РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.05.2019Справа № 910/16933/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом комунального підприємства "Бессарабський ринок"

до комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва"

про стягнення 332 565,97 грн.

за участю представників:

позивача: Саванецька-Фурс Т.В.

відповідача: Опаріна А.Л.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Бессарабський ринок" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва" про стягнення 332 565, 97 грн. та зобов`язання підписати договір про відшкодування комунальних витрат та витрат на утримання нежитлового приміщення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2018 позовну заяву комунального підприємства "Бессарабський ринок" залишено без руху на підставі статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 11.01.2019 позивач на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху подав письмову заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/16933/18, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.02.2019.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 01.02.2019 представник відповідача подав клопотання, в якому просив суд залишити позовну заяву без руху та зобов`язати позивача надіслати на адресу відповідача копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Оскільки позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, підстави для залишення її без руху, встановлені Господарським процесуальним кодексом України відсутні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2019 у зв`язку з відсутністю у судовому засіданні представника відповідача, підготовче засідання відкладено до 19.02.2019.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 19.02.2019 представник відповідача подав письмовий відзив на позов.

Для надання можливості представнику позивача ознайомитися з поданим відзивом, у судовому засіданні з 19.02.2019 до 12.03.2019 оголошувалась перерва.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 20.02.2019 представник відповідача подав клопотання про поновлення строку, встановленого для подання письмового відзиву.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 28.02.2019 представник позивача подав письмові заперечення на клопотання про поновлення строку, встановленого для подання відзиву.

У судовому засіданні 12.03.2019 розглянуто подане відповідачем клопотання про поновлення строку, встановленого для подання відзиву.

У судовому засіданні 12.03.2019 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати, якою задоволено клопотання про поновлення строку, встановленого для подання відзиву, суд встановив позивачу строк до 19.03.2019 включно для подачі відповіді на відзив.

У судовому засіданні 12.03.2019 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів та оголошено в судовому засіданні перерву до 26.03.2019.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 12.03.2019 позивач подав заяву про залишення позову без розгляду (на підставі пункту 5 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України) в частині позовної вимоги про зобов`язання відповідача підписати договір.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 20.03.2019 представник позивача подав письмову відповідь на відзив.

У судовому засіданні 26.03.2019 представник відповідача повідомив, що не отримував відповідь на відзив.

Для надання можливості представнику відповідача подати письмові заперечення на відповідь на відзив, у судовому засіданні з 26.03.2019 до 09.042019 оголошувалась перерва. Суд встановив відповідачу строк до 08.04.2019 для подачі письмових заперечень на відповідь на відзив.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 05.04.2019 представник відповідача подав письмові заперечення на відповідь на відзив з додатковими доказами.

Відповідно до частини третьої статті 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною восьмою статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Жодних доказів, що підтверджують неможливість подати письмові докази у строк, визначений судом відповідачем не надано.

Враховуючи частину восьму статті 80 Господарського процесуального кодексу України судом подані додаткові докази не приймаються.

У судовому засіданні 09.04.2019 розглянуто подану позивачем заяву про залишення позову без розгляду в частині позовної вимоги про зобов`язання відповідача підписати договір та задоволено судом.

У судовому засіданні 09.04.2019 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 910/16933/18 до судового розгляду по суті на 14.05.2019.

Представник позивача у судовому засіданні 14.05.2019 підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 14.05.2019 та письмовому відзиві представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

У судовому засіданні 14.05.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальним підприємство "Бессарабський ринок" (позивач) та комунальним підприємством "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва" (відповідач) 31.03.2010 укладено договір № 14/10 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нерухоме майно - нежиле приміщення загальною площею 62, 9 кв.м., у тому числі розташовані на першому поверсі 32,1 кв.м., підвалі 30, 8 кв.м. що розташовані на Бесарабській площі, будинок № 2 в місті Києві.

Відповідач відповідно до пункту 4.9 договору зобов`язаний відшкодовувати позивачу вартість фактично спожитих комунальних платежів за тарифами, які у встановленому порядку відшкодовують повну вартість надання та пропорційну орендованій площі частку витрат на утримання прибудинкової території на ремонт покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо та послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання внутрішньо-будинкових мереж.

Сторонами у справі 30.07.3010 укладено додаткову угоду до договору № 14/10 від 31.03.2010, відповідно до якої узгоджено розрахунок комунальних платежів станом на 01.08.2010. Згідно додаткової угоди вартість теплопостачання становить 60 000, 00 грн., плата за воду 25 000, 00 грн., дератизація та дезінсекція 1 500, 00 грн., амортизація будівлі 10 000, 00 грн., податок на землю 17 000, 00 грн. Всього до сплати за один квадратний метр 11, 11 грн. (загальна площа будівлі 10 217, 7 кв.м.). Розмір комунальних витрат станом на за один квадратний метр становить 9, 26 грн., що в загальному становить 689, 94 грн.

