РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.05.2019Справа № 910/3447/19
Суддя Господарського суду міста Києва Ярмак О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" (85043, Донецька область, м.Добропілля, м.Білицьке, вул. Красноармійська, 1а, )

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул.Тверська 5, )

про стягнення 72 037,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" про стягнення 72 037,42 грн. вартості нестачі вантажу при перевезенні за накладними №51989051, №51989002.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

18.04.2019 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшло пояснення по справі. У поясненні відповідач проти позову заперечував повністю просив суд відмовити в позові.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 ГПК України, ухвала суду від 25.03.2019 отримана - 02.04.2019, а відповідач отримав 28.03.2019.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з накладними №51989051, №51989002 відповідач прийняв у позивача на станції Добропілля Донецької залізниці вугілля для перевезення і зобов`язався доставити його на станцію Ладижин Одеської залізниці ПАТ «ДТЕК Західенерго» у напіввагонах.

02.10.2018 на станції Тимкове Одеської залізниці у вагонах №52548435, №52582863, №52552874 було виявлено недостачу вантажу та складені комерційні акт на підтвердження недостачі та зроблено відповідні відмітки перевізника у залізничних накладних.

Згідно ч. 2 ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Аналогічні положення містяться у статтях 110, 113 Статуту залізниць України.

Згідно зі ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України, право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Факт недостачі вантажу у вагонах №52548435, №52582863, №52552874 за спірними перевезеннями підтверджений комерційними актами №414115/39, №414115/38, №414115/40 від 02.10.2018 станції Тимкове Одеської залізниці, які додані позивачем до позовної заяви.

Відповідно до комерційного акту №414115/39 при контрольному переважуванні вагону №52548435 на справних 150-тоних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 66260 грн., тара - 22300 кг, нетто - 43 960 кг, що менше вантажного документу на 10140 кг. Навантаження у вагоні насипом, нижче бортів 400-750 мм, по всій поверхні вантажу виїмки. Маркування відсутнє. Вагон бездверний, вивантажувальні люки зачинені щільно. Просипання вантажу не має. На станції призначення Ладижин Одеської залізниці в розділі «Є» комерційного акту була зроблена відмітка про те, що при видачі вантажу різниці проти цього акту не виявлено.

Згідно з комерційним актом №414115/38 при контрольному переважуванні вагону №52582863 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 63 030 кг, тара - 21300 кг, нетто - 41760 кг, що менше вантажного документу на 8940 кг. Навантаження у вагоні насипом, нижче бортів 550-600 мм, по всій поверхні вантажу виїмки. Маркування відсутнє. Вагон бездверний, вивантажувальні люки зачинені щільно. Просипання вантажу не має. На станції призначення Ладижин Одеської залізниці в розділі «Є» комерційного акту була зроблена відмітка про те, що при видачі вантажу різниці проти цього акту не виявлено.

Відповідно до комерційного акту №414115/40 при контрольному переважуванні вагону №52552874 на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 62300кг, тара - 22300 кг, нетто - 40000 кг, що менше вантажного документу на 10900 кг. Навантаження у вагоні насипом, нижче бортів 600-900 мм, по всій поверхні вантажу виїмки. Маркування відсутнє. Вагон бездверний, вивантажувальні люки зачинені щільно. Просипання вантажу не має. На станції призначення Ладижин Одеської залізниці в розділі «Є» комерційного акту була зроблена відмітка про те, що при видачі вантажу різниці проти цього акту не виявлено.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Вартість вантажу підтверджується Актом № 90678040 від 31.10.2018, рахунком-фактурою № 90678040 від 31.10.204/ до договору № 25/12-ДУ-12.2-956 від 25.12.2012.

Суд зазначає, що в силу положень ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України та ст.ст. 114, 115 Статуту вказані документи є належними та допустимими доказами визначення вартості вантажу.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Всі вказані документи, які повинні бути надані одержувачем вантажу (позивачем) долучено до матеріалів справи.

Відповідно до переуступленого напису, зробленого на накладних №51989051, №51989002 за підписами генерального директора та головного бухгалтера ПАТ «ДТЕК Західенерго», право на пред`явлення позову передано відправнику ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах щодо вантажів, зданих для перевезення у вологому стані.

До позовної заяви позивачем додано розрахунок вартості недостачі вантажу, з урахуванням 2% норми недостачі.

Вартість недостачі, виявлених у вагоні №52548435, з урахуванням норми природної втрати, складає 24 287,76 грн. із розрахунку: 9,058 т х 2681,36 грн.

Вартість недостачі, виявлених у вагоні №52582863, з урахуванням норми природної втрати, складає 21252,46 грн. із розрахунку: 7,926 т х 2681,36 грн.

Вартість недостачі, виявлених у вагоні №52552874, з урахуванням норми природної втрати, складає 26497,20 грн. із розрахунку: 9,882т х 2681,36 грн.

Згідно розрахунку позивача, вартість завданих збитків, з урахуванням 2% норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає 72 037,42 грн., виходячи із розрахунку наведеного позивачем у позовній заяві.

Відповідач свого контррозрахунку суми позову не надав.

Заперечення відповідача не приймаються судом до уваги, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст.ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", ст. 113 Статуту залізниць України залізниця не довела, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236-240, 250-252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля" (85043, Донецька область, м.Добропілля, м.Білицьке, вул. Красноармійська, 1а, ) 72 037 (сімдесят дві тисячі тридцять сім) грн. 42 коп. основного боргу та 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак