ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 Справа № 904/4050/18

м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Кощеєва І.М., Подобєда І.М.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2018 у справі №904/4050/18 (суддя Панна С.П., повне рішення складено 03.01.2019)

за позовом Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м. Дніпро

до відповідача 1 Петропавлівської районної державної адміністрації, смт.Петропалівка, Дніпропетровська область

до відповідача 2 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Першотравенськ

про скасування розпоряджень визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2018 у справі №904/4050/18 позов Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, пред"явлений в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області задоволено в повному обсязі, визнані незаконними та скасовані розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації №Р-321/0/350-15 від 30.09.2015 "Про надання громадянину ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для надання в оренду на території Дмитрівської сільської ради" та №Р-529/0/350-15 від 24.12.2015 "Про затвердження ФОП ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради", визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,0928 га кадастровий номер НОМЕР_3, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016, номер запису 13649170 та зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вказану земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому останній одержав її в оренду;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з того, що спірна земельна ділянка відноситься до земель державного резервного фонду, з того, що Петропавлівська районна державна адміністрація перевищила надані їй повноваження та в порушення ст.ст.122, 124 Земельного кодексу України, ст.13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" розпорядилася земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, яка не була віднесена до нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) і такими діями порушила інтереси держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, з того, що грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 не проводилася, технічна документація не затверджувалася, у зв"язку з чим, договір оренди цієї ділянки від 29.01.2016 підлягає визнанню недійсним, а також з того, що вимога про повернення спірної земельної ділянки у стані, не гіршому порівняно з тим, в якому підприємець одержав її в оренду є похідною від вимоги щодо визнання вказаного договору оренди недійсним ;

- не погодившись з рішенням суду, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на незаконність та необґрунтованість вказаного рішення, на неповне з"ясування і недоведеність судом обставин, що мають значення для справи просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення та в задоволенні позову відмовити;

- у поданій скарзі йдеться про необґрунтованість тверджень прокурора стосовно того, що спірна земельна ділянка не належить до нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок (паїв), про те, що розпорядження Петропавлівської районної державної адміністрації №Р-321/0/350-15 від 30.09.2015 та №Р-529/0/350-15 від 24.12.2015 прийняті без порушення норм чинного законодавства, про хибні твердження позивача стосовно приналежності спірної земельної ділянки до земель державного резервного фонду, сформованого за рахунок земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства (далі-КСП) ім.Чкалова і підтвердження цього науково-технічною документацією по підготовці документів, які посвідчують право власності або користування землею, схемою поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім.Чкалова, візуальним співставленням даних згідно плану зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність та експлікації категорій земель, зазначених у державному акті на право постійного користування землею КСП з графічними даними, які містяться в технічній документації щодо встановлення та відновлення меж частини спірної земельної ділянки та її передачі підприємцю ОСОБА_1 у 2008 році в оренду, про те, що у 2008 році підприємцю ОСОБА_1 земельна ділянка в оренду не передавалася, а посилання на оригінали неіснуючих документів є спотворенням фактів, про те, що візуальним співставленням тих самих документів та вивченням Публічної кадастрової карти та технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі стороною відповідача виявлено, що земельна ділянка з вказаним вище кадастровим номером не відноситься а ні до земель запасу, а ні до земель резервного фонду, про те, що позивач в позовній заяві на власний розсуд змінив цільове призначення спірної ділянки, про те, що судом першої інстанції безпідставно визнано достатнім доказом недоведене посилання позивача на те, що відповідно до Державного акту про право постійного користування землями колишнього КСП ім.Чкалова від 21.05.1997 №004503, серії І-ДП спірна земельна ділянка віднесена до земель запасу Дмитрівської сільської ради із земель, які були передані КСП у постійне користування, про те, що акт перевірки вимог земельного законодавства за спірним об`єктом від 31.08.2017 №193-ДК/245/АП/09/01/-17 не може бути визнано судом належним доказом, оскільки позивачем не надано підтвердження законності проведення такої перевірки, а висновки в акті зроблені на підставі сумнівних даних, про те, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області має всю необхідну інформацію для проведення перевірки без підтверджень з боку Петропавлівської райдержадміністрації, зокрема, Поземельну книгу земельної ділянки в електронному та паперовому вигляді, про те, що Петропавлівська райдержадміністрація не перевищувала наданих законом повноважень при прийнятті оскаржуваних розпоряджень та ніяким чином не порушила інтереси держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про те, що на час укладення спірного договору Петропавлівська районна державна адміністрація мала інформацію щодо вартості земельної ділянки і відобразила її у договорі, у зв"язку з чим, розмір орендної плати за земельну ділянку встановлено відповідно до норм чинного законодавства, про те, що нерозподілені частки, на думку скаржника, не є землями державної або комунальної власності, тому їх надання в користування здійснюється без проведення земельних торгів, про те, що обов"язковою умовою для визнання договору оренди землі недійсним є, у тому числі, встановлене судом порушення прав позивача, спричинене відсутністю певних істотних умов в договорі, у даному випадку, підстав для визнання правочину недійсним на час розгляду справи не виникло, тому не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання договору недійсним та зобов"язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, про те, що суд не звернув увагу на неодноразові посилання прокурора під час судового розгляду на допущення Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області помилки при реєстрації спірної земельної ділянки, що визнано представником позивача, при цьому ризик будь-якої помилки державного органу, як зазначає скаржник, повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, про те, що позивач помилково визначив свої позовні вимоги як вимоги немайнового характеру, оскільки право користування земельною ділянкою є оплатним та має розмір у грошовому еквіваленті, а також про те, що прокурором, в даному випадку, не було дотримано вимог ст.23 Закону України "Про прокуратуру" в частині обґрунтування підстав, які викликали необхідність представництва в суді інтересів держави і доказів повідомлення про це відповідних компетентних органів та в порушення ст.63 Господарського процесуального кодексу України ним не надано жодних доказів вжиття заходів щодо звернення до суду безпосередньо Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області;

