ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/316/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-Д." (вул.Аеродром, 13, кв.40, м.Дніпро, 49032; )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЮГ" (вул.Пушкінська, 34, кв.8, м.Одеса, 65011; )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Лазуренко Є.С.

Представники:

Від позивача: Дігуляр В.В. - на підставі довіреності від 06.02.2019 р.;

Від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "АЛЬФА-Д.", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "АГРО-ЮГ" про стягнення заборгованості у розмірі 745 416 грн. 00 коп., інфляційних втрат у розмірі 11 816 грн. 87 коп., 3% річних у розмірі 4 962 грн. 00 коп. та пені у розмірі 56 302 грн. 58 коп. за Договором поставки №020818 від 02.08.2018р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19 лютого 2019р. Прийнято позовну заяву до розгляду , відкрито провадження у справі та призначено справу № 916/316/19 до розгляду за правилами загального позовного провадження.

04 квітня 2019р. до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог , відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 445 416 грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 28 413 грн. 02 коп., 3% річних у розмірі 7 533 грн. 00 коп. та пеню у розмірі 70 792 грн. 09 коп. за Договором поставки №020818 від 02.08.2018р. у зв`язку із частковою оплатою відповідачем заборгованості у сумі 300 000 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18 квітня 2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 916/316/19 до розгляду по суті в засіданні суду.

У судовому засіданні щодо розгляду справи по суті представник позивача підтримує уточнені позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того, відповідач просить суд зменшити штрафні санкції до 5 000 грн. згідно клопотання, що надійшло до суду 17.04.2019р. (вх.№7664/19). У судове засідання для розгляду справи по суті представник відповідача не з`явився, про поважність причин суд не повідомляв, будь-яких клопотань або пояснень щодо зміни своєї позиції у справі до суду не надав.

Позивач у справі зазначає, що 02 серпня 2018 р. між ТОВ "АЛЬФА-Д." (Постачальник) та ТОВ "АГРО-ЮГ" (Покупець) укладено Договір №020818 поставки товару (далі-Договір) , відповідно до п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставляти Покупцю товар, а Покупець зобов`язується приймати цей товар й оплачувати його.

Пунктом 10.3 Договору передбачено, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2018р.

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна кількість товару, що поставляється за цим Договором, визначаються кількістю поставленого згідно видаткових накладних та Специфікації до Договору.

Згідно з п. 3.1 Договору ціна на товар встановлюється в гривнях України та включає в себе, в тому числі, вартість тари, упаковки і маркування та доставки товару на склад перевізника (нова пошта) за рахунок Постачальника .

Як зазначає позивач, на виконання Договору поставки товару №020818 від 02.08.2018р. сторонами договору підписано Специфікацію від 10.09.2018р. на загальну суму 414 792 грн. 00 коп. (з ПДВ) з кінцевим терміном оплати 09.11.2018р. ; Специфікацію від 08.10.2018 р. на загальну суму 330 624 грн. 00 коп. (з ПДВ ) з кінцевим терміном оплати 07.12.2018р.

На виконання умов п.6.5 Договору, позивачем було здійснено поставку товару у відповідності до вищезазначених Специфікацій, про що складено та підписано сторонами видаткові накладні, а саме: №10/09-1 від 10.09.2018 р. на суму 414 792 грн. 00 коп.; №08/10-1 від 08.10.2018 р. на суму 330 624 грн. 00 коп.

У відповідності до п. 4.5 Договору повна вартість відвантаженого товару повинна бути сплачена не пізніше 60 календарних днів від дати доставки товару на склад Покупця. Датою сплати вважається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника .

Однак, як зазначає позивач, відповідачем були порушені строки, встановлені в Специфікаціях для оплати поставленого товару, та станом на 06.02.2018р. у ТОВ "АГРО-ЮГ" утворилася заборгованість у розмірі 745 416 грн. 00 коп. Станом на 03.04.2019р. розмір заборгованості зменшився до 445 416 грн. у звязку із сплатою відповідачем 300 000 грн.

