номер провадження справи 33/3/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.05.2019 Справа № 908/2795/18

м. Запоріжжя Запорізької області

Колегія суддів господарського суду Запорізької області у складі: головуючий суддя Мірошниченко М.В., судді Корсун В.Л., Проскуряков К.В., розглянувши заяву (вих. № 05/1-4662-18 від 08.04.2019 р.) Заступника прокурора Запорізької області про вжиття заходів забезпечення позову та матеріали справи № 908/2795/18

За позовом: Заступника прокурора Запорізької області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29-А) в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Арсенал-резерв (69005, м. Запоріжжя, вул. Леоніда Жаботинського, 53, офіс 103)

про стягнення суми

За участю представників сторін:

прокурор: Стешенко В.Є., службове посвідчення № 038186 від 30.12.2015 р.; Михальчук І.В., службове посвідчення № 035996 від 15.10.2015 р.;

від позивача: Денщиков О.О., довіреність № 01/03-20/00323 від 01.02.2019 р.;

від відповідача: Прудка Н.С., ордер серії ЗП № 010512 від 04.02.2019 р.; Ростовська Н.Г., довіреність № б/н від 18.02.2019 р.

ВСТАНОВИВ:

У господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 05/1-4662-18 від 21.12.2018 р.) Заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Арсенал-резерв про стягнення збитків у сумі 790181,08 грн.

Відповідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2018 р. здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2795/18 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.12.2018 р. вказану позовну заяву залишено без руху; позивачу наданий строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.01.2019 р. суддею Мірошниченко М.В. відкрито провадження у справі № 908/2795/18, присвоєно справі номер провадження 33/3/19; ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 05.02.2019 р.

Ухвалою суду від 05.02.2019 р. оголошено перерву у підготовчому засіданні до 18.02.2019 р.

Ухвалою суду від 18.02.2019 р. клопотання (вих. № 05/2-4662-18 від 05.02.2019 р.) прокуратури Запорізької області про витребування доказів задоволено частково; у Товариства з обмеженою відповідальністю Арсенал-резерв витребувані докази.

Ухвалою суду від 18.02.2019 р. відмовлено у задоволенні заяви (вих. № 05/1-4662-18 від 25.01.2019 р.) Заступника прокурора Запорізької області про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою суду від 18.02.2019 р. продовжений строк підготовчого провадження на тридцять днів до 10.04.2019 р. включно, відкладено підготовче засідання на 19.03.2019 р.

Ухвалою суду від 19.03.2019 р. відкладено підготовче засідання на 03.04.2019 р. Ухвалою суду від 03.04.2019 р. призначений колегіальний розгляд справи № 908/2795/18 у складі трьох суддів.

Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 03.04.2019 р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Мірошниченко М.В., судді Корсун В.Л., Носівець В.В. Ухвалою суду від 05.04.2019 р. справа №908/2795/18 прийнята до провадження колегією суддів: головуючий суддя Мірошниченко М.В., судді Корсун В.Л., Носівець В.В.; підготовче засідання призначено на 22.04.2019 р.

11.04.2019 р. до господарського суду Запорізької області від Заступника прокурора Запорізької області надійшла письмова заява (вих. № 05/1-4662-18 від 08.04.2019 р.) про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвалою суду від 15.04.2019 р. призначено розгляд заяви Заступника прокурора Запорізької області про вжиття заходів забезпечення позову у судовому засіданні 22.04.2019 р.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2019 р., враховуючи перебування у відпустці судді члена колегії Носівець В.В., визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Мірошниченко М.В., судді Корсун В.Л., Проскуряков К.В.

Ухвалою суду від 22.04.2019 р. справа № 908/2795/18 прийнята до провадження колегією суддів: головуючий суддя Мірошниченко М.В., судді Корсун В.Л., Проскуряков К.В.; підготовче засідання призначено на 20.05.2019 р.

У підготовчому засіданні 20.05.2019 р. були присутні представник прокуратури та представники сторін.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 20.05.2019 р. розглядається по суті заява (вих. № 05/1-4662-18 від 08.04.2019 р.) Заступника прокурора Запорізької області про вжиття заходів забезпечення позову.

Представники прокуратури у судовому засіданні підтримали заяву про вжиття заходів забезпечення позову, просили її задовольнити.

Відповідно до заяви, заявник просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ Арсенал-резерв, які обліковуються на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АКБ Індустріалбанк, у межах ціни позову у сумі 790181,08 грн.

