ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/783/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробничої фірми "Укрспецсервіс" (61099, м. Харків,, вул. Лодзька, буд. 7, кв. 306)
до Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126)
про стягнення 131.324,53 грн
за участю

представників:

від позивача - Венгеров О.Ю., директор ТОВ НВФ "Укрспецсервіс"; Морозова О.О., довіреність б/н від 10.04.2019; Бондаренко П.С., довіреність б/н від 10.04.2019

від відповідача - не прибув

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробничої фірми "Укрспецсервіс" до Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" про стягнення 131324,53 грн., що складається з: 125 322,20 грн. заборгованості за договором поставки № 537-2-ХКБМ від 13.11.2018; 3522,75 грн. пені; 587,12 грн. 3% річних, 1892,46 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/783/19 в судовому засіданні з повідомленням сторін та призначено розгляд справи по суті на 22.04.2019 о 10:15.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 22.04.2019 на підставі ч. 1 ст.216 ГПК України відкладено розгляд справи на 14.05.2019 о 10:00.

14.05.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду Харківської області від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів (вх. №11598), яку досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Позивач в судове засідання 14.05.2019 прибув, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд стягнути з відповідача на свою користь 131324,53 грн., що складається з: 125 322,20 грн. заборгованості за договором поставки № 537-2-ХКБМ від 13.11.2018; 3522,75 грн. пені; 587,12 грн. 3% річних та 1892,46 грн. інфляційних втрат.

Відповідач в судове засідання 14.05.2019 свого повноважного представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про розгляд даної справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення рекомендовних поштових відправлень від 11.04.2019 (008386/2) та від 08.05.2019 (010210).

Судом оглянуто та досліджено оригінали документів, копії яких було подано разом із позовною заявою.

Положеннями частини 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження, суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

З`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення уповноважених представників позивача, господарський суд встановив наступне:

13.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю науково - виробничої фірми "Укрспецсервіс" (постачальник) та Державним підприємством "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" укладено Договір поставки №537-2-ХКБМ. (т.с. I, а.с. 13-16).

Відповідно до п. 1.1. Договору, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця металопракат в номенклатурі, в кількості і за цінами, вказаними в Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Специфікацією №1 до Договору №537-2-ХКБМ від 13.11.2018 (а.с.17) передбачено, що постачальник передає покупцю відповідно до умов п. 1.1. Договору наступну продукцію:

- труба профільна 80х80х3 ст. 3, технічні характеристики ГОСТ 8639-82 в кількості 2452,0, ціна за один. без ПДВ - 20,80 грн., сума без ПДВ - 51001,60 грн.

- труба профільна 40х40х2 ст. 3, технічні характеристики ГОСТ 8639-82 в кількості 1948,0, ціна за один. без ПДВ - 20,15 грн., сума без ПДВ - 39252,20 грн.

- труба профільна 40х25х2 ст. 3, технічні характеристики ГОСТ 8639-82 в кількості 145,0, ціна за один. без ПДВ - 20,15 грн., сума без ПДВ - 2921,75 грн.

- лист х/к 1,5х1250х2500 ст. 08КП, технічні характеристики ГОСТ 16523-97 в кількості 150,0, ціна за один. без ПДВ - 21,27 грн., сума без ПДВ - 3190,50 грн.

- круг 30 ст. 20, технічні характеристики ГОСТ 2590-88 в кількості 34,0, ціна за один. без ПДВ - 21,70 грн., сума без ПДВ - 737,80 грн.

- труба ВГП ДУ25, технічні характеристики ГОСТ 3262-75 в кількості 300,0, ціна за один. без ПДВ - 20,86 грн., сума без ПДВ - 6258,00 грн.

- кутник 35х35х4(3) ст. 3, технічні характеристики ГОСТ 2251-93 (ГОСТ 8509-93) в кількості 50,0, ціна за один. без ПДВ - 19,37 грн., сума без ПДВ - 968,50 грн.

Разом без ПДВ 104 330,35 грн., ПДВ - 20 866,07 грн., всього з ПДВ - 125 196,42 грн. (т.с. I., а.с. 17).

Згідно з п. 3.1.-3.2. Договору, сторони погодили та встановили, що поставка здійснюється Постачальником в термін 10 календарних днів з дати підписання Спеціфікації Сторонами.

Поставка товару здійснюється транспортом і за рахунок Постачальника на умовах DDP (Інкотермс 2010) за адресою Покупця: м. Харків, вул. Плеханівська, 126.

Пунктом 3.3. Договору сторони передбачили, що при поставці Товару допускається відхилення фактичних показників щодо загальних об`ємів від зазначених в Спеціфікації в більшу або меншу сторону, пов`язане з особливостями пакування такого Товару безпосередньо виробником, а також особливстями їх транспортування. При цьому, максимальний розмір відхилення не може перевищувати 5 % від встановленого Спеціфікацією показника по кожній із позицій.

Відповідно до п. 6.1. Договору, передача Продукції за цим Договором проводить з обов`язковим оформленням товарно-транспортних та видаткових накладних.

Так, на виконання умов п. 3.1 - 3.4, п. 6.1. Договору, ТОВ НВФ "Укрспецсервіс" поставило Державному підприємству "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" металопракат в номенклатурі, в кількості і за цінами, вказаними в Специфікації №1 до Договору поставки № 537-2-ХКБМ від 13.11.2018, що підтверджується підписаною між сторонами видаткою накладною №19 від 23.11.2018 на загальну суму 125 322, 20 грн., довіреністю №1474 від 23.11.2018 та товарно-транспортною накладною №19 від 23.11.2018 (т.с. I., а.с. 18-20).

