РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м.Харків Справа № 913/582/18

Провадження №14/913/582/18

Господарський суд Луганської області у складі головуючого судді Лісовицького Є.А.

за участю секретаря судового засідання Рвачова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз", Краматорськ Донецької області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Даймор", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 95805000 грн. 00 коп.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Даймор" (далі - відповідач) безпідставно (помилково) отримані грошові кошти в сумі 95805000 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до наданих відповідачу платіжних доручень позивач перерахував грошові кошти в загальній сумі 95805000 грн. 00 коп. з призначенням платежу "Сплата за природний газ згідно договору №26-01/17 від 26.01.2017, разом з ПДВ.

Оскільки, сторони не дійшли згоди щодо умов договору №26-01/17 від 26.01.2017, позивач вважає такий договір неукладеним, у зв`язку з чим права та взаємні обов`язки щодо виконання вказаного договору у сторін не виникли.

З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути грошові кошти в загальній сумі 95805000 грн. 00 коп. як безпідставно (помилково) отримані Товариством з обмеженою відповідальністю "Даймор".

Одночасно з цим, позивач просить суд відстрочити сплату судового збору, заявивши відповідне клопотання №15/1-3389 від 12.11.2018.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 21.11.2018 у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Позовну заяву №15/1-3388 від 12.11.2018 Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Даймор" про стягнення 95805000 грн. 00 коп. залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.12.2018 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" №15/1-3388 від 12.11.2018 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Даймор" про стягнення 95 805 000 грн. 00 коп. повернуто заявнику.

Не погодившись з прийнятою судом ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.12.2018 про повернення позовної заяви, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою та клопотанням щодо відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" на ухвалу Господарського суду Луганської області від 11.12.2018 у справі №913/582/18. Відстрочено Публічному акціонерному товариству "По газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення.

Постановою Східного апеляційного господарського від 31.01.2019 (судді Склярук О.І., Гетьман Р.А., Дучал Н.М.) ухвалу господарського суду Луганської області від 11.12.2018 у справі №913/582/18 скасовано. Справу передано на розгляд до господарського суду Луганської області.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.03.2019 відкрито провадження у справі №913/582/18. Суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 03.04.2019.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.04.2019 відкладено підготовче засідання на 22.04.2019.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу №913/582/18 до судового розгляду по суті на 13.05.2019.

Сторони правом на участь своїх представників у судовому засіданні 13.05.2019 не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, будь - яких заяв або клопотань до суду не надали.

Проте, 06.05.2019 від позивача, за допомогою модулю підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, надійшло клопотання б/н від 06.05.2019 про розгляд справи без участі представника позивача.

Також, позивач повідомлено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Судом клопотання позивача задоволено та долучено до матеріалів справи.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, проти позову не заперечив.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, судом встановлено наступне.

У відповідності до викладених у позовній заяві пояснень, Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», відповідно до платіжних доручень №22119 від 26.01.2017, №22121 від 27.01.2017, №22122 від 27.01.2017, №22123 від 30.01.2017, №22124 від 31.01.2017, №22125 від 01.02.2017, №22127 від 02.02.2017, №22132 від 08.02.2017, №22133 від 08.02.2017, №22137 від 13.02.2017, №22138 від 14.02.2017, №22139 від 15.02.2017, №22140 від 16.02.2017, №22141 від 17.02.2017, №22142 від 20.02.2017, №22143 від 21.02.2017, №22144 від 22.02.2017, №22145 від 23.02.2017, №22146 від 24.02.2017, №22147 від 27.02.2017, №22148 від 28.02.2017, №22149 від 01.03.2017, №22150 від 02.03.2017, №22158 від 16.03.2017, №22160 від 17.03.2017, №22161 від 20.03.2017, №22163 від 21.03.2017, №22164 від 22.03.2017, №22166 від 23.03.2017, №22167 від 27.03.2017, №22168 від 28.03.2017, №22170 від 29.03.2017, №22171 від 03.04.2017, №22172 від 06.04.2017 помилково перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Даймор» кошти у загальному розмірі 95805000 грн. 00 коп. з призначенням платежу «Передплата за природний газ згідно договору №26-01/17 від 26.01.2017», в тому числі з відповідними сумами ПДВ.

В підтвердження проведення вищенаведених операцій позивачем надано відповідні платіжні доручення.

Втім, як зауважив позивач, у договірних відносинах з відповідачем він не перебуває, усних домовленостей стосовно істотних умов договору щодо предмету договору у позивача з відповідачем не було, у встановленому законом формі не укладено.

11.09.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення безпідставно отриманих відповідачем коштів, на яку, згідно доводів позивача, відповідач не відповів, безпідставно отримані кошти не повернув.