Відповідно до пункту 3.6 орендна плата та комунальні платежі сплачуються відповідачем незалежно від наслідків господарської діяльності щомісячно не пізніше п`ятого числа поточного місяця на рахунок позивача.

Проте, відповідач, в порушення умов договору оренди № 14/10 від 31.03.2010 у повному обсязі за період з серпня 2015 року по жовтень 2018 року не виконав належним чином зобов`язання та не відшкодував комунальні та експлуатаційні витрати, у зв`язку з чим на момент звернення позивача до суду з позовом виникла заборгованість в розмірі 217 696, 17 грн.

З долучених до матеріалів справи копій банківських виписок від 25.01.2019 та 08.02.2019 вбачається, що відповідач частково в загальному розмірі 27 822, 84 грн. оплатив комунальні послуги згідно договору оренди № 14/10 від 31.03.2010. Доказів сплати заборгованості у розмірі 188 873, 33 грн. суду не надано та матеріали справи не містять.

У письмовому відзиві відповідач зазначив, що вартість комунальних витрат згідно договору № 14/10 від 31.03.2010 становить 689, 94 грн., договір не було переукладено на інших умовах, у зв`язку з чим вважає відсутні підстави для нарахування позивачем щомісячної вартості комунальних послуг у розмірі 5 380, 57 грн. Також відповідач посилався рішення Господарського суду міста Києва від 14.01.2015 у справі № 910/16639/14, яким встановлено, що розмір комунальних платежів становить 689, 94 грн. Крім того, у судових засіданнях посилався на те, що акти, що підтверджують надання послуг за договором оренди № 14/10 від 31.03.2010 відсутні.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Київської міської ради III сесії VII скликання № 415/1280 від 21.04.2018 затверджено положення про оренду майна територіальної громади міста Києва згідно з додатком 1.

Положеннями пункту 3.3-3.4 договору № 14/10 від 31.03.2010 передбачено, що розмір комунальних платежів може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку та порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, відповідних цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України. Додатково до орендної плати та комунальних платежів нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується відповідачем разом з орендною платою.

Таким чином, наведені відповідачем доводи щодо зміни позивачем тарифу в односторонньому порядку не приймаються судом до уваги.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, вбачається, що при розгляді справи № 910/16639/14 питання щодо встановлення розміру комунальних платежів за договором № 14/10 від 31.03.2010 не досліджувалось.

Умовами договору оренди № 14/10 від 31.03.2010 сторони передбачили порядок оплати комунальних платежів, складання актів з приводу надання означених послуг умовами договору не передбачено.

Враховуючи наведене, доводи відповідача не знайшли свого підтвердження.

Заперечуючи проти позову, відповідач, в якості доказів, що підтверджують надання іншими організаціями комунальних послуг до письмового відзиву долучив копії договорів № 1575-Т117 від 11.01.2017, № 619176/86Т від 02.04.018. Означені договори не заслуговують на увагу, оскільки ніяким чином не припиняють зобов`язання відповідача оплатити надані комунальним підприємством "Бессарабський ринок" послуги за договором № 14/10 від 31.03.2010.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених статтею 11 Цивільного кодексу України

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують повернення об`єкта оренди позивачу, тобто відповідач користується орендованим приміщенням, а відповідно до пункту 3.5 договору № 14/10 від 31.03.2010 останнім днем сплати комунальних платежів є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об`єкта оренди позивачу, відповідно до пункту 4.9 договору відповідач зобов`язаний оплатити отримані комунальні послуги та експлуатаційні витрати.

У зв`язку з тим, що після звернення позивача до суду з позовом відповідач частково сплатив грошові кошти за комунальні послуги, позовна вимога про стягнення заборгованості

підлягає частковому задоволенню у розмірі 188 873, 33 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення 114 868, 23 грн. - пені за період починаючи з 05.08.2015 по 28.11.2018.

За змістом положень частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня) за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З урахуванням строків оплати, передбачених пунктом 3.6 договору № 14/10 від 31.03.2010, період прострочення починається з 06 числа відповідного місяця та закінчується через шість місяців 06 числа відповідного місяця (враховуючи частину шосту статті 232 Господарського кодексу України).

Враховуючи, що позивач не вірно визначив період нарахування пені, позовна вимога в означеній частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов комунального підприємства "Бессарабський ринок" до комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва" про стягнення 332 565,97 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва" (04107, місто Київ, вулиця Багговутівська, будинок 30, ідентифікаційний код 31868786) на користь комунального підприємства "Бессарабський ринок" (01004, місто Київ, Бессарабська площа, будинок 2, ідентифікаційний код 05587984) 188 873 (сто вісімдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят три) грн. 33 коп. - заборгованості та 2 833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) грн. 10 коп. - судового збору.

В іншій частині в позові відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 22.05.2019.

Суддя Т.Ю. Кирилюк