Пунктом п. 1.2. Договору передбачено, що покупець зобов`язується прийняти Продукцію і здійснити оплату на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 5.1. Договору сторони визначили, що оплату за поставлений Товар покупець здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з дати поставки партії Товару на склад покупця, якщо інші строки не узгоджені в Специфікації.

Проте, в порушення умов п. 1.2., 5.1. Договору, вартість продукції, отриманої покупцем за Договором поставки № 537-2-ХКБМ від 13.11.2018 так і не було сплачено.

В порядку досудового врегулювання спору позивачем було направлено на адресу відповідача Претензію №1 від 28.01.2019 з вимогою сплатити наявну перед позивачем заборгованість у розмірі 125 322,20 грн. за Договором поставки № 537-2-ХКБМ від 13.11.2018 (т.с. I., а.с. 21-22).

У відповідь на вказану претензію, Листом за вих. №1642/20 від 29.03.2019 відповідачем було повідомлено про те, що за наявну перед позивачем заборгованість відповідач має намір розрахуватися та просив відстрочити звернення з позовом до суду з метою надання часу для пошуку додаткових джерел фінансування для проведення розрахунку за заборгованістю, що утворилася.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правовихпідстав позовних вимог, Суд виходить з наступного.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більшість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливаєізсуті договору.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно з ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з вимогами ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За умовами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційнихпроцесів та отриманні компенсації (плати) відборжника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Тобто, невиконання зобов`язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), визнається згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання, в результаті чого настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно з статтею 230, пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарськоїдіяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В силу ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вже було зазначено вище, в порядку досудового врегулювання спору позивачем направлялась на адресу відповідача Претензія №1 від 28.01.2019 з вимогою сплатити наявну перед позивачем заборгованість у розмірі 125 322,20 грн. за Договором поставки № 537-2-ХКБМ від 13.11.2018 (т.с. I., а.с. 21-22).

У відповідь на вказану претензію, Листом за вих. №1642/20 від 29.03.2019 відповідачем було повідомлено про те, що за наявну перед позивачем заборгованість відповідач має намір розрахуватися та просив відстрочити звернення з позовом до суду з метою надання часу для пошуку додаткових джерел фінансування для проведення розрахунку за заборгованістю, що утворилася.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься двосторонній Акт звіряння взаєморозрахунків за період з 01.11.2018 по 10.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю науково - виробничої фірми "Укрспецсервіс" та Державним підприємством "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" за Договором поставки № 537-2-ХКБМ від 13.11.2018, яким підтверджено наявну у відповідача перед позивачем заборгованість за вказаним Договором у розмірі 125 322,20 грн.

При цьому, під час розгляду даної справи відповідачем, згідно з вимогами ст. 74 ГПК України, не подано належних та допустимих доказів належної та своєчасної оплати вказаної заборгованості, як і не подано доказів, які б ставили під сумнів чи спростовували її наявність.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було поставлено за Договором поставки № 537-2-ХКБМ від 13.11.2018 відповідачу продукцію на загальну суму 125 322,20 грн.

При цьому, Суд констатує, що в матеріалах справи наявні видаткова та товарно-транспортна накладна, які підписані уповноваженою на це особою з боку відповідача без будь - яких претензій та зауважень.

Враховуючи вищенаведене, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем порушені права позивача та вищезазначені вимоги законодавства, позивачем вірно обраний спосіб захисту порушеного права, а тому вимога про стягнення заборгованості у розмірі 125 322,20 грн. є правомірною, обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Пунктом 8.3 Договору сторони передбачили, що у разі, якщо покупець прострочить оплату за прокудкцію в терміни, зазначені в цьому договорі, покупець, за кожень день прострочення платежу, зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем був наданий розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до якого позивачем нараховано до стягненя за спірний період з 23.01.2019 по 20.03.2019 пеню у розмірі 3522,75 грн., 3 % річних у розмірі 587,12 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1892,46 грн.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім вказаної суми 3% річних та пені, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 587,12 грн. та пені у розмірі 3522,75 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, перевіривши нарахування заявлених до стягнення інфляційних втрат у розмірі 1892,46 грн., Суд приходить до висновку, що наданий позивачем розрахунок в цій частині не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки нарахований невірно, тому, виходячи з вищевикладеного, задоволенню підлягають інфляційні втрати у розмірі 1760,15 грн., в решті Суд відмовляє, у зв`язку з невірним нарахуванням.

Відповідно до вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарськогопроцесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, Суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а Судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю науково - виробничої фірми "Укрспецсервіс" підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат у справі № 922/783/19.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, Суд керується статтею 129 ГПК України, та враховуючи висновки господарського суду про часткове задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору покладаються у даному разі на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування імені О.О.Морозова" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Укрспецсервіс" (61009, м. Харків, вул. Лодзька, буд. 7, к. 306, ) грошові кошти у розмірі 125 322,20 грн., в якості заборгованості в межах основного зобов`язання за Договором поставки №537-2-ХКБМ від 13.11.2018; 3522,75 грн. пені; 587,12 грн. 3% річних; 1760,15 грн. збитків від інфляції та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1967,88 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 132,31 грн. збитків від інфляції - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "17" травня 2019 р.

Суддя Г.І. Сальнікова