- Павлоградська місцева прокуратура Дніпропетровської області вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що у поданому позові не оспорюється факт розпорядження Петропавлівською районною державною адміністрацією спірною земельною ділянкою як нерозподіленою (не витребуваною) земельною часткою (паєм), а йдеться про безпідставне віднесення нею цієї ділянки до нерозподілених (не витребуваних), оскільки вказана ділянка завжди перебувала у державній власності, що підтверджується відповідними документами, на те, що у 1997 році за КСП"ім.Чкалова" були закріплені 263,7га земель на праві постійного користування як землею державного резервного фонду і яка є державною власністю, до складу цих земель входить й спірна ділянка і на момент припинення діяльності підприємства вказані ділянки відповідно до ст.25 Земельного кодексу України мали бути передані до земель резервного фонду Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, що здійснено не було та більш того їх безпідставно було обліковано як нерозподілені (невитребувані) земельні частки (паї), на те, що відповідно до листа відділу у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №35/308-18 від 23.03.2018 визнано факт помилкового включення спірної ділянки до невитребуваних паїв, на те, що повноваження щодо проведення перевірок та збирання доказів покладено на прокуратуру ст.131-1 Конституції України, а Управління Держгеокаджастру при проведенні перевірки керувалося п.п.30 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, тому прокуратура та Управління діяли в межах наданих ним повноважень, на те, що акт перевірки №193-ДК/245/АП/09/01-17 від 31.08.2017 було отримано особами, відносно яких проводилася перевірка, а саме Петропавлівською райдержадміністрацією, що підтверджується листом останньої від 03.10.2017 №14/7427/0/1-17, крім того законність проведення перевірки та складення акту не є предметом спору у даній справі, на те, що відповідно до ст.23 Закону України "Про оцінку земель" обов"язок зі сплати орендної плати є нормативно врегульованим і не може визначатися, змінюватися або припинятися сторонами договору за власним волевиявленням, на те, що орендну плату за користування земельною ділянкою визначено без проведення її нормативної грошової оцінки, оскільки відповідно до інформації Петропавлівської районної державної адміністрації вказана оцінка земельних ділянок, що перебувають в оренді у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, у тому числі, спірної земельної ділянки, не проводилася, рішення стосовно затвердження такої оцінки не приймалося, на те, що чотири вимоги, які містить позовна заява віднесені прокурором до вимог немайнового характеру у зв"язку з тим, що вони не підлягають вартісній оцінці, на те, що підставою для звернення прокурора з відповідним позовом стало те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області при проведенні перевірки дотримання вимог земельного законодавства не були застосовані повноваження, передбачені Земельним кодексом України та Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області і не вжито будь-яких заходів щодо повернення спірної земельної ділянки, при цьому заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, що свідчить про те, що судом першої інстанції перевірено наявність підстав для представництва інтересів держави прокурором ;

- відзив на апеляційну скаргу подано також прокуратурою Дніпропетровської області, при цьому у відзиві зазначено, що згідно з науково-технічною документацією по підготовці документів, які посвідчують право власності або користування землею, схемою поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім.Чкалова, виготовлених у 2000 році Дніпропетровською філією Інституту землеустрою Української академії аграрних наук поділ на земельні частки (паї) проведено за рахунок земель колективної власності, на момент припинення діяльності КСП ім.Чкалова (2002 рік) землі державного резервного фонду Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, відповідно до даних публічної кадастрової карти, яка є в загальному доступі до користування при пошуку спірної земельної ділянки у графі "Тип власності" вказано "Державна власність";

