Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/33/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Демчука Миколи Володимировича

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНОМЕ-ЄВРОБУД"

до відповідача 2: Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД"

про стягнення збитків в сумі 268 927 грн. 48 коп.

Секретар судового засідання: Сідлецька Ю.Р.

Представники сторін:

від позивача: Майструк С.М.

від відповідача 1: Кітовський В.Л.

від відповідача 2: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Демчук Микола Володимирович звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БРВ ЛІСТРАНС", Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНОМЕ-ЄВРОБУД", Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" про стягнення збитків в сумі 218 927, 48 грн. В обґрунтуванні позовних вимог зазначив, що при розвантаженні вантажу на території рибгоспу водій автокрана, який належить Спільному підприємству "МЕХАГРОБУД", здійснив падіння стріли автокрану та самого автокрану на автомобіль, що перебуває у власності позивача, чим пошкодив його та завдав збитків фізичній особі-підприємцю Демчуку Миколі Володимировичу. У зв`язку з чим, позивач заявляє до стягнення суму збитків у розмірі 218 927 грн. 48 коп., з яких: 116 093 грн. 48 коп. майновий збиток від падіння автокрана; 2 834 грн. вартість послуг по оцінці автомобіля та повідомлення про проведення оцінки; 100 000 грн. упущена вигода від невиконання замовлень по договору.

Ухвалою суду від 16 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №918/33/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, справу призначено до слухання в підготовчому засіданні на 05 лютого 2019 року.

04 лютого 2019 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю "БРВ ЛІСТРАНС" подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "БРВ ЛІСТРАНС" у повному обсязі. Зазначає, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Вказує, що при розвантаженні вантажу, громадянин ОСОБА_1 , який керував автокраном КАМАЗ-53213 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував відстані та ваги вантажу внаслідок чого відбулося падіння стріли автокрану та самого автокрану на автомобіль DAF FT95XF, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Наголошує, що в трудових відносинах громадянин ОСОБА_1 з товариством на момент дорожньо-транспортної пригоди не перебував. Зазначає, що товариство не було замовником послуг з перевезення лісоматеріалів, не укладало жодних договорів з позивачем на перевезення вантажу. Вказує, що товариство виступало лише в якості вантажовідправника, про що зазначено у відповідній графі товарно-транспортної накладної №3 від 02.08.2018 та підтверджується видатковою накладною №РН-0000243 від 02.08.2018 та довіреністю №588 від 01.08.2018. Стверджує, що товариство не замовляло послуги з розвантажувальних робіт у Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" та не укладало жодних правочинів на здійснення розвантажувальних робіт із залученням автокрану. Вказує, що замовником послуг із розвантаження 02.08.2018 автомобіля DAF FT95XF, реєстраційний номер НОМЕР_2 було Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНОМЕ-ЄВРОБУД". Вказує, що позивачем не обґрунтовано та не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження виникнення випадку неподільності предмета зобов`язання, а тому позивачем не вірно обрано спосіб захисту своїх прав шляхом вимоги виконання одразу усіма відповідачами обов`язку в повному обсязі

Зазначає, що СП "МЕХАГРОБУД" та ПрАТ "Київський страховий дім" укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/9061160, який був чинним станом на 02.08.2018 та предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності особи, що експлуатує автомобіль КАМАЗ-53213, д.н.з. НОМЕР_1. Тому, на переконання відповідача, належними відповідачами у даному випадку є ПрАТ "Київський страховий дім" в межах лімітів відповідальності згідно укладеного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, СП "МЕХАГРОБУД" в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди та у випадку, якщо особа яка заподіяла шкоду перебувала у трудових відносинах з СП "МЕХАГРОБУД" та ОСОБА_1 у разі його не перебування у трудових відносинах з СП "МЕХАГРОБУД".