З огляду вищенаведеного, посилаючись на те, що у відповідача з підстав ст. 1212 Цивільного кодексу України виникло зобов`язання по поверненню безпідставно отриманих коштів позивача, останній просить суд стягнути з відповідача 95805000 грн. 00 коп. безпідставно (помилково) отриманих грошових коштів.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Виходячи з системного аналізу зазначеної норми, суд дійшов висновку, що зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави породжується наявністю таких юридичних фактів: 1) набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої; 2) відсутність для цього правових підстав, або коли така підстава згодом відпала.

Частинами 1 та 2 ст. 11, ст. ст. 205, 207 Цивільного кодексу України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Водночас, відповідно до ст. 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відтак, суду не надано належних доказів на підтвердження обставин укладення між сторонами договору про поставку товарів, робіт та послуг загальною вартістю 95805000 грн. 00 коп. у будь якій із передбачених законом спосіб, як-то: шляхом підписання письмового договору або шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами.

Водночас, за приписами ст. ст. 640, 642, 646 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

Таким чином, дії позивача щодо надіслання відповідачу платіжних доручень, та сплата відповідних сум за цими платіжними дорученнями, не засвідчують ані обставин надіслання пропозиції укласти договір, ані обставин його укладення, адже договір вважається укладеним саме з моменту надання повної і безумовної відповіді на пропозицію.

Жодні дії сторін вказаного спору, у тому числі і перерахування позивачем відповідачу коштів, не свідчать про те, що сторони робили одна одній пропозиції укласти договір та, відповідно, надавали на таку пропозицію повну і безумовну відповідь.

Отже, суд дійшов висновку, що перерахування позивачем за платіжними дорученнями №22119 від 26.01.2017, №22121 від 27.01.2017, №22122 від 27.01.2017, №22123 від 30.01.2017, №22124 від 31.01.2017, №22125 від 01.02.2017, №22127 від 02.02.2017, №22132 від 08.02.2017, №22133 від 08.02.2017, №22137 від 13.02.2017, №22138 від 14.02.2017, №22139 від 15.02.2017, №22140 від 16.02.2017, №22141 від 17.02.2017, №22142 від 20.02.2017, №22143 від 21.02.2017, №22144 від 22.02.2017, №22145 від 23.02.2017, №22146 від 24.02.2017, №22147 від 27.02.2017, №22148 від 28.02.2017, №22149 від 01.03.2017, №22150 від 02.03.2017, №22158 від 16.03.2017, №22160 від 17.03.2017, №22161 від 20.03.2017, №22163 від 21.03.2017, №22164 від 22.03.2017, №22166 від 23.03.2017, №22167 від 27.03.2017, №22168 від 28.03.2017, №22170 від 29.03.2017, №22171 від 03.04.2017, №22172 від 06.04.2017 на рахунок відповідача коштів у загальному розмірі 95805000 грн. 00 коп. є помилковим, оскільки здійснено без достатньої правової підстави, а відповідним чином проведені платежі не породжують для відповідача жодних обов`язків з постачання товарів/надання робіт та послуг тощо.

З огляду наведеного, враховуючи обставини відсутності між сторонами будь-яких господарських правовідносин, як правових підстав для виникнення у позивача обов`язку по перерахуванню відповідачу 95805000 грн. 00 коп., в тому числі у якості оплати вартості послуг/матеріалів тощо, суд дійшов висновку, що відповідач є особою, яка набула майно (грошові кошти) без достатньої правової підстави у розумінні ст. 1212 ЦК України, і, як наслідок, зобов`язана повернути позивачу це майно кошти у розмірі 95805000 грн. 00 коп.

Пунктами 1.24, 1.23 статті 1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні встановлено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі.

Неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

У відповідності до пунктів 1.4, 2.35 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, помилкове списання/зарахування коштів - списання/зарахування коштів, унаслідок якого з вини банку або клієнта відбувається їх списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача.

Кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 95805000 грн. 00 коп. помилково перерахованих коштів з підстав ст. 1212 ЦК України підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, на відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 530, 611, 638, 655, 669, 670, 693, 1212 Цивільного кодексу України; ст.ст. 73, 74, 86, 129, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Даймор» про стягнення 95805000 грн. 00 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Даймор» (93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, будинок 22, ) на користь Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вул. Південна, будинок 1, ) безпідставно (помилково) отримані грошові кошти в сумі 95805000 грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Даймор» (93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, будинок 22, ) в дохід Державного бюджету України (Отримувач коштів - УК Київськ/мХар Київський/22030101 , Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37999675, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) - 899998, Рахунок отримувача - 3014, Код класифікації доходів бюджету - 22030101, судовий збір у розмірі 616 700 грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Даймор» (93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, будинок 22, ) в дохід Державного бюджету України (Отримувач коштів - УК Київськ/мХар Київський/22030101 , Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37999675, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) - 899998, Рахунок отримувача - 3014, Код класифікації доходів бюджету - 22030101, судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Луганської області від 11.12.2018 у справі №913/582/18 в розмірі 1762 грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено - 16 травня 2019 року.

Суддя Є.А.Лісовицький