- на підставі викладеного прокуратура Дніпропетровської області просить залишити апеляційну скаргу без задоволення;

- позивач вважає рішення господарського суду таким, що винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення з посиланням на хибність тверджень скаржника про те, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_3 належить до нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв), на те, що вказане підтверджується відповідними документами, зокрема, актом на постійне користування землею від 21.05.1997 в №004503, відповідно до якого вказана земельна ділянка розташована в межах масиву земель державного резервного фонду та технічною документацією, на те, що інформація про те, що земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної форми власності міститься в Поземельній книзі та відображається у витязі Державного земельного кадастру, а також цей факт зафіксовано в акті перевірки вимог земельного законодавства від 31.08.2017 №193-ДК/245/АП/09/01/-17 і останній оскаржено не було, на правомірність позовних вимог в інтересах Управління, оскільки ст.122 Земельного кодексу України розподілені повноваження щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування і з урахуванням вказаної статті Управління передає земельні ділянки тільки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб, а також на те, що орендну плату за користування спірною земельною ділянкою визначено без проведення її нормативної грошової оцінки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників позивача та відповідача-2, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у 1997 році Дніпропетровською філією Інституту землеустрою виготовлено науково-технічну документацію по роздержавленню земель та виготовленню державних актів на право колективної власності на землю та право постійного користування землею КСП ім.Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області, відповідно до якої за підприємством закріплено на праві постійного користування 263,7 га земель з державного резервного фонду.

Рішенням Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 14.05.1997 затверджено науково-технічну документацію згідно з протоколом зборів КСП ім.Чкалова від 30.04.1997 №2 (п.1) та передано у його колективну власність 5537,8 га земель, з яких в населених пунктах 6.8га; в постійне користування 616,2га, із них: за рахунок державного резервного фонду 263,7 га, водного фонду 55,4 га, лісового фонду 135,3 га.

На підставі вказаного рішення КСП ім.Чкалова видано Державний акт на право постійного користування землею серії І-ДП №004503 від 21.05.1997.

Відповідно до плану зовнішніх меж, який міститься у вказаному державному акті, земельна ділянка площею 616,2 га, що передається у постійне користування КСП ім.Чкалова, розташована в межах масиву земель державного резервного фонду, позначеного під номером 2.

У 2000 році Дніпропетровською філією Інституту землеустрою виготовлено науково-технічну документацію по підготовці документів, що посвідчують право власності або право користування землею зі схемою поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Рішенням Дмитрівської сільської ради від 19.04.2000 №101-17/ХХІІІ проведено обмін земельними ділянками колективної власності і резервного фонду. Обмін був врахований при розробці схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім. Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка складається з 4 карт. Спірна земельна ділянка знаходиться у нижній правій частині загальної карти білого кольору і позначена номерами 57,3 та 26,8 з написом "Резервний фонд". Обмін земель колективної власності на вказані земельні ділянки резервного фонду не відображений в картографічних матеріалах схеми поділу земель колективної власності, розроблених у 2000 році.

2002 році КСП ім. Чкалова припинило свою діяльність. За кодом дані про підприємство відсутні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з договором оренди землі від 03.03.2006, технічною документацією 2008 року щодо надання земельної ділянки в оренду із земель запасу Дмитрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва приватному підприємцю ОСОБА_2 та довідкою Петропавлівського районного відділу земельних ресурсів №7/09-302 від 08.02.2008 земельна ділянка площею 102,672 га, до складу якої входить спірна земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_3 була передана в оренду ОСОБА_2 за рахунок невитребуваних паїв (пай №1007). Земельна ділянка загальною площею 102,672 га поділена на 22 земельні ділянки, які були обліковані як нерозподілені (не витребувані) земельні частки (паї).

В подальшому, за заявою ОСОБА_1 , розпорядженням голови Петропавлівської районної державної адміністрації №Р-321/0/350-15 від 30.09.2015 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання в оренду ОСОБА_1 . земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 5,0928 га ріллі кадастровий номер НОМЕР_3 з невитребуваних паїв на території Дмитрівської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Розпорядженням голови Петропавлівської районної державної адміністрації №Р-529/0/350-15 від 24.12.2015 ФОП ОСОБА_1 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж вказаної земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з земель невитребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради та встановлено розмір орендної плати 4 процента від грошової оцінки останньої.

