ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.04.2019р.                                                                                                            Справа №905/2279/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

секретар судового засідання Барбаш Д.К.

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Південна, 1, ) в особі Слов’янського управління по газопостачанню та газифікації (84122, Донецька область, м.Слов’янськ, вул.Чубаря, 28-Б, )

до відповідача: Рай-Олександрівської сільської ради Слов’янського району Донецької області (84186, Донецька область, с.Рай-Олександрівка, вул.Шкільна, 63, ),

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Миколаївської міської ради Слов’янського району Донецької області (84182, Донецька область, Слов’янський район, м.Миколаївка, площа Енергетиків, буд.2/14, ),

про стягнення 7174,75 грн.

за участю представників сторін:

від позивача:  не з’явився

від відповідача: не з’явився

від 3-ї особи: не з’явився

Позивач, Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов’янського управління по газопостачанню та газифікації звернувся до господарського суду Донецької області із позовом до відповідача, Рай-Олександрівської сільської ради Слов’янського району Донецької області про стягнення заборгованості з розподілу природного газу у розмірі 9771,06 грн., пені – 3097,50 грн., 3% річних – 760,03 грн., інфляційних – 2622,33 грн.

Ухвалою суду від 26.12.2018р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/2279/18, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

03.01.2019р. до господарського суду надійшла заява №905/2279/18 від 29.12.2018р., згідно з якою позивач заявив вимоги про стягнення суми заборгованості з розподілу природного газу у розмірі 694,89 грн., пені – 3097,50 грн., 3% річних – 760,03 грн., інфляційних – 2622,33 грн.

Виходячи з того, що нормами п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України встановлено право позивача до закінчення підготовчого засідання, якщо справа розглядається в порядку загального позовного провадження, зменшити або збільшити розмір позовних вимог, судом розглядається позов Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов’янського управління по газопостачанню та газифікації з урахуванням вказаної заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов типового договору розподілу природного газу №1113 від 01.01.2016р., укладеного шляхом подання 01.01.2016р. Рай-Олександрівською сільською радою Слов’янського району Донецької області заяви-приєднання №1113т від 0101.2016р. до умов типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не  побутовим), внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість, що стало підставою для нарахування інфляційних втрат, 3% річних та неустойки.

Ухвалою суду від 26.12.2018р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/2279/18, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.02.2019р. залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Миколаївську міську раду Слов’янського району Донецької області (84182, Донецька область, Слов’янський район, м.Миколаївка, площа Енергетиків, буд.2/14, ).

При цьому, клопотання Миколаївської міської ради Слов’янського району Донецької області про заміну відповідача, а саме з Рай-Олександрівської сільської ради Слов’янського району Донецької області на Миколаївську міську раду Слов’янського району Донецької області залишено судом без задоволення, з огляду на те, що відповідно до інформації, яка наявна у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме у розділах «Відомості про перебування юридичної особи у процесі припинення», «Дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, підстава для його внесення», даних щодо перебування Рай-Олександрівської сільської ради Слов’янського району Донецької області в стані припинення або припинено відсутні.

Відповідач в жодне судове засідання не з’явився, відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив. Одночасно, за висновками суду, Рай-Олександрівська сільська рада Слов’янського району Донецької області була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи з урахуванням наступних обставин.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України     передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України,     у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

За змістом ч.4 ст.89 вказаного Кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із відомостями, які наявні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 84186, Донецька область, с.Рай-Олександрівка, вул.Шкільна, 63.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду від 26.12.2018р., 14.01.2019р., 12.02.2019р., 05.03.2019р., 19.03.2019р., 11.04.2019р. були направлені рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на вказану адресу місцезнаходження відповідача.

Ухвала суду від 26.12.2018р. була вручена представнику відповідача 08.01.2019р., про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №016.

В той же час, ухвали суду від 14.01.2019р., 12.02.2019р., 05.03.2019р., 19.03.2019р. повернулись на адресу суду із позначками відділення поштового зв’язку «інші причини, що не дали змоги виконати обов’язки щодо пересилання поштового відправлення».