Крім того, зазначає, що згідно виконаного фізичною особою-підприємцем Зінь І.В. звіту про оцінку автомобіля DAF FT95XF, реєстраційний номер НОМЕР_2 , №48/18 від17.08.2018, матеріальний збиток заподіяний власнику транспортного засобу DAF FT95XF, реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 116 093 грн. 48 коп. з ПДВ. Вказує, що повідомлення про проведення огляду транспортного засобу суб`єктом оціночної діяльності лише Спільному підприємству "МЕХАГРОБУД". Таким чином, позивач не забезпечив виклику заінтересованих осіб, в тому числі Товариства з обмеженою відповідальністю "БРВ ЛІСТРАНС" та Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНОМЕ-ЄВРОБУД" для участі у проведенні автотоварознавчого дослідження автомобіля DAF FT95XF, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Також вказує, що у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. В то й же час, при визначенні реальності неодержаних доходів, позивачем не доведено наявності усіх складових елементів та причинно наслідкового зв`язку для стягнення з відповідачів заявлених сум збитків (упущеної вигоди).

04 лютого 2019 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНОМЕ-ЄВРОБУД" подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНОМЕ-ЄВРОБУД" у повному обсязі. Відповідач зазначає, що збитки позивачу завдані падінням крана, власником якого є Спільне підприємство "МЕХАГРОБУД". Вказує, що умовою солідарної відповідальності за заподіяння шкоди є заподіяння її спільними діями або бездіяльністю. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які вказівки на те, які саме спільні дії вчинило Товариство з обмеженою відповідальністю "БРВ ЛІСТРАНС", Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНОМЕ-ЄВРОБУД", Спільне підприємство "МЕХАГРОБУД", які мали наслідком заподіяння шкоди майну позивача. Зазначає, що шкода позивачу завдана падінням автокрана КАМАЗ-53213, номерний знак НОМЕР_1. При цьому, товариство не було і не є власником автокрана КАМАЗ-53213, номерний знак НОМЕР_1 , та не володіло і не володіє ним на будь-яких інших правових підставах, а тому не може відповідати за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Зазначає, що товариство не було викликано для проведення технічного огляду автомобіля, чим порушено вимоги п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. За таких обставин, звіт про оцінку автомобіля, DAF FT95XF, реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконано з порушеннями п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а тому такий висновок не може бути доказом підтвердження розміру матеріального збитку, завданого позивачу. Також, до розрахунку розміру збитку включено суму податку на додану вартість, проте, вказана сума не є збитками позивача.

04.02.2019 позивачем подано клопотання про доручення до матеріалів справи копії свідоцтва СХК №651200 та СХХ №536680.

05 лютого 2019 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БРВ ЛІСТРАНС" надійшло клопотання про витребування від Спільне підприємство "МЕХАГРОБУД" доказів.

Ухвалою від 05.02.2019 підготовче засідання відкладено на 21.02.2019. Крім того, вказаною ухвалою витребувано від Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД належним чином завірену копію наказу про прийом на роботу ОСОБА_1 ; належним чином завірену копію Витягу з трудової книжки ОСОБА_1 ; належним чином завірену копію Особової картки працівника, заведеної на ОСОБА_1 ; належним чином завірену копію посадової інструкції на посаду, яку обіймав ОСОБА_1 на Спільному підприємстві "МЕХАГРОБУД" (якщо така є в наявності); належним чином завірену копію цивільно-правового договору, укладеного між Ніколайчуком Володимиром Феодосійовичем та Спільним підприємством "МЕХАГРОБУД" (якщо такий укладався); належним чином завірену копію договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/9061160.

