РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.05.2019Справа № 910/3086/19

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія "ВіДі-Страхування»

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Еталон»

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кукота О.Ю.

Представники учасників справи:

від позивача Солодовнік М.В. (представник за довіреністю);

від відповідача не з`явились.

В судовому засіданні 14.05.2019 року, відповідно до положень ст.ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представника позивача, що повне рішення буде складено та підписано 21.05.2019 року.

СУТЬ СПОРУ:

12 березня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" (позивач) надійшла позовна заява № 15/04/8.01/228-19 від 05.03.2019 року до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (відповідач) про стягнення страхового відшкодування в сумі 16 373,24 грн. (шістнадцять тисяч триста сімдесят три гривні 24 копійки).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка за показанням свідка ОСОБА_1 з вини ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АМ/3435303.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2018 року відкрито провадження у справі № 910/3086/19 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 11.04.2019 року.

27.03.2019 року через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація про страхове покриття № 9-09/9246 від 22.03.2019 року.

В судовому засіданні 11.04.2019 року судом оголошувалася перерва.

В судовому засіданні 14.05.2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 14.05.2019 року не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 602. На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк, а також правом взяти участь у розгляді справи, не скористався.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі представлені докази, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.11.2017 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія "ВіДі-Страхування» (страховик) та Торяником Анатолієм Івановичем (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU №10349, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Toyota Highlander», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

16.03.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Highlander», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "Volkswagen Crafter", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно звіту № 4470 від 16.08.2018 року про визначення вартості матеріального збитку, складеного ФОП Врублевським В.О., вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Toyota Highlander», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження в результаті ДТП склала 17 802,94 грн.

Відповідно до рахунку № ВДиС-0033109 від 26.07.2018 року, виставленого ТОВ «ВіДі Автострада» вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Toyota Highlander», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 16 373,24 грн. (шістнадцять тисяч триста сімдесят три гривні 24 копійки).

Страховим актом № 2038 від 03.09.2018 року дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 16.03.2018 року, в результаті якого було пошкоджено транспортний засіб «Toyota Highlander», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 16 373,24 грн.

На підставі платіжного доручення № 6663 від 03.09.2018 року позивачем здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику в розмірі 16 373,24 грн. (копія міститься в матеріалах справи).

Як свідчать матеріали справи, цивільна відповідальність власника наземного транспортного засобу "Volkswagen Crafter", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахована відповідачем згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/3435303.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Так, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 16 373,24 грн., як до особи, яка відповідальна за заподіяні збитки, оскільки, за твердженням позивача, ДТП, наслідки якої визнано позивачем страховим випадком та здійснено виплату суми страхового відшкодування, сталося саме з вини особи, яка керувала транспортним засобом, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача.

При зверненні до суду з даним позовом позивач, як на доказ, що підтверджує вину ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом "Volkswagen Crafter", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в ДТП, яке мало місце 16.03.2018 року посилається на постанову Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/7262/18 від 27.04.2018 року (копія міститься в матеріалах справи).

Так, судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/7262/18 від 27.04.2018 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачених ст. 124 КУпАП.

Водночас, суд звертає увагу, що постанова Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/7262/18 від 27.04.2018 року не може бути належним доказом на підтвердження факту вини ОСОБА_2 в скоєнні ДТП, яке мало місце 16.03.2018 року, з огляду на те, що зазначена постанова не містить даних щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, або будь-якої іншої особи.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення виключно судами розглядаються справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).

Отже, факт наявності або відсутності вини особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлюється судом, який розглядає справу про адміністративне правопорушення в порядку, встановленому КУпАП України.

Відтак, наявність вини ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом "Volkswagen Crafter", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, має бути підтверджена відповідним судовим рішенням, прийнятим за правилами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутній відповідний судовий акт, на підставі якого суд може дійти до беззаперечного висновку про порушення водієм відповідача Правил дорожнього руху, внаслідок якого сталася дорожньо-транспортна пригода.

Крім того, судом також не приймається до уваги наявна в матеріалах справи заява свідка від 27.02.2019 року ОСОБА_1 , в якій свідок надає показання щодо обставин, в результаті яких було пошкоджено транспортний засіб «Toyota Highlander», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки за наслідками настання ДТП оформлюється протокол, який складається для фіксації факту дорожньо-транспортної пригоди, а наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, зокрема протиправної поведінки такої особи, яка полягає у порушенні правил дорожнього руху, та її вини, встановлюється виключно судом в межах справи про адміністративне правопорушення.

В силу приписів ч. 1 ст. 221, ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення належним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 цього ж Кодексу є постанова судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом "Volkswagen Crafter", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, в результаті якого було пошкоджено застрахований у позивача транспортний засіб «Toyota Highlander», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та обов`язку відповідача сплатити позивачу суму виплаченого страхового відшкодування, як страховика транспортного засобу, яким було пошкоджено застрахований позивачем транспортний засіб.

За ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 року встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство. Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов, справа згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України буде розглянута за наявними в ній матеріалами.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.05.2019 року.

Суддя О.В.Котков