СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2019 р. Справа № 922/3396/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М. , суддя Гетьман Р.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу позивача за вх. №820 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області від 14.02.19 (повний текст складено 18.02.2019, суддя Жельне С.Ч.) у справі № 922/3396/18

за позовом Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альвера», м. Харків,

про стягнення коштів 9 744, 44 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.02.2019 у справі №922/3396/18 частково задоволено позовні вимоги Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альвера», м. Харків про стягнення коштів 9 744, 44 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альвера» на користь Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» пеню у сумі 7 000, 34 грн. та 2 111, 43 грн. штрафу.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Харків звернулось до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та невірно зробивши перерахунок заявленої позивачем пені безпідставно зменшив її розмір до стягнення.

14.03.2019 Східним апеляційним господарським судом зареєстровано апеляційну скаргу позивача на вказане рішення Господарського суду Харківської області.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2019 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Склярук О.І. (суддя доповідач), суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М.

Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, відповідно до статті 262 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку про відкриття апеляційного провадження у справі.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали від учасників справи не надійшло.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.03.2019 справа №922/3396/18 прийнята до апеляційного провадження та у відповідності до приписів ч.10 ст.270 ГПК України, призначена до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 270 ГПК України встановлює, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.282 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.11.2017 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (надалі-Замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альвера» (надалі - Підрядник, відповідач) було укладено договір №80-4/3136-17.

Згідно з п.1.1. Договору, Замовник доручає Підрядникові, а Підрядник приймає на себе зобов`язання виконати на власний ризик відповідно до умов договору роботи ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 із капітального ремонту покрівлі адміністративної будівлі №1 Північної ЕС інв.№2, згідно з Актом дефектів (Додаток №1 до Договору), що є невід`ємною частиною Договору, далі - Роботи.

Відповідно до п.2.1. Договору Підрядник повинен виконати передбачені цим Договором роботи, якість яких повинна відповідати Б.Д.1.1-1:2013, ДСТУ, умовам цього Договору та іншим вимогам, що пред`являються до робіт даного виду.

Приписами п.3.1. вартість робіт за цим договором є твердою та визначається договірною ціною (Додаток №2), складеною на підставі локального кошторису (Додаток №3), що є невід`ємною частиною договору і становить: 33 940,56 грн., крім того ПДВ 20% - 6788,11 грн., разом з ПДВ 20% - 40 728,67 грн.

Відповідно до п.3.2. Договору, розрахунки проводяться шляхом здійснення Замовником розрахунку протягом 25 банківських днів з моменту підписання актів приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3), підписаних уповноваженими представниками Сторін та з урахуванням, що така оплата здійснюється після реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до ст.201 Податкового кодексу України.

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що роботи повинні бути виконані до 31.12.2017 року (включно).

Також 10.11.2017 за актом прийому-передачі будівельного майданчика підрядній організації (а.с.34) позивач передав будівельний майданчик відповідачу. Разом з передачею будівельного майданчика до відповідача перейшли усі права та обов`язки по утриманню його в належному стані, а також виконанню на ньому в повному обсязі робіт та зобов`язань, встановлених договором від 06.11.2017 р. №80-4/3136-17.

Відповідно до п.5.4.1 Договору, акти приймання виконання будівельних робіт (форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) у двох примірниках готує Підрядник і передає для підписання уповноваженим представникам Замовника за наявності виконаного обсягу робіт.

Як встановлено судом першої інстанції, актом №1-1 приймання виконаних будівельних робіт 29.12.2017 (а.с.37-39) відповідачем було виконано роботу на суму 10565,46 грн., яка в свою чергу була прийнята та сплачена позивачем за платіжним дорученням №13 від 30.01.2018.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у встановлені договором строки інша частина робіт на суму 30163,21 грн. так і не була здійснена.

Відповідно до п.10.1. договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 28.02.2018 року, крім гарантійних зобов`язань, які діють до повного їх виконання.

Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань, передбачених Договором, за винятком випадків, коли Замовник відмовиться від прийняття від Підрядника виконання, яке внаслідок прострочення Підрядником втратило для нього інтерес. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення його умов. (п.10.3 Договору).

Пунктом 11.10.3 Договору передбачено, що Замовник має право в односторонньому порядку розірвати Договір, повідомивши письмово про це Підрядника не пізніше ніж за 3 календарних дні про таке розірвання.

У зв`язку із тим, що після проведення оплати за виконану частину робіт у розмірі 10565,46 грн. відповідачем тривалий час не виконувались роботи в обсягу встановленому Актом дефектів (Додаток №1 до договору) позивач, реалізувавши своє право встановлене п.10.3, п.11.10.3 направив на адресу відповідача лист №07/36551 від 07.09.2018 в якому повідомив про те, що ремонтні роботи не будуть прийматися та Договір від 06.11.2017 року №80-4/3136-17 вважається розірваним.

З урахуванням того, що відповідачем в зазначені у договорі строки належним чином не були виконані роботи за Договором №80-4/3136-17 від 06.11.2017 такі обставини, на думку заявника, свідчать про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафних санкцій від простроченого зобов`язання у загальному розмірі 9 744, 44 грн. відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Статтею 74 ГПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність. Допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (ст. 86 ГПК України).