14 лютого 2019 року представником позивача подано відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "БРВ ЛІСТРАНС" відповідно до якого вказує, що підставою для залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "БРВ ЛІСТРАНС" стало порушення останнім вимог ст. 222 ГК України, зокрема товариством не надано відповідь на претензію позивача від 25.10.2018. Вказує, що позивачу не було відомо хто є належним відповідачем у справі. Звертає увагу на те, що дорожньо-транспортною пригодою є подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Вказує, що в момент падіння автокрану КАМАЗ-53213 д.н. НОМЕР_1 здійснювалось розвантаження лісоматеріалів з автомобіля DAF FT95XF, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що унеможливлює рух автокрану. Вважає безпідставними доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "БРВ ЛІСТРАНС" залучення належного відповідача ПрАТ "Київський страховий дім", оскільки відповідно до висновку №2065 від 08.08.2018 Рівненського РВП Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області встановлено, що падіння автокрану КАМАЗ-53213 д.н. НОМЕР_1 відбулося під час розвантаження, а не під час руху транспортного засобу. Вказує, що поліцією було встановлено відсутність дорожньо-транспортної пригоди.

20 лютого 2019 року представником Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" подано відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що Спільне підприємство "МЕХАГРОБУД" ніколи не наймало на роботу ОСОБА_2 Феодосійовича для виконання будь-яких робіт, в тому числі на автокрані КАМАЗ-53213, державний номер НОМЕР_1, ні по трудовому договору, ні по цивільно-правовій угоді. Стверджує, що 02.08.2018 автокран КАМАЗ-53213, державний номер НОМЕР_1 був викрадений з території Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" про що повідомлено правоохоронні органи. У подальшому автокран був виявлений в с. Обарів Рівненського району Рівненської області та доставлений на територію Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД". Вказує, що на підтвердження настання дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" позивач посилається на висновок №2065 затверджений т.в.о. начальника Рівненського РВП Рівненського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області, однак, вказаний висновок не є підставою для деліктної відповідальності Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" за шкоду завдану позивачу, оскільки останній не є судовим вироком та/або постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, які встановлюють наявність вини. Зазначає, що жодного протоколу на місці пригоди 02.08.2018 складено працівниками поліції не було. Стверджує, що позивачем не надано належних та допустимих доказів завдання автокраном КАМАЗ-53213 д.н. НОМЕР_1 пошкоджень для автомобіля позивача, тобто сам факт дорожньо-транспортної пригоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відсутній. Вказує, що Спільному підприємству "МЕХАГРОБУД" не відомо про будь-яку подію, що трапилася 02.08.2018 за участі автокрану КАМАЗ-53213 д.н. НОМЕР_1 . Також зазначає, що відсутні документи, які б свідчили про те, що саме автомобіль DAF FT95XF, реєстраційний номер НОМЕР_2 був пошкоджений внаслідок події 02.08.2018, оскільки належним чином оформлені матеріали в матеріалах справи відсутні.

Вказує, що звіт про оцінку автомобіля №48/18 від 17.08.2018, виконаний оцінювачем фізичною особою-підприємцем Зінь І.В., який не має кваліфікації судового експерта та не повідомлявся про кримінальну відповідальність, не може бути належним доказом у справі, який міг би підтвердити факт пошкодження автомобіля позивача внаслідок події, що сталася 02.08.2018. Стверджує, що вказаний звіт носить імовірний характер та містить неоднозначні твердження. Вказує, що незрозумілим є те, яким чином здійснювалося транспортування належного позивачу автомобіля, чи не зазнав він додаткових пошкоджень. Вказує, що звіт про оцінку автомобіля №48/18 від 17.08.2018 містить інформацію про необхідність проведення ремонту тих частин автомобіля, які не вказані в акті огляду транспортного засобу від 13.08.2018 як пошкоджені. Також у звіті розрахунок вартості ремонту вказаний із податком на додану вартість, при цьому, позивачем не подано будь-яких доказів придбання матеріалів, а також оплату вартості відновлювальних робіт суб`єкту господарювання. Крім того, вказує, що вимога позивача до Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" відшкодувати шкоду його майну внаслідок події 02.08.2018 із автокраном КАМАЗ-53213 д.н. НОМЕР_1 , відносно якого укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності є безпідставним, оскільки таку вимогу позивач в межах суми страхового ліміту повинен був заявити страховику. Також, вказує, що розрахунок суми упущеної вигоди ґрунтується виключно на припущенні про отримання доходів без подання будь-яких доказів наявності замовлень на перевезення в період серпня-вересня 2018 року. Розрахунок суми упущеної вигоди базується на непідтверджених будь-яким чином розрахунках витрат на пальне, за період серпня-вересня 2018 року.

21 лютого 2019 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування від Рівненського відділу поліції ВП ГП ГУ НП в Рівненській області наступних доказів.

Ухвалою від 21.02.2019 підготовче засідання відкладено на 07.03.2019. Крім того, вказаною ухвалою витребувано від Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області належним чином завірену копію всіх матеріалів справи за якою складено висновок №2065 від 08.08.2018 за результатами розгляду заяви Демчука М.В. , яка подана на службу 102 о 17 год. 16 хв. 02.08.2018; належним чином завірену копію всіх матеріалів справи за якою складено висновок від 01.08.2018 за результатами розгляду заяви №30885 від 03.08.2018.

28 лютого 2019 року представником позивача подано відповідь на відзив Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" відповідно до якого вказує, що посилання на викрадення автокрану КАМАЗ-53213 д.н. НОМЕР_1 не заслуговують на увагу та спростовуються висновком від 10.08.2018 по матеріалах, зареєстрованих в журналі єдиного обліку Рівненського ВП ГУ НП України в Рівненській області №30885 від 03.08.2018, у відповідності до якого факт незаконного заволодіння автокраном КАМАЗ-53213 д.н. НОМЕР_1 не знайшов свого підтвердження. Вказує, що звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки мана, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. При цьому, Спільне підприємство "МЕХАГРОБУД" було належним чином повідомлено про огляд автомобіля з метою проведення оцінки, проте, не скористалось своїм правом бути присутнім при огляді. Таким чином, звіт про оцінку автомобіля №48/18 від 17.08.2018 є належним та допустимим доказом.

06 березня 2019 року від Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області та Рівненського районного відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області на виконання вимог ухвали суду від 21 лютого 2019 року надійшли витребувані документи. Суд ухвалив приєднати дані документи до матеріалів справи.

07 березня 2019 року від Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" надійшло заперечення на позов.

07 березня 2019 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, а саме оригінал звіту №48/18 про оцінку автомобіля FT95XF реєстраційний номер НОМЕР_2 . Суд ухвалив, без виходу до нарадчої кімнати, приєднати дані документи до матеріалів справи.

Також, позивачем подано до суду клопотання про допит в якості свідків директора Спільне підприємство "МЕХАГРОБУД" ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Розглянувши зазначене клопотання, суд зазначає наступне.

Стаття 89 Господарського процесуального кодексу України встановлює процесуальний механізм виклику свідка та визначає, зокрема, свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Так, процесуальний закон встановлює в якості передумови виклику свідка наявність його заяви, оформленої у відповідності до вимог статті 88 ГПК України та подача такої заяви до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що в матеріалах справи відсутні нотаріально посвідчені заяви свідків у яких були б викладені обставини, що суперечать іншим доказам у справі, а тому у задоволенні клопотання про допит свідків належить відмовити.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07.03.2019 продовжено строк підготовчого провадження до 17 квітня 2019 року включно. В судовому засіданні 07.03.2019 оголошено перерву до 19.03.2019.

18 березня 2019 року від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позовних вимог, згідно якої просить суд вважати позовні вимоги викладеними такого змісту: стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНОМЕ-ЄВРОБУД" та Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" на користь Фізичної особи-підприємця Демчука Миколи Володимировича 268 927 грн. 48 коп., з яких 116 093 грн. 48 коп. майновий збиток від падіння автокрана, 2 834 грн. 00 коп. вартість послуг по оцінці автомобіля та повідомлення про проведення оцінки, 100 000 грн. 00 коп. упущена вигода від невиконання замовлень по договору №16/01-04/17/11-20 від 10.01.2018 укладеного з ТОВ "ОДЕК Україна", 50 000 грн. 00 коп. моральна шкода. Вказана заява відповідає вимогам ст.ст. 46, 170 ГПК України, тому прийнята судом до розгляду.