29.01.2016 між Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області (орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до п.п.2.1-3.2 якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, а саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (землі невитребуваних паїв), яка знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. В оренду передана земельна ділянка загальною площею: 5,0928 га ріллі; кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_3.

В п.п.4.1, 4.2 сторони погодили, що договір укладено на 30 років. Термін оренди та площу орендованої земельної ділянки може бути зменшено у разі отримання власниками невитребуваних паїв державних актів на право власності на земельні ділянки (за письмовим повідомленням орендодавця).

П.5.1 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі (в національній валюті України - гривня). Орендна плата на рік встановлюється відповідно до ст.ст. 272, 288 Податкового кодексу України та становить 4 процента від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі в Петропавлівському районі. Розмір орендної плати становить 5761грн.52коп. за рік.

Відповідно до п.п.6.1-6.2 договору земельна ділянка передається в оренду із земель невитребуваних паїв на території Дмитрівської сільської ради. Цільове призначення земельної ділянки: за КВЦПЗ - код 01.01.: - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

П.15.1 встановлено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації речового права оренди.

06.07.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №0000033 та розпочато досудове розслідування за фактом внесення службовими особами Петропавлівської районної державної адміністрації недостовірних відомостей щодо приналежності земель до категорії нерозподілених (невитребуваних) паїв, до розпоряджень №Р-321/0/350-15 від 30.09.2015 та №Р-529/0/350-15 від 24.12.2015р. та договору оренди земельної ділянки від 29.01.2016, що стало підставою для незаконної, за межами конкурентних засад, передачі в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області проведена перевірка дотримання земельного законодавства стосовно земельних ділянок на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, за результатами якої 31.08.2017 складено акт №193-ДК/245/АП/09/01/-17 .

Згідно з вказаним актом Петропавлівською районною державною адміністрацією не підтверджено факт віднесення земельних ділянок, у тому числі, з кадастровим номером № НОМЕР_3 до невитребуваних паїв.

Крім того, у відповіді на лист Павлоградської місцевої прокуратури №04/70 від 27.12.2017 Петропавлівською районною державною адміністрацією повідомлено, що проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають в оренді у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 загальною площею 102,672 га, розташованих на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області не встановлено, інформація щодо виготовлення технічної документації та прийняття рішення про проведення такої оцінки відсутня.

Відповідно до інформації, наданої Петропавлівською районною радою Дніпропетровської області останньою також не приймалося рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок загальною площею 102,672 га, розташованих на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, які перебувають в оренді у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Перевищення, на думку прокурора, Петропавлівською районною державною адміністрацією наданих законом повноважень при прийнятті розпоряджень №Р-321/0/350-15 від 30.09.2015 та №Р-529/0/350-15 від 24.12.2015, а також порушення інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області стало визначальним для звернення Павлоградської місцевої прокуратури з позовом про скасування вказаних розпоряджень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення.

Обов`язок органів державної влади і органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України закріплений в ст.19 Конституції України.

За приписами ст.5 Земельного кодексу України, в редакції від 05.05.1993, що діяла на час видачі Державного акту, сільські і селищні Ради народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місця розташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів. Частина земель резервного фонду, яка на час введення в дію цього Кодексу належала господарствам, залишається за ними на умовах постійного користування. Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Ч.1 ст.79 Кодексу визначено, що земельна ділянка ? це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За правилами ст.93 Кодексу право оренди земельної ділянки ? це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч.1 ст.124 Кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.122 Кодексу районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Ст.206 Кодексу передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

В ст.6 Закону України "Про оренду землі" зазначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

За приписами ст.13 Закону договір оренди землі ? це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Ст.15 Закону встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору.

Згідно з ст.21 Закону орендна плата за землю ? це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

В п.п.14.1.147. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України унормовано, що плата за землю? обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

П.288.5. ст.288 Кодексу, в редакції на час укладення оспорюваного договору, передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути менше 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

В п.289.1. ст.289 Кодексу зазначено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з ч.2 ст.12 Закону України "Про оцінку земель" нормативно-правові акти з проведення оцінки земель які розробляються з урахуванням вимог положень національних стандартів, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

В силу положень ст.13 названого Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.15 Закону підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок може проводитися також на підставі договору, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом.

