ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 Справа № 904/4741/18

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Орєшкіна Е.В., Кузнецова І.Л.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

представники сторін:

від позивача: Касьян О.В., довіреність №99/11-14 від 28.12.2018, посвідчення №1455 від 11.12.2007, адвокат

від відповідача: Гейко В.І., посвідчення №1037 від 15.03.2005, ордер серії ДП№506/004 від 01.02.2018, адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2019 у справі №904/4741/18 (суддя Мельниченко І.Ф.; рішення ухвалене о 12:53 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 22.01.2019)

за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, м.Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза", м.Дніпро

про стягнення 272774,49 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза" про стягнення 272774,49 грн. заборгованості за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2019 у справі №904/4741/18 (суддя Мельниченко І.Ф.) позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза" на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради 272774,49 грн., що складають суму заборгованості за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням, та 4091,62 грн. судового збору.

Не погодившись з означеним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гінза" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2019 у справі №904/4741/18 повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза" про стягнення коштів відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що оскаржене рішення суду не відповідає вимогам процесуального законодавства, а висновки суду щодо спірних обставин справи не ґрунтуються на належних допустимих, достовірних та достатніх доказах.

Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради надало відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2019 у справі №904/4741/18 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, та на підставі всебічного з`ясування обставин справи. Тому просить залишите це рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

За результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 15.05.2019 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлені наступні обставини.

Між Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради, правонаступником якого Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (далі - позивач; Водоканал) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гінза" (далі - відповідач; Абонент) укладено Договір на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення №0284 від 28.09.2015 (далі - Договір).

Відповідно до п. 2.1. Договору, Водоканал зобов`язався надавати Абоненту послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення, а Абонент зобов`язався оплачувати послуги в порядку і на умовах, визначених договором та діючим законодавством.

Згідно з п. 2.2. Договору, місце надання послуг Водоканалом Абоненту є точка розподілу, визначена сторонами в акті визначення точки розподілу та розмежування балансової приналежності водопровідних та каналізаційних мереж.

Відповідно до п. 3.15. Договору, Абонент, на балансі якого знаходяться мережі водовідведення, несе відповідальність за порушення норм щодо кількості та концентрації шкідливих речовин в стічних водах, які скидають до мереж Субабоненти, орендарі, суборендарі.

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах використовуються як дані лабораторії Водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі (п. 3.18. Договору).

Нарахування проводяться по нормативу плати за очищення 1 куб. м стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій, обсягом скинутих понад нормативно забруднених стічних вод та коефіцієнтом кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми (п. 3.16. Договору).

У Преамбулі до Договору та п. 9.2. Договору сторони погодили, що всі правовідносини, які виникають з договору та не врегульовані ним, регламентуються відповідними нормами законодавства України, зокрема, Правилами №190, Інструкцією №37, Правилами №37 тощо.

У період серпень 2015 - червень 2017 років з метою встановлення допустимої концентрації забруднюючих речовин, представниками позивача, у присутності представника відповідача - Люботинського С.М. було неодноразово здійснено відбір проб стічних вод за адресою останнього у м. Дніпро по вул. Робоча, 23, а саме: 26.08.2015, 23.12.2015, 15.08.2016, 05.12.2016, 07.06.2017, про що складено акти відбору проб стічних вод (а.с. 32-33, 39-40, 46-47, 59-60, 69-70).

Зазначені вище акти про відбір проб підписані представником відповідача - Люботинським С.Н. без зауважень, з приміткою про взяття проб для проведення паралельного аналізу стічних вод, крім проби, відібраної 05.12.2016.

З протоколів вимірювань показників складу та властивостей стічних вод вбачається, що основний аналіз було виконано лабораторією Водоканалу, дослідження проб було розпочато в день їх відібрання.

За результатами проведення позивачем лабораторних вимірювань у стічних водах відповідача було виявлено перевищення допустимих концентрацій за показниками: по завислим речовинам, азоту амонійному, ортофосфатам, залізу, ХСК, БСК5 та сухому залишку, про що свідчать протоколи від 26.08.2015, 23.12.2015, 15.08.2016, 07.06.2017 та 05.12.2016 (а.с. 30-31, 37-38, 44-45, 57-58, 67-68).