Водночас, ухвала суду від 11.04.2019р. або докази її вручення вказаному учаснику господарського процесу до місцевого суду не повернулись. З інформації, яка наявна на офіційному веб-порталі Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (розділ «Відстеження поштових пересилань»), вбачається, що відповідне поштове відправлення надійшло до сортувального центру.

Приймаючи до уваги направлення    господарським судом   поштової кореспонденції за адресою Рай-Олександрівської сільської ради Слов’янського району Донецької області, яка наявна у матеріалах справи, в тому числі, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

Одночасно, судом вчинялись повідомлення шляхом телефонного зв’язку з відповідачем, про що свідчить телефонограма №152 від 15.04.2019р.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень»     усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 вказаного нормативно-правового акту   для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Відтак, господарський суд зауважує, що відповідач мав можливість ознайомитись, з ухвалами у цій справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Миколаївська міська рада Слов’янського району Донецької області у поясненнях №943/03-10-14-1 від 25.02.2019р. проти задоволення позовних вимог заперечувала з посиланням на те, що копії актів рахунків №71 від 31.01.2016р., від 29.02.2016р., від 31.03.2016р., від 30.04.2016р. від 31.10.2016р. підписані одноособово позивачем, внаслідок чого не є належними доказами надання оператором ГРМ споживачу послуг з розподілу природного газу. Крім того, як вказувала третя особа, позивачем не надано нового розрахунку пені, процентів річних та інфляційних у зв’язку із подання заяви про зменшення позовних вимог в частині основного боргу.

Позивач у поясненнях №431/04 від 14.03.2019р., №537/04 від 27.03.2019р. вказував, що зменшення позовних вимог в частині основного боргу відбулось у зв’язку зі зверненням відповідача до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов’янського управління по газопостачанню та газифікації із заявою від 13.12.2018р., тобто під час розгляду вказаного спору у судовому порядку, внаслідок чого відсутні підстави для перерахунку заявлених до стягнення сум пені, процентів річних та інфляційних. Крім того, позивач зазначав, що в силу приписів п.6.6 укладеного сторонами договору надання послуг з розподілу природного газу підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг, а підписання саме актів-рахунків з боку споживача не передбачено ні умовами договору розподілу природного газу №1113 від 01.01.2016р., ні Кодексом газорозподільних систем.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми ст.43 цього кодексу зобов’язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як визначено у ч.1 ст.202  Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п.2 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а відсутність учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

У судовому засіданні 17.04.2019р. в порядку ст.240 Господарського процесуального кодексу України складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,   господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов’язання виникають, зокрема, з договору.

Частиною 3   ст.184 Господарського кодексу України   передбачено, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених   статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами   статті 181 цього Кодексу   та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

За змістом ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.633 вказаного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).   Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч.1   ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ст.40 Закону України «Про ринок природного газу»   розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов'язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов'язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

01.01.2016р. Рай-Олександрівською сільською радою Слов’янського району Донецької області було підписано заяву-приєднання №113т до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), згідно з якою, ознайомившись з умовами типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою №2498 від 30.09.2015р. Національної комісії, що      здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, на офіційному сайті оператора ГРМ в мережі Інтернет, відповідач приєднався до умов договору (персональний ЕІС-код як суб’єкта ринку природного газу №56XS00004910G00W).

Відповідно до п.п.1.1,   1.2, 1.3 типового договору останній є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об’єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу   і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою №2494 від 30.09.2015р. Національної комісії, що      здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України   на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

За цим договором оператор ГРМ зобов’язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов’язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Частиною 2   ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що споживач зобов'язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Відповідно до п.6.6 типового договору надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільчих систем.

Постановою №3165 від 29.12.2015р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для ПАТ «Донецькоблгаз» тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами встановлений у розмірі 352,80 грн (без ПДВ) за 1000 куб. м.

