ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2019 р. м. Київ Справа№ 910/233/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Вайнер Є.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 23.04.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Запорізької обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 (повний текст підписано 05.05.2018)

у справі № 910/233/18 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт"

до Запорізької обласної державної адміністрації

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області

про визнання додаткових угод укладеними

В судовому засіданні 18.04.2019 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 Товариство з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Запорізької обласної державної адміністрації про визнання укладеними додаткових угод: до договору оренди землі від 07.12.2006, укладеного між Пологівською районною державною адміністрацією Запорізької області (далі - Пологівська РДА) і ТДВ "ПХЗ "Коагулянт" щодо оренди земельної ділянки площею 3,6 га, кадастровий номер :05:024:0300 ; до договору оренди землі від 07.12.2006, укладеного між Пологівською РДА і ТДВ "ПХЗ "Коагулянт" щодо оренди земельної ділянки площею 1,4 га, кадастровий номер :05:024:0200 ; та визнання відповідних договорів поновленими на той самий строк і на тих самих умовах, виклавши додаткові угоди в редакції, наведеній у позовній заяві, з підстав, передбачених статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Позов обґрунтований тим, що позивач, належно виконуючи обов`язки за умовами договорів оренди землі, у порядку реалізації переважного права на поновлення цих договорів на новий строк, 03.10.2016 звернувся до відповідача з відповідним листом-повідомленням, додавши проекти додаткових угод до договорів оренди землі та інші документи. Цей лист - повідомлення у встановлений положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі" місячний термін розглянуто не було. Позивач після закінчення строку дії договорів оренди продовжує користуватися земельними ділянками, в повному обсязі сплачує орендну плату, відтак, за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом встановленого місячного строку, має право на поновлення договорів оренди шляхом укладення додаткових угод.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 у справі №910/233/18 позов задоволено.

Визнано укладеною додаткову угоду до Договору оренди землі, укладеному 07 грудня 2006 між Пологівською районною державною адміністрацією та Товариством з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод «Коагулянт», площею 3,6 га, кадастровий номер :05:024:0300 , земельні ділянки державної власності за межами населених пунктів на території Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області в межах гірничого відводу для видобутку загальнопоширених корисних копалин (сировини для виготовлення керамічної цегли), посвідчений Черкун В.І., приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області за реєстровим №2908, зареєстрований у Пологівському РВ ЗРФ ЦДЗК 27.08.2007 за №03, у наступній редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі

посвідченого Черкун В.І., приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області 07 грудня 2006 року за реєстровим № 2908.

м. Пологи "07" грудня 2016 р.

Орендодавець землі Запорізька обласна державна адміністрація, юридична адреса: проспект Соборний, 164, м. Запоріжжя, 69107, , надалі "Орендодавець" в особі голови Запорізької обласної державної адміністрації Бриля Костянтина Івановича, який діє на підставі____, з одного боку, та

Товариство з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт", юридична адреса: 70605, м. Пологи, вул. Лесі Українки, 243, , надалі "Орендар" в особі генерального директора Торшина Олександра Євгеновича , який діє на підставі Статуту ТДВ "ПХЗ "Коагулянт", з другого боку, уклали цю додаткову угоду про нижченаведене:

1. Предмет додаткової угоди

1.1. Внести зміни в пункт 7 договору оренди землі (в редакції додаткової угоди від 09.11.2011р.), посвідченого Черкун В.І., приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області 07 грудня 2006 року за реєстровим № 2908, виклавши в такій редакції:

"п.7. Договір укладено на 15 років, до 06.11.2021 року (Шостого листопада дві тисячі двадцять першого року)."

Всі витрати, пов`язані з посвідченням цієї угоди, сплачує Орендар.

Інші умови договору, до яких не внесені зміни, зберігають чинність.

Ця додаткова угода є невід`ємною частиною вищевказаного договору і набирає чинності з дати державної реєстрації, складена у двох примірниках, що мають рівну юридичну силу, по одному для кожної із сторін.

Реквізити сторін

Орендодавець Запорізька обласна державна адміністрація 69107, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 164

___________К.І. Бриль

Орендар Товариство з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" 70605, м. Пологи Запорізької обл., вул. Лесі Українки, 243

______________О .Є.Торшин

»

3. Визнано укладеною додаткову угоду до Договору оренди землі, укладеному 07 грудня 2006 між Пологівською районною державною адміністрацією та Товариство з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт", площею 1,4 га, кадастровий номер :05:024:0200 , земельні ділянки державної власності за межами населених пунктів на території Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області в межах гірничого відводу для видобутку загальнопоширених корисних копалин (сировини для виготовлення керамічної цегли), посвідчений Черкун В.І., приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області за реєстровим №2906, зареєстрований у Пологівському РВ ЗРФ ЦДЗК 27.08.2007 за №05, у наступній редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі

посвідченого Черкун В.І., приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області 07 грудня 2006 року за реєстровим № 2906.

м. Пологи "07" грудня 2016 р.

Орендодавець землі Запорізька обласна державна адміністрація, юридична адреса: проспект Соборний, 164, м. Запоріжжя, 69107, , надалі "Орендодавець" в особі голови Запорізької обласної державної адміністрації Бриля Костянтина Івановича, який діє на підставі____, з одного боку, та

Товариство з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт", юридична адреса: 70605, м. Пологи, вул. Лесі Українки, 243, , надалі "Орендар" в особі генерального директора Торшина Олександра Євгеновича , який діє на підставі Статуту ТДВ "ПХЗ "Коагулянт", з другого боку, уклали цю додаткову угоду про нижченаведене:

1. Предмет додаткової угоди

1.1. Внести зміни в пункт 7 договору оренди землі (в редакції додаткової угоди від 09.11.2011р.), посвідченого Черкун В.І., приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області 07 грудня 2006 року за реєстровим № 2906, виклавши в такій редакції:

"п.7. Договір укладено на 15 років, до 06.11.2021 року (Шостого листопада дві тисячі двадцять першого року)."

Всі витрати, пов`язані з посвідченням цієї угоди, сплачує Орендар.

Інші умови договору, до яких не внесені зміни, зберігають чинність.

Ця додаткова угода є невід`ємною частиною вищевказаного договору і набирає чинності з дати державної реєстрації, складена у двох примірниках, що мають рівну юридичну силу, по одному для кожної із сторін.

Реквізити сторін

Орендодавець Запорізька обласна державна адміністрація 69107, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 164

___________К.І. Бриль

Орендар Товариство з додатковою відповідальністю "Пологівський хімічний завод "Коагулянт" 70605, м. Пологи Запорізької обл., вул. Лесі Українки, 243

______________О.Є.Торшин

»

Стягнуто з Запорізької обласної державної адміністрації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пологівський хімічний завод Коагулянт" 1 600,00 грн. судового збору.

Рішення мотивовано тим, що за встановлених у справі обставин позивач як орендар земельних ділянок, який належно виконує обов`язки за договорами оренди, має переважне право перед іншими особами на укладення договорів оренди землі на новий строк (поновлення договорів оренди), яке він реалізував, звернувшись до відповідача 03.10.2016 з листом-повідомленням про поновлення укладених договорів оренди земельних ділянок. Матеріали справи не містять доказів недосягнення сторонами домовленостей щодо істотних умов договорів оренди землі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що подання позивачем листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі від 03.10.2016 є продовженням процедури заміни сторони у договорі оренди, тобто внесення відповідних змін до договору.

На думку апелянта, судом не враховано твердження Запорізької обласної державної адміністрації про те, що розпорядження голови Пологівської райдержадміністрації видані з порушенням вимог чинного законодавства через те, що чинність цих договорів не оскаржувалась обласною державною адміністрацією.

Апелянт вказує, що судом внесено відповідні зміни до істотних умов договору, а не поновлено договори оренди на тих самих умовах на той самий строк, як наслідок рішення суду прийнято з порушенням чинного законодавства.

Зазначає, що судом невірно одночасно застосовано дві підстави для поновлення договору оренди, передбачених ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, позивач зазначає, що основний договір від 2006 вже був поновлений в 2011 році до 2016 року, а тому у проектах додаткових угод йде мова про « 5 років», та з урахуванням безперервності дії первинного договору вказано весь строк його дії - 15 років з 2006 року, вказує, що останнім у позові було викладено фактичні обставини справи, які полягали у намаганні поновити діючі договори оренди в порядку ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», однак, за відсутністю результату, позивач вимушений був звернутися до господарського суду за захистом свого права також вже в порядку іншої підстави для поновлення договору - фактичного користування та відсутності заперечень орендодавця, тобто ч.ч. 6-8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Зазначає, що посилання позивача на те, що Пологівська районна державна адміністрація Запорізької області не була уповноважена на укладення у 2006 році договору є безпідставними, оскільки вказані договори в судовому порядку не визнано недійсними, вина позивача відсутня.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 скасовано, прийнято нове рішення про відмову в позові.

Постановою Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/233/18 постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.07.2018 скасовано, справу передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2019 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 колегією суддів в зазначеному складі відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 18.04.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 задоволено клопотання Запорізької обласної державної адміністрації про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Явка представників сторін

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 18.04.2019 підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 18.04.2019 заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник третьої особи в судове засідання апеляційної інстанції 18.04.2019 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини його неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника третьої особи обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

07.12.2006 між Пологівською РДА (орендодавець) і Відкритим акціонерним товариством "ПХЗ "Коагулянт" (орендар; найменування змінено на ТДВ "ПХЗ "Коагулянт") укладено два договори оренди землі, за умовами яких на підставі розпорядження голови Пологівської РДА від 07.11.2006 №682 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування землі держаної власності за межами населених пунктів на території Чапаєвської сільської ради Пологівського району Запорізької області в межах гірничого відводу для видобутку загальнопоширених корисних копалин (сировини для виготовлення керамічної цегли).

Згідно з пунктом 2 договорів в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 1,40 га, кадастровий номер :05:024:0200 та земельна ділянка, загальною площею 3,60 га, кадастровий номер :05:024:0300 . У пункті 7 договорів визначено, що їх укладено на 5 років до 06.11.2011. У пункті 8 договорів сторони визначили орендну плату, яка з урахуванням додаткових угод від 20.03.2008 вноситься орендарем у грошовій формі в трикратному розмірі земельного податку. Відповідно до пункту 43 договорів вони набирають чинності після підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації. Ці договори зареєстровано у Державному реєстрі земель 27.08.2007 № 03 і №05.

У подальшому сторони поновили зазначені договори, уклавши 09.11.2011 два договори оренди землі (поновлений), виклавши їх у новій редакції. Зокрема, у пункті 7 договорів сторони визначили, що їх укладено на 5 років до 06.11.2016.

Ці договори зареєстровано у Відділі Держкомзему у Пологівському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено записи від 11.11.2011 за № 00761 і № 00762.

27.09.2016 право оренди позивача (строк дії до 06.11.2016) зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційними довідками від 01.10.2016 № 69490691 та №69488941.

Згідно з розпорядженнями голови Пологівської РДА від 03.10.2016 №391 і № 392 "Про заміну сторони угоди" вирішено: внести зміни до договорів оренди землі від 09.11.2011, укладених між Пологівською РДА та ТДВ "ПХЗ "Коагулянт", щодо земель державної власності на території Воскресенської сільської ради Пологівського району Запорізької області у межах гірничого відводу для видобутку загальнопоширених корисних копалин (сировини для виготовлення керамічної цегли) загальною площею 3,60 га та 1,40 га (відкриті розробки та кар`єри, які експлуатуються), у частині заміни сторони зобов`язання; запропонувати ТДВ "ПХЗ "Коагулянт" звернутися до Запорізької ОДА для укладання угод про заміну сторони договорів оренди землі від 09.11.2011 та їх поновлення.

У листі-повідомленні від 03.10.2016 № 08-2419 ТДВ "ПХЗ "Коагулянт" у порядку статті 33 Закону України "Про оренду землі" як орендар, який належно виконував обов`язки за договорами оренди землі, повідомило Запорізьку ОДА про намір скористатися переважним правом перед іншими особами на поновлення зазначених договорів оренди землі на новий строк.

До цього листа-повідомлення позивачем було додано два проекти додаткових угод, копії договорів оренди землі з додатковими угодами; витягів з Державного земельного кадастру; інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; статуту ТДВ "ПХЗ "Коагулянт"; протоколу загальних зборів учасників ТДВ "ПХЗ "Коагулянт"; витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; документів про сплату орендарем плати за землю (земельний податок та орендна плата) за 2012-2016 роки.

Запорізька ОДА у відповідь на лист-повідомлення позивача від 03.10.2016 № 08-2419 у листі від 24.11.2016 № 07538/08-32 зазначила про необхідність надання додаткових документів, а саме: належним чином завірених копії спеціального дозволу на користування надрами, акта про надання гірничого відводу, а також інформацію щодо проведення нормативної грошової оцінки зазначених земельних ділянок, копію рішення Пологівської районної ради про затвердження технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок та витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Позивачем згідно з листами від 07.10.2016 № 08-2493, 24.10.2016 №08-2607 та 23.12.2016 № 08-3175 на адресу відповідача додатково надіслано затребувані документи.

У зв`язку із неотриманням відповіді щодо вирішення питання про поновлення договорів оренди, позивач звернувся до відповідача з листом від 08.02.2017 № 08-370 про повторне надання відповіді.

У відповідь на вказане звернення позивача, відповідач у листі від 13.03.2017 № 01083/08-32 повідомив, що після отримання всіх необхідних документів та за результатами їх розгляду підготовлено проект розпорядження голови Запорізької ОДА "Про поновлення ТДВ "ПХЗ "Коагулянт" договорів оренди землі", який відповідно до Регламенту Запорізької ОДА направлено на погодження до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, однак повернуто останнім не погодженим з підстав, викладених у листі від 13.02.2017 № 13-8-0.3-830/2-17 (копія додається).

У листі від 13.02.2017 № 13-8-0.3-830/2-17 Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області "Про погодження проекту розпорядження" управління, посилаючись на статтю 33 Закону України "Про оренду землі" наголосило, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення мала бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку, тобто до 06.12.2016. Оскільки правові підстави для поновлення договорів оренди землі та укладення до них додаткових угод відсутні, тому проект розпорядження повертається непогодженим.

Запорізька ОДА у листі від 05.07.2017 № 07538/08-32, посилаючись на частину 4 статті 122 Земельного кодексу України, відмовила позивачу в поновленні договорів оренди землі у зв`язку із перевищенням повноважень Пологівською РДА під час їх укладення у 2006 році.

ТДВ "ПХЗ "Коагулянт", звертаючись до суду з відповідним позовом, послалося на те, що належно виконуючи обов`язки за умовами договорів оренди землі, у порядку реалізації переважного права на поновлення цих договорів на новий строк, 03.10.2016 звернулося до відповідача з відповідним листом-повідомленням, додавши проекти додаткових угод до договорів оренди землі та інші документи. Цей лист-повідомлення у встановлений положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі" місячний термін розглянуто не було. Позивач як орендар після закінчення строку дії договорів оренди продовжує користуватися земельними ділянками, в повному обсязі сплачує орендну плату, відтак, за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом встановленого місячного строку має право на поновлення договорів оренди шляхом укладення додаткових угод.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, послався на наявність правових підстав для визнання укладеними додаткових угод до договорів оренди землі від 07.12.2006 у редакції, викладеній у резолютивній частині рішення, з підстав, передбачених статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Апеляційний господарський суд, скасовуючи рішення першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, послався, зокрема, на те, що сам лише факт спливу місячного строку за відсутністю листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди, разом з іншими підставами, вказаними у частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не може свідчити про автоматичне поновлення договору оренди землі, водночас з внесенням змін до нього, за наявності вже застосованого позивачем механізму поновлення договору оренди на підставі частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" і наявності заперечень з боку орендодавця у його поновленні.

Верховний Суд, скасовуючи постанову апеляційного господарського суду, зазначив наступне:

- переглядаючи справу в апеляційному порядку та вирішуючи спір у справі, яка розглядається, суд апеляційної інстанції не з`ясував питання та не встановив обставин щодо дотримання саме орендодавцем положень статті 33 Закону України "Про оренду землі", зокрема частини 5 зазначеної норми, стосовно направлення орендодавцем листа-повідомлення про прийняте рішення у місячний термін та отримання цього листа-повідомлення орендарем у визначені законом строки, що, у свою чергу, є важливим для встановлення обставин правомірності доводів позивача про наявність у нього підстав розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі";

- суд апеляційної інстанції не надав оцінки листу орендодавця від 24.11.2016 № 07538/08-32 на предмет наявності/відсутності у його змісті заперечень у поновленні договору, виходячи з вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі", стосовно відповідності змісту листа-повідомлення орендаря та проектів додаткових угод вимогам закону та пропозиції щодо істотних умов договору. При цьому без належного з`ясування суду апеляційної інстанції залишився зміст додаткових угод щодо строку дії договорів, з огляду на те, що позивачем такий строк з урахуванням умов договорів від 07.12.2006 зазначено до 06.11.2021 (тобто на той самий строк - на п`ять років);

- судом апеляційної інстанції не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам виконання позивачем умов договорів оренди землі у сукупності з іншими доказами у справі, висновки цього суду про відсутність права позивача на поновлення договорів оренди за статтею 33 Закону України "Про оренду землі" є передчасними.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; за статтями 142-144 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об`єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Порядок та умови набуття права користування земельною ділянкою на умовах оренди встановлено Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі", ст. 1 якого визначає, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі термінове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендарю для ведення підприємницької та іншої діяльності.

За статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно з приписами ст. 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

За встановлених вище обставин справи та умов договорів, строк дії спірних договорів оренди закінчився 06.11.2016.

Підстави і порядок поновлення договору оренди землі врегульовані нормою статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Згідно п. 2.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" у вирішенні спорів, пов`язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності з 12.03.2011).

Відповідно до частин першої - третьої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Згідно ч.5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування частини 6 статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі №6-2027цс15.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 03.10.2016, маючи намір продовжити дію Договорів, направив відповідачу проект Додаткової угоди про поновлення Договору оренди земельної ділянки та внесення до нього змін, підписаний та скріплений печаткою разом з необхідними копіями та додатками.

Позивач, скориставшись наданим йому правом ініціювання внесення змін до договору, відобразив їх у проектах додаткових угод, п.1.1. якої передбачив поновленням строку дії договору на 15 років до 06.11.2021.

Разом з тим, відповідач у встановлений законом строк не розглянув звернення позивача, обґрунтованих заперечень щодо поновлення строку дії Договору не надав, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Наявні в матеріалах справи листи відповідача не свідчать про розгляд відповідачем звернення позивача від 03.10.2016 у встановлений законом строк.

Зважаючи на викладені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач є таким, що має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), а переважне право орендаря підлягає захисту.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі, є порушенням прав позивача.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У ст. 205 ЦК України наведено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Законом закріплено презумпцію правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). З наведеного випливає, що правочин (договір) є правомірним, а отже - дійсним.

Неправомірність (недійсність) правочину повинна бути прямо передбачена законом або встановлена рішенням суду, що набрало законної сили. Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" встановлений перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК України.

Згідно частин 2, 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Визнання правочину недійсним судом не вимагається лише у тому випадку, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Колегія суддів погоджується з висновками суду стосовно безпідставності доводів відповідача щодо перевищення повноважень Пологівською РДА під час укладення договорів оренди у 2006 році, оскільки вимоги про визнання недійсними договорів оренди землі від 07.12.2006 відповідачем у справі не заявлялися, а правомірність цих договорів Запорізькою ОДА у встановленому законом порядку не оспорювалася.

Відповідно до ч.9 ст.33 Закону України "Про оренду землі" відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Згідно ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Оскільки за змістом ст.33 Закону України "Про оренду землі" підписання додаткової угоди, яка має оформлювати факт поновлення договору, є обов`язковим, то до відносин щодо її підписання підлягають застосуванню спеціальні норми ГК України щодо порядку обов`язкового укладення чи зміни договорів.

За змістом ст.187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Відповідно до ч.4 ст.33 Закону України "Про оренду землі" при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Відповідно до ст. 15 вказаного Закону істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

У разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

Отже, у разі встановлення належного виконання орендарем обов`язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди, орендодавець вважатиметься таким, що порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Колегія суддів зазначає, що лист повідомлення орендар отримав 03.10.2016, тобто місячний строк для надання відповіді закінчується 04.11.2016, у визначений законодавством строк відповідач відповіді не надав, а лише листом від 27.11.2016 запросив додатковий перелік документів.

Крім того, зазначений лист не містив інформації щодо невідповідності листа - повідомлення з проектом додаткової угоди вимогам закону або щодо непогодження істотних умов.

Водночас Закон України "Про оренду землі" не передбачає обов`язкового надання орендарем інших додаткових документів до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, окрім проекту додаткової угоди.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів відповідача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про задоволення позову.

Доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає обґрунтованими з вищевикладених підстав.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Запорізької обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 у справі №910/233/18.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Запорізької обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 у справі №910/233/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2018 у справі №910/233/18 залишити без змін.

4. Матеріали справи №910/233/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 27.05.2019 після виходу членів колегії суддів з тривалих відпусток.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б.Михальська

А.І. Тищенко