Після дослідження якості води, позивач листами №7292/2414 від 16.06.2017, №9213/2414 від 20.12.2016, №10893 від 06.09.2017, №11343/5901 від 09.09.2015, № 795/5901 від 04.01.2016, №6004/24-14 та № 7620/2614 повідомив відповідача про порушення ним Правил приймання стічних вод, яке полягає в перевищенні допустимих концентрацій в стічній воді та направив відповідні рахунки для сплати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням на загальну суму 246740,51 грн.

Так листом від 06.09.2017 за вих. №10893 позивачем направлено відповідачу такі рахунки: №18773 від 28.02.2017 на суму 16203,17 грн., №46623 від 31.05.2017 на суму 26033,98 грн., №65786 від 31.07.2017 на суму 195898,22 грн. (а.с. 34, 36, 41, 43, 48, 54, 56, 64, 66, 71-75).

Листом від 02.11.2016 №7620/2614 позивачем направлено відповідачу рахунки: №105433 від 30.11.2015 на суму 12452,03 грн., №19145 від 29.02.2016 на суму 8461,92 грн., №84340 від 30.09.2016 на суму 13725,17 грн. (а.с. 48-53).

14.03.2017, у зв`язку з не виділенням підприємством відповідача відповідального працівника, відбір проб здійснено не було, про що також було складено відповідний акт та здійснено нарахування плати у відповідності з п. 7.13. Правил №129 (а.с.63).

Вказаний акт з розрахунком величини плати за скид стічних вод в сумі 26033,98 грн. також направлено на адресу відповідача листом №3773/2414 від 13.04.2017 (а.с.61).

Відповідно до п. 4.4. договору виходячи з даних Звітів про контрольні показники приладів і засобів обліку розрахункового місяця, наданих Абонентом Водоканалу (п.4.3. Договору), а також актів обстеження Водоканал визначає об`єм наданих Абоненту послуг за Розрахунковий місяць, розмір плати за скид понаднормативних забруднень та розмір оплати послуг за цей Розрахунковий місяць та надає Абоненту, не пізніше десятого числа місяця, наступного за Розрахунковим місяцем, два примірника акта-рахунку приймання наданих послуг, підписаних уповноваженою особою та скріплених печаткою Водоканалу.

Доказів здійснення оплати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням на загальну суму 272774,49 грн., відповідач на момент розгляду спору не надав.

Відповідно до п. 4.10. Договору величина плати за скид стічних вод у систему водовідведення Водоканалу з понаднормативним забрудненням розраховується згідно інструкції №37. Така оплата здійснюється Абонентом не пізніше 10 днів з дати отримання листа-повідомлення та рахунку.

Несплата відповідачем означених вище рахунків стала приводом для звернення позивача до господарського суду з позовом до відповідача про примусове стягнення цих грошових коштів в судовому порядку, що й є предметом спору у цій справі.

Спірні правовідносини сторін виникли з приводу виконання умов договору з надання послуг водопостачання та водовідведення.

Укладений між позивачем та відповідачем договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі статтями 173, 174, 175 Господарського кодексу України (статтями 11, 202, 509 Цивільного кодексу України) і відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України та статтею193 Господарського кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Задовольняючи повністю позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що позивачем правомірно застосовані правила для розрахунку суми плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням, натомість відповідач доказів здійснення оплати за скид таких вод на загальну суму 727774,49 грн. на момент розгляду спору не надав.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких мотивів.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 44 Водного кодексу України визначені обов`язки водокористувачів, які зобов`язані, зокрема, дотримуватися встановлених нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища закріплено, що екологічні нормативи розробляються і вводяться в дію центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, та іншими уповноваженими на те державними органами відповідно до законодавства України.

За своєю правовою природою між сторонами склалися правовідносини, які виникли в під час виконання договору про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації і пов`язані з наданням і отриманням вказаних послуг, та на момент проведення позивачем перевірки дотримання відповідачем умов цього договору регулювалися Законом України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" №2918-ІІІ від 10.01.2002, Законом України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-ІV від 24.06.2004, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 (далі - Правила користування №190) тощо.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 19.02.2002 №37 Про затвердження Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за №402/6690, затверджено відповідні Інструкція та Правила, які визначають підстави для стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів.