З підписанням додаткової угоди до типового договору розподілу природного газу №1113 від 01.01.2016р. сторони погодили, з посиланням на зміст постанови №426 від 24.03.2016р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для ПАТ «Донецькоблгаз», з 01.04.2016р. оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом 474,96 грн. з ПДВ.

Як свідчать матеріали справи, на виконання зобов’язань, заснованих на типовому договорі та заявці-приєднанні №1113 від 01.01.2016р., позивачем та відповідачем було підписано, зокрема, наступні акти розподілу природного газу:

-          №71 від 01.02.2016р. у січні 2016 року обсягом 8,172 тис. куб. м,

-          №71 від 01.03.2016р. у лютому 2016 року обсягом 6,858 тис. куб. м,

-          №71 від 01.04.2016р. у березні 2016 року обсягом 5,568 тис. куб. м,

-          №71 від 01.11.2016р. у жовтні 2016 року обсягом 4,841 тис. куб. м,

-          №71 від 01.12.2016р. у листопаді 2016 року обсягом 8,178 тис. куб. м,

-          №71 у грудні 2016 року обсягом 10,407 тис. куб. м.

Крім того, як вказує позивач, на виконання умов укладеного сторонами правочину у квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов’янського управління по газопостачанню та газифікації надало послуги з розподілу природного газу  Рай-Олександрівській сільській раді Слов’янського району Донецької області в обсязі 0,805 тис. куб. м.

Згідно з п.6 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг. Оператор ГРМ до п’ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ. Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов’язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством. До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ установлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

У відповідності до розділу 5 типового договору розподілу природного газу №1113 від 01.01.2016р. облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об’єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Визначення об’єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заявці-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених  Кодексом газорозподільних систем та цим договором. Порядок визначення об’єму розподіленого споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об’ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього договору. Визначені за умовами цього договору об’єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов’язковими для їх використання у взаємовідносинах між споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення об’єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або у судовому порядку. До вирішення цього питання величина об’єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

За даними, які наявні у витягу зі звіту з обчислювача про погодинне споживання природного газу за квітень 2016 року, який підписано та скріплено печатками постачальника та споживача, останнім було спожито 803,6 куб. м природного газу.

Аналогічні за змістом дані щодо обсягів розподіленого природного газу (з урахуванням нормованих втрат природного газу обсягом 0,001 тис. куб. м) відображені Оператором ГРМ Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов’янського управління по газопостачанню та газифікації у акті №71 від 01.05.2016р. Вказаний акт було скеровано на адресу споживача для підписання.

За твердженням позивача, Рай-Олександрівська сільська рада Слов’янського району Донецької області примірник означеного акту Оператору ГРМ не повернула.

Виходячи з того, що відповідач своїм правом на участь у судових засіданнях не скористався, факту надання послуг з розподілу природного газу у визначеному позивачем обсязі не спростував, з огляду на приписи Кодексу газорозподільних систем та типового договору розподілу природного газу №1113т від 01.01.2016р., суд розглядає справу за наявними у матеріалах справи документами та приймає до уваги обсяги розподіленого енергоносія, які визначені Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов’янського управління по газопостачанню та газифікації у спірний період.

Як зазначає позивач, відповідач встановлений договором обов’язок по оплаті отриманих послуг з розподілу природного газу у повному обсязі та у передбачений договором строк не виконав, внаслідок чого Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов’янського управління по газопостачанню та газифікації заявлено вимоги, зокрема, про стягнення основного боргу у розмірі 694,89 грн.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу норм підп.1, 3, 4 п.6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем      розрахунки споживача за договором розподілу природного газу здійснюються за тарифом, встановленим регулятором для відповідного Оператора ГРМ, виходячи з величини приєднаної потужності об'єкта споживача. Розрахунковим періодом за договором розподілу природного газу є календарний місяць. Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператора ГРМ.

