УХВАЛА

м. Київ

22.05.2019Справа № 902/334/19

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши заяву Селянського (фермерського) господарства «Відродження»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Суспільні інновації»

про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису

Без виклику представників учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство «Відродження» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Суспільні інновації» (далі - відповідач) про:

- визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 09.04.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською Інессою Володимирівною, зареєстрованого у реєстрі за номером 133, про стягнення з Селянського (фермерського) господарства «Відродження» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Суспільні інновації» плати в розмірі 1 029 303, 25 грн., та витрат, пов`язаних з опротестуванням векселя в розмірі 10 293, 00 грн.;

- зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Суспільні інновації» повернути Селянському (фермерському) господарству «Відродження» стягнені за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверською Інессою Володимирівною від 09.04.2019, зареєстрованим у реєстрі за номером 133, грошові кошти в розмірі 113 275, 36 грн.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 02.05.2019 на підставі статті 31 Господарського процесуального кодексу України вищевказану позовну заяву передано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.05.2019 позовну заяву залишено без руху.

Разом з позовною заявою, позивачем було подано заяву про забезпечення позову, з проханням до вирішення спору по суті та набранням рішенням у справі законної сили зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 09.04.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською Інессою Володимирівною, зареєстрованого у реєстрі за номером 133, про стягнення з Селянського (фермерського) господарства «Відродження» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Суспільні інновації» плати в розмірі 1 029 303, 25 грн., та витрат, пов`язаних з опротестуванням векселя в розмірі 10 293, 00 грн.

Суд, розглянувши зазначену заяву, дійшов висновку про необхідність повернення її заявнику, з огляду на наступне.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі та підписується заявником.

Згідно із частиною 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України письмові заяви, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

В свою чергу, дана заява підписана представником позивача Мельником Ю.М. 25.04.2019.

На підтвердження наявності у вказаної особи повноважень підписувати від імені Селянського (фермерського) господарства «Відродження» відповідну заяву про забезпечення позову, до останньої було долучено копію лицьової сторони ордеру серії ВН №082262 від 07.11.2018 року та копію угоди про правовий супровід від 07.11.2018.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

З огляду на наведені приписи законодавства, а також враховуючи заявлені Селянським (фермерським) господарством «Відродження» позовні вимоги, ціну позову вбачається, що правом на представництво заявника в судах першої інстанції з 1 січня 2019 року наділений адвокат, керівник та/або член виконавчого органу, уповноваженого діяти від його імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи).

Одночасно, у відповідності до ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

При цьому, відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 статті 61 Господарського процесуального кодексу України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначаються Цивільним кодексом України, а представництва за ордером - законодавством про адвокатуру.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно з п. 14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17.12.2012, ордер, встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Пункт 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17.12.2012, встановлює реквізити ордера, до яких, серед іншого, віднесено й «Назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (п.п 15.4).

Зазначений ордер виданий на надання правової допомоги СФГ «Відродження» адвокатом на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №__ від 07.11.2018 року «у судах під час здійснення цивільного судочинства».

Однак, як вбачається з лицьової сторони ордеру серії ВН №082262 від 07.11.2018 року, по-перше, виданий для надання правової допомоги саме у судах під час здійснення цивільного судочинства, а не господарського, без зазначення найменування конкретного суду у відповідності до п. 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, по-друге, не містить відомостей стосовно обсягу прав та обов`язків, наданих позивачем адвокату. Однак копію, зворотній бік ордеру, на якому можуть міститись застереження щодо обмеження повноважень адвоката, суду представником позивача Мельником Ю.М., не надано.

В той же час, частинами 1, 2 4, 5 ст. 91 ГПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженої наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

При цьому, подана адвокатом копія ордеру серії ВН №082262 від 07.11.2018 року таким вимогам не відповідає, оскільки не містить наведеної відмітки.

Крім того, у поданій представником копії Угоди про правовий супровід від 07.11.2018 відсутній й строк її дії у відповідності до загальних вимог договірного права. При цьому, суд звертає увагу, що статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", імперативно визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, а не угоди.

За таких обставин, зазначений ордер серії ВН №082262 від 07.11.2018 року не може бути належним, допустимим та достатнім доказом на підтвердження наявності в адвоката Мельника Ю.М. достатнього обсягу повноважень на підписання від імені позивача в господарському судочинстві та подання заяви про забезпечення позову.

В той же час, з огляду на положення п. п. 11 п. 16-1 Перехідних положень Конституції України та ст. ст. 56, 58, 60 Господарського процесуального кодексу України, а також заявлені позивачем вимоги, які в свою чергу вказує на те, що дана справа не може бути віднесена до категорії малозночних, поданий адвокатом ордер не підтверджує наявність у відповідної особи повноважень на вчинення процесуальних дій від імені заявника.

Отже, до заяви про забезпечення позову не додано належних, допустимих та достатніх доказів її підписання уповноваженим представником заявника, а відтак дана заява подана без дотримання вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, заява Селянського (фермерського) господарства «Відродження» про забезпечення позову підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 56, 58, 60, 136, 137, 139, 140, 170, 234 Господарського процесуального кодексу України та п. п. 11 п. 16-1 Перехідних положень Конституції України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Селянського (фермерського) господарства «Відродження» про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (22.05.2019) та може бути оскарження протягом десяти днів шляхом подання у відповідності до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд міста Києва.

Суддя В.С. Ломака