В судовому засіданні 19.03.2019 оголошено перерву до 04.04.2019.

25.03.2019 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНОМЕ-ЄВРОБУД" подано відзив на заяву про зміну предмету позову, відповідно до змісту якого останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНОМЕ-ЄВРОБУД" у повному обсязі.

04.04.2019 представником Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" подано відзив на заяву про зміну предмету позову, відповідно до змісту якого останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні 04.04.2019 оголошено перерву до 11.04.2019.

09.04.2019 представником позивача подано відповідь на відзив Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.04.2019.

24.04.2019 господарським судом розпочато розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 24.04.2019 оголошено перерву до 07.05.2019.

07.05.2019 в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з урахуванням заяви про зміну предмету позову. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНОМЕ-ЄВРОБУД", в свою чергу, заперечив проти позовних вимог. Представник Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" в судове засідання 26.03.2019 р. не прибув. Про місце дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про оголошення перерви у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд прийшов до наступних висновків.

02.08.2019 на виконання завдання замовника Товариства з обмеженою відповідальністю "БРВ ЛІСТРАНС" фізичною особою-підприємцем Демчуком Миколою Володимировичем здійснено перевезення вантажу автомобілем марки DAF FT 95 XF 380 д.н.з. НОМЕР_2 від вантажовідправника Товариства з обмеженою відповідальністю "БРВ ЛІСТРАНС" до вантажоотримувача Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНОМЕ-ЄВРОБУД", що стверджується товарно-транспортною накладною № від 02.08.2018 (т. 1, арк.с. 14).

Статус позивача як фізичної особи - підприємця засвідчується витягом № з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зокрема, підприємницька діяльність позивача здійснюється згідно КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (т.2, арк.с. 35-37).

Автомобіль марки DAF FT 95 XF 380 д.н.з. НОМЕР_2 перебуває у власності Демчука Миколи Володимировича , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 і використовується у підприємницькій діяльності, що засвідчується товарно-транспортною накладною № від 02.08.2018 та розпорядженням №1 від 11.12.2014 року, №1 від 16.05.2018 року (т. 1, арк.с. 120, т. 2, арк.с. 37-38).

02.08.2019 о 14 год. 30 хв. при розвантаженні вантажу у с. Понебель Рівненського району Рівненської області на території рибгоспу водій автокрану КАМАЗ-53213 д.н.з. НОМЕР_1 ( ОСОБА_1 ), який належить Спільному підприємству "МЕХАГРОБУД" відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 (т. 1, арк.с. 47), допустив падіння стріли автокрану та самого автокрану на автомобіль марки DAF FT 95 XF 380 д.н.з. НОМЕР_2 , чим завдав пошкоджень останньому, що підтверджується рапортом Рівненського районного відділу поліції №ЄО №7024 від 02.08.2018, поясненнями наданими працівникам поліції Демчуком Миколою Володимировичем та ОСОБА_1 та висновком Рівненського РВП Рівненського відділу поліції ГУ НП у Рівненській області №2065 від 08.08.2018 (т.1, арк.с. 229-237).

Згідно виготовленого на замовлення позивача звіту про оцінку автомобіля DAF FT 95 XF, реєстраційний номер НОМЕР_2 № 48/18 від 17.08.2018 (т. 1, арк.с. 239-256) суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця Зінь Ігора Володимировича (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 698/16 від 13.08.2016, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 7385 від 30.03.2009, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача № 6713 від 14.02.2009, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача № 6812-ПК від 23.02.2018), матеріальний збиток внаслідок пошкодження автомобіля DAF FT 95 XF, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 116 093 (сто шістнадцять тисяч дев`яносто три) грн. 48 коп.