Згідно з пунктом 1.5. Правил приймання на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів (далі - Інструкція) Водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту (далі - місцеві Правила приймання), у яких установлюються допустимі концентрації (далі - ДК) для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися Підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію.

Місцеві Правила приймання згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням Водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров`я України. Місцеві Правила приймання є обов`язковими для всіх Підприємств, яким Водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради (пункт 1.6. Правил приймання).

Так, рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129 затверджено Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (далі - Правила №129).

Зазначеними Правилами №129 встановлені допустимі концентрації шкідливих речовин у стічних водах підприємств.

Згідно п. 2.1.2. Правил №129, Водоканал має право згідно графіку відбору контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод підприємств.

Відповідно до п. 2.1.6. Правил №129, Водоканал має право здійснювати позаплановий (в будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються та застосовувати на підставі результатів контролю (при виявленні порушень Правил приймання та умов договору на надання послуг водопостачання та водовідведення) відповідні заходи. Присутність представника підприємства при відборі обов`язкова.

Відповідно до п. 7.9. Правил №129, зокрема, для визначення вмісту забруднень у своїх стічних водах, підприємства можуть використовувати як дані лабораторії Водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаними іншими лабораторіями, атестованими у даній галузі.

Пунктом 7.11. Правил №129 визначено, що з метою контролю якості стічних вод підприємств Водоканал здійснює відбір разових (контрольних) проб. Ці проби характеризують склад та властивості стічних вод і відповідність фактичних концентрацій забруднюючих речовин допустимим. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понад нормативних забруднень.

Відбір разових проб стічних вод підприємств виконується уповноваженими представниками Водоканалу, що фіксується у спеціальних актах, які підписують як представник Водоканалу, так і представник підприємства.

Акти складаються у двох примірниках - для Водоканалу та підприємства.

Обов`язково робиться примітка про отримання підприємством свого екземпляра акту (п. 7.12. Правил №129).

Крім того, згідно з п. 7.13. Правил №129 при відмові підприємства виділити відповідальну особу для відбору проб, зволіканні з допуском представника Водоканалу на його територію (більш ніж 30 хвилин після його прибуття) або створенні перешкод у відборі пробі обстеженні мереж каналізації Водоканал виставляє підприємству рахунок за понаднормативний скид забруднень з коефіцієнтом кратності Кк=5 за розрахунковий місяць, у якому було вчинене дане порушення.

Згідно з п. 7.23. Правил №129, підприємство зобов`язано оплатити наданий Водоканалом сформований рахунок у 10-ти денний строк з моменту його отримання

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилається, зокрема, на те, що ним було проведено паралельні аналізи відібраних проб, за результатами яких виявлено суттєві розбіжності із основними аналізами.

Відповідно до п. 7.14. Правил №129, за призначенням з разової (контрольної) проби виконують основний, паралельний та арбітражний аналіз.

Основний аналіз виконує лабораторія Водоканалу (п. 7.14.1. Правил №129).

Паралельний аналіз виконує підприємство у будь-якої лабораторії, атестованої у даній галузі (або у своєї лабораторії при її наявності). Проби відбираються за одночасною присутністю представників водоканалу та підприємства. В актах (додатки 3,5) робиться примітка про відбір проб для виконання паралельного аналізу. (п. 7.14.2. Правил №129).

Пунктом 7.14.3. Правил №129 встановлено, що у разі розбіжностей результатів основного та паралельного аналізів у межах похибки методик вимірювання інгредієнтів приймається значення основного аналізу. Якщо розбіжності перевищують похибки, які зазначені у відповідних методиках, проводиться арбітражний аналіз проби.