Несплату відповідачем повної вартості поставленого товару за Договором поставки позивач вважає порушенням своїх прав та інтересів, у зв`язку з чим ТОВ "АЛЬФА-Д." звернулося до суду з позовом про стягнення з ТОВ "АГРО-ЮГ" заборгованості у розмірі 445 416 грн. 00 коп.

При цьому, позивач зауважив, що неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором №020818 поставки товару від 02.08.2018 р. мало місце, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування до відповідача відповідних санкцій, передбачених умовами Договору та положеннями законодавства.

Позивач зазначає, що відповідно до п.9.7 Договору за порушення строку розрахунку, встановленого даним Договором (вказаного у заявці), Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої у період прострочки, за кожен календарний день прострочки платежу до дня його фактичної оплати.

З урахуванням неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, з урахуванням уточнення позовних вимог, на підставі п.9.7 Договору позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 70 792 грн. 09 коп.

Позивач також зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищенаведеної норми законодавства позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати за період з 11.11.2018 р. по 11.03.2019 р. у розмірі 28 413 грн. 02 коп. та 3% річних у розмірі 7 533 грн. 00 коп. за період з 11.11.2018р. по 03.04.2019р., які просить також стягнути з відповідача.

В обґрунтування позову ТОВ "АЛЬФА-Д." зазначає, що відповідно до положень ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім того, позивач посилається на положення ст. 193 Господарського кодексу України, згідно якої суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загально-господарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Також, позивач зауважує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 17.04.2019р. зазначає, що сума судового збору була розрахована позивачем виходячи з його первісних позовних вимог та в заяві про уточнення позовних вимог не перераховувалась. , у зв`язку із чим просить суд не враховувати переплачену позивачем суму судового збору у сумі 3 991 грн. 09 коп.

Крім того, як зазначає відповідач, ним регулярно, щотижня, відповідно до узгодженого графіку, перераховуються кошти позивачу в рахунок погашення існуючої заборгованості. Зазначене підтверджується заявою позивача про зменшення позовних вимог, а також платіжними дорученнями №4132 від 08.04.2019 р. в сумі 100 000 грн; №4181 від 15.04.2019 р. в сумі 100 000 грн ., №4223 від 23.04.2-019р. на суму 100 000 грн. , у зв`язку з чим відповідач вважає , що провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 300 000 грн. підлягає припиненню у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Також, відповідач у своєму клопотанні, що надійшло до суду 17.04.2019р., просить суд зменшити розмір штрафних санкцій до 5 000 грн., посилаючись на ст.233 Господарського кодексу України, згідно якої у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; |не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідач у своєму клопотанні також посилається на постанову Верховного Суду від 10.10.2018 р. по справі № 915/1182/17, в якій вказано, що цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки, із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Таким чином, відповідач вважає, що стягнення пені в розмірі 70 792 грн. 09 коп. (окремо від інфляційних та 3% річних ) не є співрозмірним із сумою основної заборгованості в145 416 грн .

Розглянув матеріали справи, на підставі пояснень представника позивача, судом встановлено, що 02 серпня 2018 р. між ТОВ "АЛЬФА-Д." (Постачальник) та ТОВ "АГРО-ЮГ" (Покупець) укладено Договір №020818 поставки товару , відповідно до п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставляти Покупцю товар, а Покупець зобов`язується приймати цей товар й оплачувати його.

Зазначений договір за своєю правовою природою є договором поставки, адже, відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна кількість товару, що поставляється за цим Договором, визначаються кількістю поставленого згідно видаткових накладних та Специфікації до Договору.

Згідно з п. 3.1 Договору ціна на товар встановлюється в гривнях України та включає в себе, в тому числі, вартість тари, упаковки і маркування та доставки товару на склад перевізника (нова пошта) за рахунок Постачальника .

Відповідно до матеріалів справи, на виконання Договору поставки товару №020818 від 02.08.2018р. сторонами договору підписано Специфікацію від 10.09.2018р. на загальну суму 414 792 грн. 00 коп. (з ПДВ) з кінцевим терміном оплати 09.11.2018р. ; Специфікацію від 08.10.2018 р. на загальну суму 330 624 грн. 00 коп. (з ПДВ) з кінцевим терміном оплати 07.12.2018р.