Заява мотивована наступним. До складу земельної ділянки площею 4,7181 га, яка була передана в оренду відповідачу, увійшла земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 , яку Запорізька міська рада визначила для розташування дитячого дошкільного закладу по вул. Медичній. Упродовж 2009-2016 років на земельній ділянці по вул. Медичній відповідачем збудований житловий комплекс «Бородіно», до складу якого входять 8 малоповерхових житлових будинків. Рішенням Запорізької міської ради земельну ділянку площею 4,7181 га розподілено на три окремі ділянки. На земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2 :031:0112, де Запорізькою міською радою визначено конкретне місце розташування майбутнього дошкільного дитячого закладу, ТОВ Арсенал-резерв об`єкт соціального призначення не збудовано, тим самим, обов`язкові умови ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності в частині будівництва об`єкту соціальної інфраструктури на переданій в оренду земельній ділянці, підприємством виконані не були, що покладає на забудовника обов`язок сплати коштів пайової участі за забудовані об`єкти нерухомості. Відповідно до розрахунку розміру пайової участі у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя, проведеного Запорізькою міською радою, ТОВ Арсенал-резерв повинно сплатити кошти у сумі 790181,08 грн. Таким чином, з ТОВ Арсенал-резерв необхідно стягнути 790181,08 грн. збитків у вигляді не отриманих Запорізькою міською радою коштів пайової участі у розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя. Згідно довідки Регіонального відділення АКБ «Індустріалбанк» за період із 01.07.2018 р. по 31.12.2018 р. витрати ТОВ Арсенал-резерв перевищували його доходи. Транспортні засоби за відповідачем не зареєстровані. ТОВ Арсенал-резерв активно здійснює продаж наявної у товариства нерухомості, що об`єктивно підтверджується даними перелічених веб-сайтів. Деякі об`єкти нерухомості (нежитлові приміщення) відповідача перебувають у іпотеці, першочергове право на які має іпотекодержатель. Зазначене, на думку заявника, свідчить про наявність обґрунтованих припущень щодо того, що відповідач вже на стадії виконання судового рішення може не мати достатніх коштів для задоволення грошових вимог позивача. Вважає, що у зв`язку з тим, що у позовній заяві ставиться питання про стягнення з ТОВ Арсенал-резерв збитків у сумі 790181,08 грн., розмір яких є значним, а витрати відповідача перевищують його дохід, частина нерухомого майна знаходиться в іпотеці, що може істотно ускладнити виконання судового рішення або унеможливить ефективне поновлення порушених прав держави шляхом стягнення вказаних збитків до бюджету. Прокурор клопоче про накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього на рахунку № 0001, відкритому в АКБ Індустріалбанк, у межах ціни позову у сумі 790181,08 грн. Вважає, що застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ Арсенал-резерв і знаходяться у нього на рахунку, є співмірними із заявленими позивачем вимогами. Також зазначає, що будь-які додаткові витрати, пов`язані з арештом коштів або інші негативні наслідки, ТОВ Арсенал-резерв нести не буде, у зв`язку з чим підстав для зустрічного забезпечення не має. Заява обґрунтована ст.ст. 136-139 ГПК України.

Позивач проти заяви не заперечив. 20.05.2019 р. від позивача надійшло письмове клопотання, в якому зазначено про отримання Запорізькою міською радою заяви про вжиття заходів забезпечення позову та викладені пояснення щодо поданої заяви. Просив прийняти рішення стосовно заяви, що ґрунтується на засадах верховенства права, законне і обґрунтоване з дотриманням принципу диспозитивності господарського судочинства.

Представник відповідача підтримав письмове заперечення на заяву про вжиття заходів забезпечення позову, яке надійшло до суду 16.05.2019 р. Вважає, що зазначені прокурором у заяві обставини не відповідають дійсності, а тому не можуть бути підставами для забезпечення позову. У підтвердження того, що ТОВ Арсенал-резерв отримує систематичні надходження на рахунок, які перевищують витрати з рахунку, подає довідку АКБ Індустріалбанк від 19.04.2019 р. № 110 про рух грошових коштів за період з 01.01.2019 р. по 18.04.2019 р., що доводить спроможність відповідача виконати судове рішення у разі задоволення позовних вимог. Що стосується відчуження нерухомого майна, відповідач зазначив, що продаж власних об`єктів нерухомості є одним із основних видів господарської діяльності відповідача. Наразі на балансі відповідача обліковуються об`єкти нерухомості, на які вже оформлене право власності відповідача, на загальну суму 17953806,50 грн. У процесі будівництва знаходяться ще два багатоквартирних будинки, введення в експлуатацію яких заплановане на грудень 2019 р. та липень 2020 р. Тобто, продаж раніше побудованих відповідачем об`єктів житлової та нежитлової нерухомості поновлюється новоствореними нерухомими об`єктами. Наведене свідчить, що відповідач володіє достатніми активами (як грошовими, так і у вигляді нерухомого майна) для того, щоб виконати судове рішення у разі задоволення позовних вимог, отже підстав для вжиття заходів забезпечення позову, на думку відповідача, немає. Зазначає, що безпідставне знерухомлення грошових коштів на рахунку відповідача у розмірі 790181,08 грн. є неправомірним обмеженням права власності відповідача та призведе до втрат фінансового характеру для нього. Просив заяву про вжиття заходів забезпечення позову залишити без задоволення.

