СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2019 р. Справа № 922/3695/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Пуль О.А. , суддя Фоміна В.О.

за участю секретаря судового засідання Кладька А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торгівельні ряди" (вх. №1141 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 13.03.2019 (ухвалу постановлено суддею Присяжнюком О.О. у приміщенні господарського суду Харківської області 13.03.2019 о 13:11 год., повний текст ухвали складено 14.03.2019) у справі № 922/3695/18

за позовом Приватного підприємства "Торгівельні ряди", Харківська область, Харківський район, смт. Кегичівка,

до Фізичної особи - підприємця Аветисяна Мурада Юрійовича, Харківська область, Харківський район, смт. Кегичівка,

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року Приватне підприємство "Торгівельні ряди" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Аветисяна Мурада Юрійовича про стягнення з відповідача 175461,00 грн., з яких: 80000,00 грн. заборгованості з орендної плати за договором оренди, інфляційних витрат в сумі 13626,00 грн., 3% річних в сумі 3308,00 грн., пені в сумі 3527,00 грн., неустойки в сумі 75000,00грн. нарахованої на підставі ст.785 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.03.2019 вказану позовну заяву залишено без розгляду.

Суд першої інстанції зазначив, що позивач не сприяє вирішенню цього спору, а чинить перешкоди в його розгляді, що порушує завдання судочинства, зокрема, щодо своєчасності вирішення судом спорів; неявка представника позивача перешкоджає з`ясуванню всіх обставин справи, всебічному та об`єктивному дослідженню правомірності позовних вимог по справі, з`ясуванню питання щодо підтримання заявлених позовних та питань, визначених ч. 2 ст. 182 ГПК України, а також прийняттю правильного і обґрунтованого рішення в межах встановлених процесуальних строків; представник позивача без поважних причин не з`явився у підготовче засідання, заяви про розгляд справи за його відсутності від позивача, саме 13.03.2019, не надходило, неявка представника позивача перешкоджає вирішенню спору, тому суд дійшов висновку, що позовна заява позивача підлягає залишенню без розгляду на підставі п.4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що господарським судом Харківської області було порушено норми матеріального та процесуального права. Просить скасувати ухвалу від 13.03.2019 в даній справі та передати справу на розгляд суду першої інстанції.

Апелянт зазначає, що 11.02.2019 надавав до господарського суду заяву про розгляд справи без участі позивача; 12.03.2019 звернувся з заявою, в якій повідомляв про поважні причини можливого запізнення представника в судове засідання; явка представників сторін не визнавалася судом обов`язковою; також суд не витребовував у позивача будь-яких додаткових доказів та не зобов`язував його надавати пояснення щодо підтримання позовних вимог.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою, призначено її розгляд на 14.05.2019. Встановлено відповідачу строк до 03.05.2019 для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи повідомлень відділень зв`язку (т.2, а.с.30, 31), копії ухвали від 15.04.2019 позивачем отримано 23.04.2019, відповідачем - 18.04.2019. Тобто учасники справи були належним чином, завчасно повідомлені про час та місце судового засідання 14.05.2019.

У судове засідання 14.05.2019 представники учасників справи не з`явилися.

14.05.2019 судом отримано телефонограму від представника відповідача, який просить відкласти судове засідання у зв`язку із зайнятістю адвоката в іншій судовій справі.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ухвали від 15.04.2019, учасникам справи було встановлено строк для подання заяв та клопотань до 10.05.2019, тоді як відповідач направив телефонограму 14.05.2019 - тобто поза межами вказаного строку.

Окрім того, згідно з ч.2 ст.273 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Отже, враховуючи, що апеляційне провадження було відкрито 15.04.2019, останнім днем встановленого вищевказаною нормою строку є 15.05.2019. Тобто процесуальні можливості для відкладення розгляду справи у суду відсутні.

Колегія суддів також зазначає, що заявником не надано доказів на підтвердження зайнятості представника відповідача в іншій судовій справі та неможливості забезпечення належного представництва ФОП Аветисяна Мурада Юрійовича в даній справі - враховуючи, що, як було встановлено вище, копію ухвали від 15.04.2019, якою розгляд справи призначено на 14.05.2019, отримано вказаним учасником справи завчасно (18.04.2019). Отже, відповідач мав достатньо часу для підготовки відзиву на апеляційну скаргу, письмових пояснень тощо, однак даним правом не скористався. Щодо особистої явки представника в судове засідання, то, як вбачається з ухвали від 15.04.2019, вона не визнавалася судом обов`язковою.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у клопотанні представника відповідача про відкладення розгляду справи.

В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

За таких обставин колегія суддів, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Приватне підприємство "Торгівельні ряди" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Аветисяна Мурада Юрійовича про стягнення з відповідача 175461,00 грн., з яких: 80000,00 грн. заборгованості з орендної плати за договором оренди, інфляційних витрат в сумі 13626,00 грн., 3% річних в сумі 3308,00 грн., пені в сумі 3527,00 грн., неустойки в сумі 75000,00грн. нарахованої на підставі ст.785 ЦК України.

Ухвалою від 28.12.2018 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.01.2019; встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позов, позивачу також надано строк на подання до суду відповіді на відзив (т.1 а.с.2). Вказаною ухвалою не було зобов`язано сторін (зокрема, позивача) надати до суду будь-які пояснення чи докази.

10.01.2019 відповідач звернувся з заявою (т.1 а.с.90-91), в якій просив зупинити розгляд справи № 922/3695/18 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 922/710/18, яка, на думку заявника, є пов`язаною із даною справою № 922/3695/18.

10.01.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовної заяви, просив відмовити в задоволенні позову (т.1 а.с.104-110).

16.01.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому позивач заперечував щодо доводів відповідача, викладених ним у відзиві на позовну заяву (т.1 а.с.139-149).

24.01.2019 на адресу господарського суду Харківської області позивач електронною поштою направив заяву, в якій повідомив про неможливість направити у судове засідання свого представника і просив провести судове засідання без його участі (т.1 а.с.160).

В підготовче засідання 24.01.2018 представник позивача не з`явився, відповідач Аветисян М.Ю. з`явився особисто.

Ухвалою господарського суду Харківської області 24.01.2019 відкладено розгляд заяви відповідача про зупинення провадження у справі до наступного судового засідання, після отримання письмових пояснень позивача. Відкладено підготовче засідання до 19.02.2019 о 12:30 год. Запропоновано позивачу надати письмові пояснення щодо заяви відповідача про зупинення провадження у справі. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь позивача на відзив. Суд також зазначив, що до початку розгляду справи по суті сторонам слід подати заяви про витрати, пов`язані із розглядом справи, які понесені кожною із сторін або орієнтовно, що будуть понесені за результатами розгляду спору (т.1 а.с.165-167).

05.02.2019 відповідач надав заперечення, в яких зазначив про необґрунтованість висновків позивача, викладених ним у запереченнях на відзив, та просив в задоволенні позову ПП «Торгівельні ряди » відмовити (т.1 а.с.170-175 ).

На виконання вимог ухвали господарського суду Харківської області від 24.01.2019, позивач 06.02.2019 надав заяву в якій заперечував проти зупинення провадження у справі. Також надав попередній розрахунок суми судових витрат.

11.02.2019 позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, а також подав пояснення та докази. (т.1 а.с.189-219).

19.02.2019 у судовому засіданні, в яке учасники справи не з`явилися, господарським судом Харківської області постановлено ухвалу (т.1 а.с.222-224), якою відмовлено в задоволенні заяви відповідача (вх. № 541 від 10.01.2019) про зупинення провадження у справі. Продовжено строк підготовчого провадження у справі №922/3695/18 на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання до 13.03.2019. Вказаною ухвалою суд також не витребовував у сторін, зокрема, у позивача, жодних пояснень та доказів.

Як вбачається зі змісту ухвал господарського суду в даній справі, суд не визнавав обов`язковою явку сторін у підготовче засідання, не попереджав учасників справи, що у разі нез`явлення їх представників у судове засідання, позов відповідно до пункту 4 частини 1 ст.226 ГПК України може бути залишений без розгляду.

11.03.2019 позивач подав заяву про долучення доказів (т.1, а.с.227), а 12.03.2019 повідомив суд першої інстанції про можливе несуттєве запізнення позивача на початок судового засідання (т.1 а.с.240).

13.03.2019 в судове засідання представник позивача не з`явився, був присутній лише представник відповідача.

Розглянувши наявні матеріали справи, місцевий господарський суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду (з наведених вище підстав).

Надаючи оцінку вказаному висновку місцевого господарського суду згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, колегія суддів не погоджується з ним з огляду на наступне.

Відповідно до статей 8, 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується принципом верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Верховенством права визнається панування права у суспільстві, яке вимагає від держави втілення його у законодавчій та правозастосовній діяльності (Рішення Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004).

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці (рішення від 09.10.1979 у справі Ейрі (п.24), рішення від 13.05.1980 у справі Артіко проти Італії (п.35), рішення від 30.05.2013 у справі Наталія Михайленко проти України (п.32)) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства.

У Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (пункт 1 ст.6 Конвенції).

Отже, право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, у тому числі процесуальні заборони й обмеження, які полягають у тому, щоб судовий процес не перетворився на безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Також у пункті 42 рішення ЄСПЛ "Бендерський проти України" від 15.11.2007, зокрема, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають достатньою мірою висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись, виходячи з обставин кожної справи (рішення "Руїз Торійа проти Іспанії" від 09.12.1994). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення "Артіко проти Італії" від 13.05.1980). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (cf. "Дюлоранс проти Франції" від 21.03.2000; "Донадзе проти Грузії" від 07.03.2006).

