) та Солом`янським управлінням поліції ГУНП у м. Києві ( ст. 190 ч.2. КК України (кримінальне провадження 0000089), винних осіб співробітниками поліції не знайдено, грошові кошти Відповідачу не повернуті (т.2 а.с. 196, 198).

24. Вищезазначені обставини, з урахуванням висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 20.04.2018 у справі №903/618/14 є свідченням обґрунтованості висновку, який зазначений в оскаржуваних судових рішеннях про те, що Позивачем не доведено вчинення Відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за поточним рахунком. Натомість судами встановлено, що Відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила Позивача про цей факт.

25. Вказане є свідченням необґрунтованості доводів касаційної скарги, які викладені у підпунктах 9.1., 9.2. пункту 9 даної постанови.

26. Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

27. Згідно положень ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

28. Колегія суддів суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" дійшла до висновку, що рішення господарського суду Волинської області від 20.11.2018 та постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

29. За таких обставин, касаційна скарга Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від 20.11.2018 та постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 - залишенню без змін.

30. Оскільки касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, судові витрати у вигляді судового збору за подання касаційної скарги покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Волинської області від 20.11.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 у справі № 903/618/14 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко