ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019м. ДніпроСправа № 904/1126/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. , розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОГАЗ БУД", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОГАЗ", м. Дніпро

про стягнення коштів у розмірі 14 109,17 грн.

Без виклику (повідомлення) сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОГАЗ БУД» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОГАЗ» про стягнення заборгованості за договором генпідряду №35ADg10730-17 від 01.12.2017 року у розмірі 13 428,00 грн., 3% річних у розмірі 177,69 грн. та інфляційних витрат у розмірі 503,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору генпідряду №35ADg10730-17 від 01.12.2017 року, в частині оплати виконаних позивачем робіт.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2019, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач вимог ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду від 22.03.2019 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав, про наявність справи у суду повідомлений належним чином, що підтверджується підписом його представника у поштовому повідомленні № 505.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Оскільки строк, встановлений для розгляду справи закінчується 20.05.2019, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2017 року між Публічним акціонерним товариством «ДНІПРОГАЗ» (надалі - Відповідач - Генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОГАЗ БУД» (надалі - Позивач -Субпідрядник) укладено Договір генпідряду №35ADg10730-17 (надалі - Договір).

Відповідно до умов п. 1.1 Договору, Генпідрядник доручає, Субпідрядник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконати роботи монтаж системи газопостачання нежитлового приміщення №1 за адресою вул. Троїцька, 3-Б (літ.Б-2) м. Дніпро (нестандартне приєднання), (надалі за текстом - Роботи), на свій ризик, власними силами і засобами, та здати Роботи Генпідряднику в обумовлені Договором строки, а Генпідрядник зобов`язується прийняти виконанні роботи та оплатити їх на умовах даного Договору.

Роботи повинні здійснюватися у відповідності з обсягами Робіт, визначеними сторонами за додатковими письмовими домовленостями, у відповідності з вимогами будівельних норм і правил та з умовами даного Договору (п. 1.2. Договору).

Невід`ємною частиною Договору є Договірна ціна та локальний кошторис (п. 1.3. Договору).

Відповідно до пункту 2.1. Договору Договірна ціна робіт за даним Договором буде визначатись, виходячи з об`ємів всіх виконаних робіт та їх переліку. Загальна Договірна ціна становитиме суму всіх договірних цін на роботи, що будуть відображені в «Актах виконаних робіт» (форма КБ-2в) та «Довідка про вартість виконаних підрядних робіт» (форма №КБ-3), та не повинна перевищувати 15 585,60 грн. у тому числі ПДВ 2 597,60 грн. Вартість всіх робіт за Договором визначається Сторонами у Локальних кошторисах, які є невід`ємною частиною Договору.

Перегляд договірної ціни повинен бути обґрунтований розрахунками і оформляється Сторонами шляхом підписання та скріплення печатками Сторін додаткової угоди до даного Договору (п. 2.3. Договору).

За ведення генпідряду, Субпідрядник сплачує у безготівковій формі на поточний рахунок Генпідрядника у розмірі 2% від загальної вартості робіт за цим договором, в термін п`яти банківських днів після отримання коштів згідно п. 4.2. (п. 2.4. Договору).

Згідно п. 4.1. Договору протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання цього договору, Генпідрядник здійснює авансовий платіж на розрахунковий рахунок Субпідрядника у вигляді попередньої оплати, яка складає 7 792,80 грн. у тому числі ПДВ 1 298,80 грн. Повний розрахунок за виконані роботи генпідрядник виконує після фактичного завершення робіт, на підставі Акту виконаних робіт, підписаного уповноваженими представниками сторін, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання даного акту.

Відповідно до п.4.2. Договору оплата робіт здійснюється Генпідрядником в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Субпідрядника, зазначений у розділі 17 цього Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору строк виконання Робіт здійснюється протягом 120 (сто двадцять) календарних днів з моменту підписання договору.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 31 грудня 2018 року, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання зобов`язань за даним Договором (п. 15.1. Договору).

Сторонами також підписано договірну ціну, локальні кошториси та довідку про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2018 року (а.с. 24-28).

На виконання умов договору позивачем виконано роботи на загальну суму 13 428,00 грн., що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 року від 28.09.2018 року (а.с. 29-30) та Актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 28.09.2018 року (а.с.31), які підписані представника ми сторін без заперечень.

Однак відповідач за надані послуги не розрахувався, в наслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 13 428,00 грн., що і стало причиною спору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст договору та взяті за ним зобов`язання свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини субпідряду, які регулюються нормами ЦК України та ГК України.

У силу вимог ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 321 ГК України, ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, достроково.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами ч. 1 ст. 843, ст. 844 ЦК України у договорі підряду встановлюється ціна роботи або спосіб її визначення, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з п. 96 Постанови КМ України від 01.08.2005 року № 668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду.

Договором підряду може бути передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт (об`єкта будівництва) або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. У договорі підряду сторони можуть передбачати надання замовником авансу з визначенням порядку його використання (п. 98 Постанови КМ України від 01.08.2005 року № 668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві").

Пунктом 99 Постанови КМ України від 01.08.2005 року № 668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві", передбачено, що розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи.

Порядок подання підрядником документів про обсяги і вартість виконаних робіт, проведення перевірки їх достовірності, підписання та оплати замовником визначається у договорі підряду.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.

Факт наявності заборгованості за договором підтверджений матеріалами справи та відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, Позивач виконав умови договору генпідряду №35ADg10730-17 від 01.12.2017 року належним чином, що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт від 28.09.2018 року (а.с.29-30) та Актом вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт від 28.09.2018 року (а.с.31), які підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень, а Відповідач не виконав покладених на нього обов`язки по договору щодо проведення розрахунку за виконані роботи.

04.01.2019 року Позивач звернувся до Відповідача з претензією № 01/01 (а.с.33-38), в якій посилався на укладений договір генпідряду №35ADg10730-17 від 01.12.2017 року (а.с.35) та просив сплатити заборгованість у 7 (семи) дений термін з моменту отримання цієї претензії.

Відповідач на претензію не відреагував, заборгованість Позивачу не погасив.

На підставі викладеного позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі - 13 428,00 грн.

За неналежне виконання умов договору крім основного боргу Позивач також просить стягнути з Відповідача 3% річних за період з 04.10.2018 по 13.03.2019 у сумі 177,69 грн. та інфляційні втрати за період з 01.11.2018 по 28.02.2019 - 503,48 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Перевіривши розрахунок 3% річних за період з 04.10.2018 по 13.03.2019 судом встановлено, що їх сума, що підлягає до стягнення становить 177,69 грн.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати, за період з листопада 2018 року по лютий 2019 року що підлягають до стягнення становлять 503,48 грн.

Згідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 13 428,00 грн., інфляційних втрат 503,48 грн., 3% річних 177,69 грн.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОГАЗ БУД" до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОГАЗ" про стягнення коштів у розмірі 14 109,17 грн. задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДНІПРОГАЗ» (49029, м. Дніпро, вул. Олександра Кониського, буд. 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОГАЗ БУД» (49029, м. Дніпро, вул. Олександра Кониського, буд. 5, ) суму основного боргу - 13 428,00 грн., 3% річних - 177,69 грн., інфляційних втрат - 503,48 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 17.05.2019

Суддя Н.Г. Назаренко