В подальшому, позивачем на виконання умов п.6.5 Договору було здійснено поставку товару у відповідності до вищезазначених Специфікацій, про що складено та підписано сторонами видаткові накладні, а саме: №10/09-1 від 10.09.2018 р. на суму 414 792 грн. 00 коп.; №08/10-1 від 08.10.2018 р. на суму 330 624 грн. 00 коп.

У відповідності до п. 4.5 Договору повна вартість відвантаженого товару повинна бути сплачена не пізніше 60 календарних днів від дати доставки товару на склад Покупця. Датою сплати вважається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника .

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що у визначені Договором строки відповідач не сплатив в повному обсязі вартість поставленого позивачем товару, у зв`язку, станом на 06.02.2018р. у ТОВ "АГРО-ЮГ" утворилася заборгованість у розмірі 745 416 грн. 00 коп. Станом на 03.04.2019р. розмір заборгованості зменшився до 445 416 грн. у звязку із сплатою відповідачем 300 000 грн. , у звязку з чим позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. У подальшому, платіжними дорученнями №4132 від 08.04.2019 р. в сумі 100 000 грн; №4181 від 15.04.2019 р. в сумі 100 000 грн ., №4223 від 23.04.2-019р. на суму 100 000 грн., відповідачем було сплачено ще 300 000 грн. Позивач підтвердив факт отримання зазначених коштів у якості погашення заборгованості.

У відповідності до п.2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що відповідачем в ході розгляду справи судом сплачено 300 000 грн. основного боргу за Договором поставки товару №020818 від 02.08.2018 р., суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу у розмірі 300 000 грн.

За таких обставин, такою, що підлягає задоволенню є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 145 416 грн. 00 коп.

Згідно з п.9.7 Договору за порушення строку розрахунку, встановленого даним Договором (вказаного у заявці), Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої у період прострочки, за кожен календарний день прострочки платежу до дня його фактичної оплати.

З урахуванням неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, з урахуванням уточнення позовних вимог, на підставі п.9.7 Договору позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 70 792 грн. 09 коп.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом та договором.

За приписами положень ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, штрафні санкції застосовуються до учасника господарських відносин як міра відповідальності за допущене ним порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Дійсно, відповідно до ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З урахуванням зазначеного, враховуючи оплату відповідачем в ході розгляду справи суми заборгованості у розмірі 600 000 грн., а також, те що сума пені в розмірі 70 792 грн. 09 коп. не є співрозмірною із сумою основної заборгованості станом на дату винесення судового рішення - 145 416 грн ., на думку суду, наявні підстави для зменшення судом штрафних санкцій у вигляді пені на 50% , а отже, стягненню з відповідача підлягає пеня у розмірі 35 396 грн. 05 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищенаведеного, на думку суду, позивач правомірно нарахував відповідачу інфляційні втрати у розмірі 28 413 грн. 02 коп. та 3% річних у розмірі 7 533 грн. 00 коп., які також підлягають стягненню з відповідача.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі , пропорційному сумі стягнення , покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 231, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-Д." (вул.Аеродром, 13, кв.40, м.Дніпро, 49032; ) щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЮГ" (вул.Пушкінська, 34, кв.8, м.Одеса, 65011; ) основного боргу у розмірі 300 000 грн. 00 коп. закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-Д." до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЮГ" в частині стягнення заборгованості у розмірі 145 416 грн. 00 коп., інфляційних втрат у розмірі 28 413 грн. 02 коп., 3% річних у розмірі 7 533 грн. 00 коп., пені у розмірі 70 792 грн. 09 коп. за Договором поставки №020818 від 02.08.2018р. - задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ЮГ" (вул.Пушкінська, 34, кв.8, м.Одеса, 65011; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА-Д." (вул.Аеродром, 13, кв.40, м.Дніпро, 49032; ) заборгованість у розмірі 145 416 грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 28 413 грн. 02 коп., 3% річних у розмірі 7 533 грн. 00 коп., пеню у розмірі 35 396 грн. 05 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 282 грн. 31 коп.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17 травня 2019 р.

Суддя Н.В. Рога