За приписами п.6.4 типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Як свідчать матеріали справи, Оператором ГРМ були виставлені наступні акти-рахунки на оплату послуг з розподілу природного газу за період січень-квітень, жовтень-грудень 2016 року на загальну суму 20   229,60, а саме:

-          №71 від 31.01.2016р. на суму 3459,70 грн. (січень 2016 року),

-          №71 від 29.02.2016р. на суму 2903,40 грн. (лютий 2016 року),

-          №71 від 31.03.2016р. на суму 2357,27 грн. (березень 2016 року),

-          №71 від 30.04.2016р. на суму 382,34 грн. (квітень 2016 року),

-          №71 від 31.10.2016р. на суму 2299,28 грн. (жовтень 2016 року),

-          №71 від 30.11.2016р. на суму 3884,70 грн. (листопад 2016 року),

-          №71 від 29.12.2016р. на суму 4942,91 грн. (грудень 2016 року).

Відтак, за висновками суду, з огляду на те, що послуги з розподілу природного газу здійснювались протягом січня-квітня, жовтня-грудня 2016 року, строк виконання зобов’язання з оплати вказаних послуг настав.

З виписки по рахунку №3139 Слов’янського управління по газопостачанню та газифікації Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» вбачається, що на виконання приписів типового договору розподілу природного газу №1113т від 01.01.2016р. за період з 28.11.2016р. по 29.12.2018р. відповідачем перераховано на користь Оператора ГРМ грошові кошти у загальному розмірі 10   458,54 грн (28.11.2016р. – 1603,93 грн., 19.12.2016р. – 3884,70 грн., 29.12.2016р. – 4942,91 грн.).

У подальшому, 10.12.2018р. (вх.№2948 від 13.12.2018р.) відповідач звернувся до Оператора ГРМ з листом №5453/03-10-14-1 від 10.12.2018р. за змістом якого зазначав, що Рай-Олександрівською сільською радою Слов’янського району Донецької області в 2016 році помилково було перераховано на р/р 3139 (споживання природного газу) грошові кошти за послуги з транспортування природного газу у загальній сумі 10   706,64 грн., та просив здійснити коригування помилково перерахованих грошових коштів на рахунок №3139 (15.02.2016р. – 3459,70 грн., 12.03.2016р. – 2903,40 грн., 26.05.2016р. – 2739,61 грн., 25.11.2016р. – 1603,93 грн.).

Разом з тим, у заяві №905/2279/18 від 29.12.2018р. Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов’янського управління по газопостачанню та газифікації зазначало про задоволення викладених у вказаному вище листі сільської ради вимог про коригування помилково перерахованих грошових коштів частково, а саме на суму 9076,17 грн., оскільки саме в цій сумі наявна переплата позивача за договором постачання природного газу на 2016 рік.

Крім того, за змістом додаткових пояснень №537/04 від 27.03.2019р. позивач зазначав, що грошові кошти у сумі 1603,93 грн., на які наявне посилання у листі №5453/03-10-14-1 від 10.12.2018р., були враховані Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов’янського управління по газопостачанню та газифікації при здійснені розрахунку.

Відтак, з урахуванням того, що в період січень-квітень, жовтень-грудень 2016 року позивач на виконання типового договору розподілу природного газу №1113 від 01.01.2016р. надав послуги з розподілу природного газу на загальну суму 20   229,60 грн., а відповідач перерахував на користь продавця в рахунок оплати наданих послуг грошові кошти у загальному розмірі 19   534,71 грн. (з урахуванням листа №5453/03-10-14-1 від 10.12.2018р. Рай-Олександрівської сільської ради Слов’янського району Донецької області), заборгованість відповідача за вказаним правочином (в межах предмету позову) на теперішній час становить 694,89 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач зобов’язання, засновані на типовому договорі та заявці-приєднанні від 04.01.2016р., виконав належним чином, зауважень щодо кількості та якості отриманих послуг з розподілу природного газу розподільними трубопроводами у січні-квітні, жовтні - грудні 2016 року від відповідача не надходило, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обов’язки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов’янського управління по газопостачанню та газифікації до Рай-Олександрівської сільської ради Слов’янського району Донецької області про стягнення  заборгованості з розподілу природного газу у розмірі 694,89 грн підлягають задоволенню.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання  (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов'язання настають  правові  наслідки, встановлені договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.8.2 типового договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення 3097,50 грн. пені за загальний період з 11.02.2016р. по 10.07.2017р.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що сума пені є фактично більшою, ніж заявлена позивачем до стягнення. Проте, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню на визначену позивачем суму, а саме 3097,50 грн.