Розглянувши заяву Заступника прокурора Запорізької області про вжиття заходів забезпечення позову у дійсній справі, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

У силу статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка застосовується судом при розгляді справ (ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України), закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Іншими словами, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно та (або) грошові суми, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтованеприпущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери, тощо), які є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Ухвала господарського суду про забезпечення позову в обов`язковому порядку повинна містити дані, на підставі яких можна зробити висновок про те, що невжиття того чи іншого заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду.

Отже, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу для забезпечення позову. Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У той же час, ст. 79 ГПК України передбачає подання достатніх доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У разі відсутності доказів в підтвердження викладених обставин та обґрунтування, що невжиття таких заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення, господарський суд відхиляє таку заяву як необґрунтовану та не підтверджену належними доказами.

Між тим, із змісту заяви та доданих до неї документів не вбачається жодного обґрунтованого припущення та не надано належних доказів на підтвердження того, що існують обставини, які дійсно можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення: вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, в тому числі і дій, спрямованих на надмірне витрачання грошових коштів, реалізацію належного відповідачу майна, тощо.

Навпаки, з довідки АКБ «Індустріалбанк» від 31.01.2019 р., долученої до заяви, вбачається, що на рахунок ТОВ Арсенал-резерв за період із 01.07.2018 р. по 31.12.2018 р. надійшли грошові кошти у загальному розмірі 24092078,67 грн., та витрати з рахунку склали 23166475,82 грн.

Згідно довідки ТОВ Арсенал-резерв від 22.04.2019 р., за підписом директора та головного бухгалтера товариства, станом на 22.04.2019 р. на балансі ТОВ Арсенал-резерв обліковується майно (об`єкти нерухомості, на яке отримано право власності) загальною вартістю 17953806,50 грн.

Суд також враховує, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності ТОВ Арсенал-резерв є, зокрема, купівля та продаж власного нерухомого майна, організація будівництва будівель.

Таким чином, відчуження відповідачем нерухомості є одним із основних видів господарської діяльності останнього.

29.03.2018 р. та 20.12.2018 р. ТОВ Арсенал-резерв видані дозволи на виконання будівельних робіт на об`єкти будівництва: «Триповерховий багатоквартирний житловий будинок з мансардою та підземною парковкою по вул. Медичній в м. Запоріжжя. Нове будівництво», «Триповерховий багатоквартирний житловий будинок з мансардою по АДРЕСА_1 м. Запоріжжя. Нове будівництво», відповідно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

На рівні національної правової системи відповідне положення кореспондується з приписами ч.ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, відповідно до яких кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

З урахуванням викладеного, забезпечення права на ефективний спосіб захисту позивача не може виправдовувати втручання у право відповідача на мирне володіння своїм майном, у зв`язку з поданням необґрунтованої заяви про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти останнього.

Кірм того, заявником не забезпечено відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), оскільки арешт грошових коштів на рахунку відповідача, у разі задоволення заяви про забезпечення позову, унеможливить відповідача користуватися та розпоряджатися вказаними коштами, відтак відповідач може понести у зв"язку з цим збитки.

На підставі викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що заявником не обґрунтовано та не подано достатніх доказів на підтвердження того, яким чином не вжиття заходу забезпечення позову в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі за умови задоволення позову. Сам по собі розмір позовних вимог не є підставою для застосування заходів до забезпечення позову.

За таких обставин, у задоволенні заяви Заступника прокурора Запорізької області про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви (вих. № 05/1-4662-18 від 08.04.2019 р.) Заступника прокурора Запорізької області про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Відповідно до ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно зі ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 22 травня 2019 р.

Головуючий суддя М.В. Мірошниченко

Суддя В.Л. Корсун

Суддя К.В. Проскуряков