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, до яких, зокрема, відноситься: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Аналогічні положення містить ч.2 ст.20 Господарського кодексу України.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Приписами частини 7 статті 179 ГК України вказано, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції та визначає укладений договір за своєю правовою природою як договір підряду.

Відповідно ч. 2 ст. 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду.

Приписами частини першої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі статтею 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім того згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

За умовами п. 11.10.3 Договору Замовник має право в односторонньому порядку розірвати Договір, повідомивши письмово про це Підрядника не пізніше ніж за 3 календарних дні про таке розірвання.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч.3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Судова колегія зауважує, що оскільки позивачем відповідно до п.10.3, п.11.10.3 Договору на адресу відповідача 07.09.2018 був направлений лист №07/36551 про розірвання Договору №80-4/3136-17 від 06.11.2017, апеляційний суд приходить до висновку, що договір є розірваним 11.09.2018.

Матеріалами справи також підтверджується факт того, що 25.12.2017 комісією у складі повноважних представників Замовника та Підрядника було складено Акт про часткове виконання робіт із капітального ремонту покрівлі адміністративної будівлі №1 Північної ЕС по вул. Кооперативна, 12/14 (договір №80-4/3136-17 від 06.11.2017) (а.с.96) в якому зазначено, що у зв`язку з виробничою необхідністю та недоцільності виконання робіт у зимовий період, а також враховуючи, що часткове обслуговування покрівлі по вісях «А» та «Б», біля вісі 12 в місці перепад висот між 5-м та 4-м поверхом, а також обслуговування фальцевої покрівлі над головним входом було виконано власними силами (господарським способом) - роботи з капітального ремонту покрівлі адмінбудівлі №1 в повному обсязі не виконувати, а виконати лише роботи у відповідності п.10-17 згідно затвердженого акту дефектів 03.09.2017.

У п.11.8 Договору сторони визначили, що усі зміни та доповнення до цього договору повинні оформлятися додатковою угодою, яка підписується сторонами і є невід`ємною частиною договору.

Враховуючи зазначене та те, що відповідач не виконав роботи у повному обсязі та в строки встановлені умовами договору, апеляційний суд погоджується із висновком господарського суду щодо порушення відповідачем своїх зобов`язань стосовно виконання робіт за спірним Договором.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Приписами ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230, ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно приписів частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.7. Договору передбачено, що за прострочення виконання Підрядником зобов`язань за договором, нарахування штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня) припиняється через рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що за наслідками дослідження умов Договору встановлено, що сторонами договору визначений інший строк нарахування штрафних санкцій, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України.

Відповідно до п. 8.2 спірного договору, у разі порушення встановленого умовами Договору строку виконання зобов`язань, Підрядник сплачує Замовнику згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню в розмірі 0,1% вартості простроченого зобов`язання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів Підрядник повинен додатково сплатити Замовнику штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

Згідно ч.2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Отже, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції щодо можливості одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 15.01.2015 у справі № 910/23600/13/3-204гс14.

Відтак відповідачем було прострочено зобов`язання виконання робіт за Договором №80-4/3136-17 від 06.11.2017 через що позивачем за період з 01.01.2018 по 10.09.2018 було нараховано пеню у розмірі 7633,01 грн. (ставка 0,1 відсотка) та штраф 7% у розмірі 2111,43 грн. від вартості простроченого зобов`язання.

Апеляційний суд здійснивши власний розрахунок пені та штрафу за період з 01.01.2018 по 10.09.2018, погоджується із твердженням апелянта щодо правомірності заявлених до стягнення сум, а тому зменшення судом першої інстанції суми в частині стягнення пені до 7000,34 грн. є хибним.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином колегія суддів зазначає, що присудження до стягнення пені саме у розмірі 7633,01 грн. (ставка 0,1 відсотка) та штрафу 7% у розмірі 2111,43 грн. від вартості простроченого зобов`язання, з урахуванням обставин справи, відповідає вимогам чинного законодавства, є адекватною мірою відповідальності за доказане прострочене зобов`язання відповідачем.

За викладеного, колегія суддів зазначає про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду ухвалено за умов неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що є підставою для його зміни та задоволення апеляційної скарги позивача.

Судові витрати покласти на відповідача по справі.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м.Харків, задовольнити.

2.Рішення Господарського суду Харківської області від 14.02.2019 у справі №922/3396/18 змінити в частині стягнення пені та судового збору, виклавши в наступній редакції: "Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера" (61001, м. Харків, вул. Молочна, 11, корп. 8, літера, А-14, ) на користь Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (61003, м. Харків, вул.Кооперативна, 12/14, ) пеню у розмірі 7 633, 01 грн., витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 114, 40 грн."

В іншій частині рішення залишити без змін.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера" (61001, м.Харків, вул. Молочна, 11, корп. 8, літера, А-14, ) на користь Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Північна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (61003, м. Харків, вул.Кооперативна, 12/14, ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 643, 00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано у день проголошення.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Н.М. Дучал

Суддя Р.А. Гетьман