Одночасно, за приписами ст.625 Цивільного кодексу України   боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищенаведене, позивач нарахував 760,03 грн. 3% річних за період з 11.02.2016р. по 31.10.2018р., інфляційні втрати в сумі 2622,33  грн за період з лютого 2016 року по вересень 2018 року.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних, суд встановив, що сума 3% річних є фактично більшою, ніж заявлена позивачем до стягнення. Проте, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню на визначену позивачем суму, а саме 760,03 грн.

Дослідивши розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем, суд зазначає про наступне:

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з огляду на вищенаведене, базою для нарахування інфляційної складової боргу є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення – лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

За висновками суду, позивачем при здійсненні розрахунку інфляційних збитків, вказаних правил враховано не було, що призвело до безпідставного збільшення інфляційної складової боргу. За розрахунком суду, стягненню з відповідача на користь позивача належить інфляційна складова боргу у розмірі 2514,60 грн.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, з’ясувавши обставини, пов’язані з правильністю здійснення позивачем розрахунків пені, 3% річних, інфляційних втрат, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 2514,60 грн. Крім того, позовні вимоги про стягнення суми пені та 3% річних підлягають задоволенню у повному обсязі на визначені позивачем суми, а саме 3097,50 грн. та 760,03 грн.

Окремо, суд зазначає, що помилкове перерахування грошових коштів відповідачем та наявність обставин переплати за іншим правочином (постачання природного газу) не звільняє відповідача (споживача) від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання за типовим договором розподілу природного газу №1113 від 01.01.2016р.

Таке помилкове перерахування зайвих коштів відповідачем по зобов’язанням з постачання природного газу за 2016 рік не підлягало виправленню позивачем за власним волевиявленням на рахунок боргових зобов’язань відповідача з розподілу природного газу.

До того ж, таке звернення відповідача до позивача із листом щодо коригування надлишково сплачених коштів за поставку енергоресурсу у 2016 році відбулось тільки після звернення Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов’янського управління по газопостачанню та газифікації до суду із даним позовом.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1762 грн. підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 46, 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов’янського управління по газопостачанню та газифікації до Рай-Олександрівської сільської ради Слов’янського району Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Миколаївської міської ради Слов’янського району Донецької області, про стягнення заборгованості з розподілу природного газу у розмірі 694,89 грн. - задовольнити, пені – 3097,50 грн. - задовольнити, 3% річних – 760,03 грн. - задовольнити, інфляційних – 2622,33 грн. – задовольнити частково, а саме в сумі 2514,60 грн.

Стягнути з Рай-Олександрівської сільської ради Слов’янського району Донецької області на користь Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Слов’янського управління по газопостачанню та газифікації заборгованість з розподілу природного газу у розмірі 694,89 грн., пеню – 3097,50 грн., 3% річних – 760,03 грн., інфляційні – 2514,60 грн., а також судовий збір в сумі  1735,54 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 17.04.2019р.

Повний текст рішення складено та підписано 02.05.2019р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Південна, 1, ) в особі Слов’янського управління по газопостачанню та газифікації (84122, Донецька область, м.Слов’янськ, вул.Чубаря, 28-Б, ).

Відповідач - Рай-Олександрівська сільська рада Слов’янського району Донецької області (84186, Донецька область, с.Рай-Олександрівка, вул.Шкільна, 63, ).

Суддя                                                                                                                      О.М. Сковородіна