26.10.2018 позивачем на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "БРВ ЛІСТРАНС", Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНОМЕ-ЄВРОБУД", Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" було направлено претензії про відшкодування матеріальних збитків та упущеної вигоди внаслідок падіння автокрану з реєстраційним номером 6913 РВН на автомобіль DAF FT 95 XF, реєстраційний номер НОМЕР_2 . (т.1, арк.с57-62). Однак, як стверджує позивач, претензія залишена без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення до суду.

Відповідно до приписів ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту господарювання.

Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно з абз. 2 п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 224 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ст. 225 Господарського кодексу України До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Частиною 3 статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах.

Судом встановлено, що 02.08.2019 о 14 год. 30 хв. при розвантаженні вантажу у с. Понебель Рівненського району Рівненської області на території рибгоспу водій автокрану КАМАЗ-53213 д.н.з. НОМЕР_1 допустив падіння стріли автокрану та самого автокрану на автомобіль марки DAF FT 95 XF 380 д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у власності Демчука Миколи Володимировича , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , чим завдав пошкоджень автомобілю марки DAF FT 95 XF 380 д.н.з. НОМЕР_2 .

Автокран КАМАЗ-53213 д.н.з. НОМЕР_1 належить Спільному підприємству "МЕХАГРОБУД" відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 .

При цьому, посилання Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" на викрадення автокрану КАМАЗ-53213 д.н.з. НОМЕР_1 є необґрунтованими та безпідставними, оскільки спростовуються висновком Рівненського ВП ГУНП України в Рівненській області від 10.08.2018, відповідно до якого, в ході розгляду звернення директора Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" ОСОБА_4 про викрадення із території підприємства автомобіля марки КАМАЗ-53213 д.н.з. НОМЕР_1 встановлено відсутність ознак кримінального правопорушення (т. 1, арк.с 221-224).

Крім того, судом враховано, що відповідно до ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 1.12. ст.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки

Судом встановлено, що падіння стріли автокрану та самого автокрану КАМАЗ-53213 д.н.з. НОМЕР_1 на автомобіль марки DAF FT 95 XF 380 д.н.з. НОМЕР_2 відбулося під час розвантаження, а не під час руху транспортних засобів. Тобто, враховуючи положення ст. ст. 1, 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" посилання відповідачів на те, що вимоги про відшкодування шкоди в наслідок падіння автокрану КАМАЗ-53213 д.н.з. 6913 РВН позивач повинен був заявити страховику в межах страхового ліміту є необґрунтованими, оскільки пошкодження автомобіля DAF FT 95 XF, реєстраційний номер НОМЕР_2 були завдані в результаті падіння автокрану КАМАЗ-53213 д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця Зінь Ігора Володимировича про оцінку автомобіля DAF FT 95 XF, реєстраційний номер НОМЕР_2 №48/18 від 17.08.2018 матеріальний збиток внаслідок пошкодження автомобіля DAF FT 95 XF, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 116 093 грн. 48 коп.

Відповідно до п. 5.2 Наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 р. "Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів" у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Судом встановлено, що Спільне підприємство "МЕХАГРОБУД" було належним чином повідомлено про огляд автомобіля DAF FT 95 XF, реєстраційний номер НОМЕР_2 з метою проведення оцінки (т. 1, арк.с. 45), однак, не скористалося своїм правом бути присутнім при огляді автомобіля, що було проведено суб`єктом оціночної діяльності 13.08.2018 (т. 1, арк.с. 245)

Також слід зазначити, що в матеріалах справи відсутнє клопотання Спільне підприємство "МЕХАГРОБУД" про залучення незалежного суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Отже, законодавчо встановлена вимога проведення оцінки майна (визначення розміру шкоди) зумовлена тим фактом, що лише фахівець з відповідною кваліфікацією, на підставі отриманого в установленому законодавством України порядку свідоцтва, з необхідним рівнем освіти, на підставі розроблених законодавчих стандартів, нормативів та з використанням спеціальних знань, рекомендацій - в праві визначати характер, обсяг пошкоджень та необхідні дії по їх усуненню, надати відповідь стосовно розміру заподіяної шкоди, визначати наявність причинно-наслідкового зв`язку між падінням автокрану КАМАЗ-53213 д.н.з. НОМЕР_1 на автомобіль марки DAF FT 95 XF 380 д.н.з. НОМЕР_2 та його наслідками.

Відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Статтею 5 цього ж Закону визначено вичерпний перелік суб`єктів оціночної діяльності.

Разом з тим, ОСОБА_6 є суб`єктом оціночної діяльності, що підтверджується сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності № 698/16 від 13.08.2016, свідоцтвом про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 7385 від 30.03.2009, кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача № 6713 від 14.02.2009, посвідченням про підвищення кваліфікації оцінювача № 6812-ПК від 23.02.2018

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності несуть відповідальність за порушення вимог цього Закону в порядку, встановленому законами. Оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

У зв`язку з вищезазначеним, суд вважає необгрунтованими заперечення щодо проведення звіт про оцінку автомобіля №48/18 від 17.08.2018, що виконаний оцінювачем фізичною особою-підприємцем Зінь І. В . , який не має кваліфікації судового експерта та не повідомлявся про кримінальну відповідальність, а тому не може бути належним доказом у справі, який міг би підтвердити факт пошкодження автомобіля позивача внаслідок події, що сталася 02.08.2018.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення 116 093 грн. 48 коп. майнового збитку від падіння крану підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення 2 834 грн. 00 коп. вартості послуг по оцінці автомобіля та повідомлення про проведення оцінки.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаної роботи №48/18 від 17.08.2018 вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності по оцінці автомобіля марки DAF FT 95 XF 380 д.н.з. НОМЕР_2 становить 2 500 грн. 00 коп. та сплачена позивачем суб`єкту оціночної діяльності у повному розмірі, що підтверджується товарним чеком №30 від 17.08.2018 (т. 1, арк.с. 46).

Разом з тим, вартість повідомлення про проведення оцінки автомобіля марки DAF FT 95 XF 380 д.н.з. НОМЕР_2 становить 234 грн. 00 коп., що підтверджується копією фіскального чеку від 07.08.2018 (т. 1, арк.с. 45).

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення 2 834 грн. 00 коп. вартості послуг по оцінці автомобіля та повідомлення про проведення оцінки підлягають задоволенню частково, в частині стягнення 2 500 грн. 00 коп. вартості послуг суб`єкта оціночної діяльності по оцінці автомобіля та 234 грн. 00 коп. вартості повідомлення про проведення оцінки автомобіля. В задоволенні вимог про стягнення 100 грн. 00 коп. вартості повідомлення про проведення оцінки автомобіля слід відмовити.

Разом з тим, відповідно до статті 541 Цивільного кодексу України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно з ст. 1190 Цивільного кодексу України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Таким чином, умовою солідарної відповідальності за заподіяння шкоди є заподіяння її спільними діями або бездіяльністю.

Як вже зазначалось судом, при розвантаженні вантажу водій автокрану КАМАЗ-53213 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить Спільному підприємству "МЕХАГРОБУД" допустив падіння автокрану на автомобіль марки DAF FT 95 XF 380 д.н.з. НОМЕР_2 , чим завдав пошкоджень останньому.

У позові та доданих до нього документах відсутні будь-які вказівки на те, які саме спільні дії вчинило Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНОМЕ-ЄВРОБУД" разом з Спільним підприємством "МЕХАГРОБУД", які мали наслідком заподіяння шкоди майну позивача.

Беручи до уваги наведені законодавчі положення, суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів майнового збитку від падіння крану та вартість послуг по оцінці автомобіля та повідомлення про проведення оцінки є безпідставними та підлягають до задоволення лише в частині стягнення з другого відповідача - Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД".