Відповідно до п. 7.14.4. Правил №129, арбітражний аналіз проводиться лише стосовно тих інгредієнтів, за якими виникли розбіжності. З цією метою:

- при відборі стічних вод проба маркується та оклеюється паперовою стрічкою, опечатується Водоканалом і зберігається у холодильній шафі Водоканалу від 2-х діб до одного місяця (згідно методик вимірювання інгредієнтів);

- при надходженні проби у лабораторію Водоканалу для її зберігання у журналі реєстрації проб обов`язково робиться запис про цілісність опечатування проби;

- про встановлений факт перевищення результатів аналізів Водоканал повідомляє підприємство факсом або телефонограмою та інформує про остаточну дату розпечатування проби (згідно вимог МВВ) для проведення арбітражного аналізу;

- до відкриття проб підприємство надає на адресу Водоканалу попередню інформацію (факсом або телефонограмою) щодо результатів вимірювання, виконаних своєю або іншою лабораторією;

- відкриття проби для арбітражного аналізу та проведення вимірювань проводиться у присутності представників Водоканалу: підприємства та незалежної лабораторії. Відкриття проби для арбітражного аналізу оформляється відповідним актом згідно з додатком 6.

Згідно з п. 7.15. Правил №129, усі витрати, пов`язані з проведенням арбітражного аналізу, здійснює підприємство (за його ініціативою та у лабораторії, яка атестована у (галузі вимірювання якості стічних вод).

Об`єм відібраної разової проби повинен бути достатнім для виконання основного, паралельного та арбітражного аналізів (згідно методик вимірювання інгредієнтів) (п. 7.16. Правил №129).

Відповідно до п. 7.18. Правил №129, результати основного, паралельного та арбітражного аналізів розглядаються комплексно за наявності результатів аналізу усіх проб, вказаних в акті відбору проб.

Згідно п. 7.17. Правил №129, за достовірність результатів вимірювань несе відповідальність лабораторія, яка проводила аналіз.

Результати проведення арбітражного та паралельного аналізів оформлюється офіційним документом лабораторії, що проводила аналіз, та надсилаються на адресу Водоканалу протягом 15 діб після закінчення вимірювань.

Так, в матеріалах справи наявні протоколи паралельних аналізів, проведених на замовлення ТОВ "Гінза":

- протокол дослідження якості води №355/08.16, виконане Товариством з обмеженою відповідальністю "Метал" (свідоцтво про атестацію №ПЧ-07-0/750-2014, видане 27.03.2014) щодо дослідження проби води, яка була відібрана 15.08.2016;

- протокол вимірювань показань якості стічних вод №766, яке виконано лабораторією моніторингу вод Державного агентства водних ресурсів України Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів (свідоцтво про атестацію №204 від 23.10.2012, видане Держводагентством України) щодо дослідження проби води, яка відібрана 05.12.2016;

- протокол вимірювань показників якості стічних вод №266, яке виконано лабораторією моніторингу вод Державного агентства водних ресурсів України Дніпропетровського обласного управління водних ресурсів (свідоцтво про атестацію №204 від 23.10.2012, видане Держводагентством України) щодо дослідження проби води, яка відібрана 07.06.2017.

Як вже зазначено вище, результати проведених паралельних аналізів повинні бути направлені Абонентом Водоканалу протягом 15 діб після закінчення вимірювань та у разі дійсних розбіжностей необхідно в обов`язковому порядку здійснювати арбітражні аналізи відібраних проб води.

В свою чергу, відповідно до п.7.14.4. Правил №129 арбітражний аналіз проводиться лише стосовного тих інгредієнтів, за якими виникли розбіжності. З цією метою, серед іншого, при відборі стічних вод проба маркується та оклеюється паперовою стрічкою, опечатується Водоканалом та зберігається у холодильній шафі Водоканалу від 2-х діб до одного місяця. До відкриття проб підприємство надає на адресу Водоканалу попередню інформацію щодо результатів вимірювання, виконаних своєю або іншою лабораторією.

Таким чином, для встановлення дійсного об`єму перевищення концентрації шкідливих речовин у стічних водах, у разі розбіжності паралельного та основного аналізу, необхідно проводити арбітражний аналіз в місячний термін з моменту відібрання проби, оскільки, максимальний строк її зберігання в холодильній шафі складає один місяць.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, результати проведених паралельних аналізів проб води, відібраних 15.08.2016, 05.12.2016, 07.06.2017, були направлені відповідачем Водоканалу взагалі після закінчення місячного строку, про що свідчать листи №47 від 05.10.2016, №33 від 16.02.2017, №58 від 17.08.2017 (а.с. 116, 127, 143).