Неприпустимість зловживання процесуальними правами визначено одним з принципів господарського судочинства (частина 11 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 8 зазначеного Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом (частина 2 статті 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

За змістом частини 9 статті 81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 226 зазначеного Кодексу суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У розумінні наведених положень законодавства залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору, або його представник не з`явився на виклик у засідання господарського суду чи не повідомив про причини неявки і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору. Тобто коли йдеться про ігнорування позивачем своїх процесуальних обов`язків і вимог суду, що унеможливлює розгляд господарським судом і вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

Неявка позивача в судове засідання є підставою для залишення позову без розгляду за наявності одночасно таких умов: явка представника позивача була визнана судом обов`язковою, позивач не з`явився на виклик у засідання господарського суду, неявка представника позивача перешкоджає вирішенню спору (частина четверта статті 202 ГПК України).

Відповідне узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05.11.2018 у справі №904/10074/17, від 20.11.2018 у справі №908/104/18, від 21.12.2018 у справі №910/17428/17 від 18.02.2019 у справі №916/2980/17.

Суд першої інстанції в ухвалі про залишення позову без розгляду, застосовуючи пункт 4 частини 1 статті 226 ГПК України, зазначив, що строки підготовки справи до розгляду завершені, завдання підготовчого провадження не виконано в повному обсязі через поведінку позивача, яка судом визначається як неправомірна через те, що представник позивача без поважних причин не з`явився у підготовче засідання.

Проте колегія суддів не погоджується з даною позицією суду першої інстанції, вважає її необґрунтованою та такою, що не відповідає дійсності, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 177 ГПК України встановлено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з ч.2 ст.185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) закриття провадження у справі;

3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

2. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

3. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.12.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3695/18.

Відповідно, з 29.12.2018 розпочався відлік строку підготовчого провадження, який з урахуванням положень ч. 3 статті 185 ГПК України становить шістдесят днів і закінчується 26.02.2019.

19.02.2019 господарським судом Харківської області постановлено ухвалу, якою продовжено строк підготовчого провадження у справі № 922/3695/18 на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання до 13.03.2019 (т.1 а.с.222-224). Отже, строк підготовчого провадження продовжився до 28.03.2019.

Колегія суддів зазначає, що вказані судом першої інстанції обставини щодо завершення строку підготовки справи до розгляду 13.03.2019 не знаходять свого підтвердження, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали мав строк на підготовче провадження до 28.03.2019 - тобто більше двох тижнів - і не був позбавлений можливості відкласти розгляд справи і визнати явку сторін обов`язковою або зобов`язати надати докази, які суд вважав необхідними для розгляду справи.

Всупереч даним обставинам господарський суд Харківської області без належного обґрунтування (за умови не визнання явки у судове засідання обов`язковою та не витребування доказів у справі) дійшов висновку, що неявка представника позивача перешкоджає розгляду справи. При цьому судом не зазначено, в чому саме полягає створення такої перешкоди. Крім того, в оскаржуваній ухвалі судом не обґрунтовано неможливості розгляду справи за наявними у ній доказами.

Як було встановлено вище, в ході провадження в даній справі суд першої інстанції не визнавав обов`язковою явку сторін у підготовче засідання, не попереджав учасників справи, що у разі нез`явлення їх представників у судове засідання, позов відповідно до пункту 4 частини 1 ст.226 ГПК України може бути залишений без розгляду.

Відкладаючи розгляд справи, суд першої інстанції пропонував у попередніх ухвалах позивачу надати пояснення стосовно відзиву та заяв відповідача. Матеріали справи підтверджують, що позивач виконував вимоги суду - надавав заяви, пояснення, заперечення на відзив, розрахунок суми судових витрат, подавав відповідні докази, які були долучені до матеріалів справи. Дані дії, на думку колегії суддів, не дають підстав для висновку про недобросовісну поведінку позивача на стадії підготовчого провадження, а також про те, що позивач будь-яким чином створював перешкоди для розгляду справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом в порушення норм процесуального права було залишено позов без розгляду на стадії судового процесу (підготовче провадження), за відсутності на те правових підстав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Зазначене призвело до порушення процесуальних прав учасників справи, зокрема, позивача (про що останній обґрунтовано зазначає в апеляційній скарзі).

Згідно з п.6 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ст.280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, враховуючи, що, як було встановлено вище, місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального права, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, ухвалу від 13.03.2019 про залишення позову без розгляду слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 269, п.6 ст.275, п. 4 ст.280, ст.282 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торгівельні ряди" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 13.03.2019 у справі №922/3695/18 скасувати.

Справу №922/3695/18 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.05.2019

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.А. Пуль

Суддя В.О. Фоміна