Щодо стягнення 100 000 грн. 00 коп. упущеної вигоди від невиконання замовлень по договору №16/01-04-17/11-20 від 10.01.2018, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "ОДЕК", суд звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що 10.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОДЕК" (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Демчуком Миколою Володимировичем (Перевізник) було укладено договір про перевезення вантажів №16/01-04-17/11-20 (т. 1, арк.с. 50-51), відповідно до п. 1.1. якого перевізник зобов`язався виконати для замовника перевезення вантажів (лісоматеріалів), а замовник зобов`язався сплатити перевізнику за перевезення плату, що зазначена в Додатку №1 до цього договору і є невід`ємною частиною, в порядку і строки, передбачені цим договором.

Разом з тим, для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідною є наявність чотирьох умов: протиправної поведінки боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності збитків; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення зобов`язання боржником, а не якихось інших обставин, зокрема, дій самого кредитора або третіх осіб; вини боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

При визначенні неодержаних доходів, (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Упущена вигода - це доход або прибуток, який міг би одержати суб`єкт зовнішньоекономічної діяльності в разі здійснення зовнішньоекономічної операції і який він не одержав внаслідок дії обставин, що не залежать від нього, якщо розмір його передбачуваного доходу або прибутку можна обґрунтувати.

Виходячи з цього, позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування.

Враховуючи норми ч. 4 ст. 623 ЦК України, на кредитора покладений обов`язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов`язання. При цьому кредитор повинен не тільки точно підрахувати розмір збитків, але і підтвердити їх документально. При обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей, якби зобов`язання було виконано боржником належним чином. Дане твердження повністю відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду, що викладена у Постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 921/377/14-г/7.

При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків.

Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення.

Таким чином, при обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки докази, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум, або інших цінностей, якби права позивача не були порушені.

Розрахунки позивача суми упущеної вигоди базуються на підставі актів виконаних робіт та на розрахунках витрат палива за період червня-липня 2018 року. При цьому, розрахунки позивача побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами.

Відтак, враховуючи, що упущена вигода від невиконання замовлень по договору №16/01-04-17/11-20 від 10.01.2018 в розмірі 100 000 грн. 00 коп. лише припускається позивачем та не може бути доведеною, в частині стягнення 100 000 грн. 00 коп. упущеної вигоди слід відмовити.

Що стосується вимоги про стягнення 50 000 грн. моральної шкоди , суд відмовляє у задоволенні даних позовних вимог, оскільки під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди позивач вказує, що моральна шкода полягає у втраті ділової репутації внаслідок неможливості виконання позивачем перевезень вантажів через падіння автокрану КАМАЗ-53213 д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи те, що позивачем не подано будь-яких доказів, що підтверджують понесення моральної шкоди, суд вважає за необхідне у задоволенні зазначених позовних вимог відмовити.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до частини 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України дотримуючись принципу змагальності, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом ч. 1, 2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, враховуючи усе викладене вище у сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, в частині стягнення з Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" на користь позивача 116 093 грн. 48 коп. майнового збитку від падіння крану та 2 734 грн. 00 коп. вартості послуг по оцінці автомобіля та повідомлення про проведення оцінки. У решті вимог - у задоволенні позову необхідно відмовити.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Спільного підприємства "МЕХАГРОБУД" (33001, м. Рівне, вул. Нижньодворецька, 31, ) на користь Фізичної особи-підприємця Демчука Миколи Володимировича ( АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_5) - 116 093 (сто шістнадцять тисяч дев`яносто три) грн. 48 коп. майнового збитку від падіння крану, 2 734 (дві тисячі сімсот тридцять чотири) грн. 00 коп. вартість послуг по оцінці автомобіля та повідомлення про проведення оцінки та 1 782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн. 41 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Відмовити позивачу у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 17 травня 2019 року.

Суддя А.М. Горплюк