Крім того, протоколи №766 та №266 взагалі не містять дати проведення паралельних аналізів.

Відповідно до п. 7.19. Правил №129, при відсутності результатів паралельного аналізу, незгоді підприємства з порядком виконання арбітражного аналізу чи з застосуванням його результатів, усі розрахунки виконуються за результатами основного аналізу.

До того ж, відповідно до акту відбору проби від 05.12.2016, який підписаний представником відповідача без заперечень, остання відібрана лише для проведення основного аналізу, що свідчить про те, що відповідач не виявив бажання проведення паралельного аналізу даної проби та фактично погодився з результатами основного аналізу.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що надані відповідачем протоколи комісії ТОВ "Гінза" щодо виявлених порушень, які допущені Водоканалом при відібранні проб, судом до уваги не приймаються, оскільки ні умовами договору, ні чинним законодавством не передбачено складення такого документу, а тому відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, ці документи не є допустимими доказами у цьому спорі.

Щодо посилань відповідача на незаконність розрахунку додаткової плати за понаднормативні забруднення, то суд першої інстанції правильно прийняв до уваги, що зі змісту позову та матеріалів справи вбачається, що при відборі проб, їх аналізу та розрахунку плати позивач керувався Правилами приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська, затвердженими рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129 (Правила №129).

Відповідно до статті 13 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення належать, зокрема, затвердження місцевих правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення відповідних населених пунктів.

Правила №129, затверджені рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 та станом на час розгляду справи не скасовані в порядку встановленому законом.

Отже, скасування Правил приймання стічних вод у відомчі системи каналізації населених пунктів України розпорядженням Кабінету Міністрів України №166-р від 10.03.2017 не свідчить про нечинність місцевих правил приймання стічних вод підприємств, в даному випадку затверджених рішенням Запорізької міської ради №167 від 29.05.2003, яке є чинним.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (надалі Мінрегіону) від 01.12.2017 №316 затверджено Правила приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення та Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до системи централізованого водовідведення, які зареєстровано у Мін`юсті 15.01.2018 відповідно за №56/31508 та №57/31509.

Наказом Мінрегіону №316 від 01.12.2017 затверджено окремо на державному рівні Порядок і Правила.

Скасування розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 №166-р нормативно-правової підстави для затверджених рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради місцевих правил приймання стічних вод водночас є підставою для здійснення заходів для затвердження нової редакції місцевих правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення відповідно до правил, однак не є підставою для автоматичного їх скасування чи зупинення дії.

На період розроблення нової редакції місцевих правил приймання, якщо якась частина місцевих правил не відповідає вимогам Правил, зокрема в частині порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до системи централізованого водовідведення, то відповідно до статті 131 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" від 18.05.2017 застосовуються положення правил приймання стічних вод, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Відтак, суд першої інстанції правильно виходив із того, що місцеві правила діють в частині, що не суперечить чинним нормам законодавства, зокрема, в частині порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до системи централізованого водовідведення, оскільки вказаний наказ Мінрегіону пройшов державну реєстрацію 15.01.2018 та 02.02.2018 набрав чинності, тобто після проведення перевірки.

За встановлених фактичних обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що розрахунок додаткової плати за скид понаднормативних забруднень на весь обсяг стічних вод, що скинуті підприємством у мережу міської каналізації за період з серпня 2015 по червень 2017 року на загальну суму 272774,49 грн. відповідає приписам означених вище Правил №129 та положенням договору.

Відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до положень статей 15 та 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Встановлені судом першої та апеляційної інстанцій обставини справи свідчать про порушення відповідачем майнових прав позивача внаслідок невиконання умов договору та приписів чинного законодавства про внесення плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 272774.49 грн. заборгованості за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінза" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2019 у справі №904/4741/18 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Гінза".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 23.05.2019.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.Л. Кузнецова