Ч.ч.2, 3 ст.23 Закону передбачено, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується відповідними районними радами. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Відповідно до п.7 ст.13 Закону до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено в Законі України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Ст.3 цього Закону передбачено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

В ст.13 Закону унормовано, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Згідно з ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Ч.ч.1, 3 ст.215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.203 Кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Ст.216 Кодексу встановлені правові наслідки недійсності правочину, зокрема, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Крім того, згідно з п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" в разі паювання земель відповідною районною державною адміністрацією громадянам видаються сертифікати на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та проводиться їх реєстрація.

Щодо досліджуваної справи, то відповідно до пояснювальної записки до науково-технічної документації по підготовці документів, що посвідчують право власності або користування землею, схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП ім.Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області 2000 року в КСП було розпайовано 3301,0 га орних земель і видано 967 сертифікатів членам колективного господарства.

Петропавлівський районний відділ земельних ресурсів в листі №7/09-302 від 08.02.2008 вказав, що номер паю 1007 відповідає кадастровому номеру спірної земельної ділянки.

З огляду на вказану в пояснювальній записці інформацію зазначені Петропавлівським районним відділом земельних ресурсів паї не існують, інформація щодо видачі на них сертифікатів в матеріалах справи відсутня.

Спірна земельна ділянка знаходилася на праві постійного користування у колишнього КСП ім.Чкалова, розподіл якої на частки не проводився та згідно з листами Держкомзему від 2008 року перебувала та значилася в землях запасу Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області.

При цьому відповідно до Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок в натурі (на місцевості) здійснювалося лише з земельних ділянок, які належали сільськогосподарським підприємствам на праві колективної власності. Розподіл на паї земельних ділянок, які заходилися на праві постійного користування законом не передбачено.

Факт того, що спірна земельна ділянка входить до земель резервного фонду також підтверджується планом зовнішніх меж до Державного акту на право постійного користування землею №004503 від 21.05.1997. До того ж, в п.1.5 пояснювальної записки до науково-технічної документації по роздержавленню земель і виготовленню державних актів на право колективної власності на землю і право постійного користування землею КСП ім.Чкалова Петропавлівського району Дніпропетровської області вказано, що в постійне користування закріпляється резервний фонд.

Тому, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: належність земельної ділянки площею 5,0928га кадастровий номер НОМЕР_3, що перебуває в оренді у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до земель запасу Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, а не до невитребуваних (невизначених) земельних часток (паїв), прийняття Петропавлівською районною державною адміністрацією з перевищенням повноважень розпоряджень №Р-321/0/350-15 від 30.09.2015 та №Р-529/0/350-15 від 24.12.2015, на підставі яких в подальшому укладений спірний договір оренди земельної ділянки, а також визначення в цьому договорі орендної плати за користування вказаною ділянкою без проведення її нормативної грошової оцінки, що є порушенням чинного законодавства господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог про скасування розпоряджень адміністрації та визнання договору оренди недійсним обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині повернення земельної ділянки, то як було вірно зазначено місцевим господарським судом, враховуючи, що ці вимоги є похідними від вимог про визнання недійсним договору оренди землі, останні у відповідній частині також підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у справі №904/583/18 від 11.04.2019.

З цих підстав рішення господарського суду слід залишити без змін.

Доводи скаржника про те, що прокурор в позовній заяві на свій розсуд змінив цільове призначення спірної земельної ділянки апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки ні в позовній заяві, ні у відзиві на апеляційну скаргу прокурор не заперечував щодо цільового призначення спірної земельної ділянки.

У позовній заяві, відзиві на апеляційну скаргу прокурор погоджується, що земельна ділянка, яка є предметом цього спору, належить до земель сільськогосподарського призначення. Застереження прокурора, що земельна ділянка повинна враховуватися в землях резервного фонду не є зміною її цільового призначення.

Посилання скаржника на акт перевірки, як на неналежний доказ визнані апеляційним судом необґрунтованими з огляду на те, що законність проведення перевірки і складеного акту не оскаржені в судовому порядку і не були предметом спору у даній справі.

Доводи скаржника про наявність у позивача інформації для проведення перевірки, зокрема і Поземельної книги земельної ділянки, в якій визначено приватну форму власності земельної ділянки є безпідставними, оскільки Поземельна книга не являться правовстановлюючим документом та не може встановлювати або змінювати форму власності земельної ділянки. При цьому звертає на себе увагу той факт, що відомості стосовно державної реєстрації права власності за будь-якою особою на спірну земельну ділянку відсутні.

Твердження скаржника про те, що прокурором не обґрунтовані підстави здійснення його представництва є безпідставними тому, що необхідність захисту інтересів держави прокурор аргументував тим, що звернення з цим позовом спрямоване, насамперед, на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільнозначимого питання законності передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яке проведено з порушенням вимог чинного законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства.

Керуючись ст.ст.269, 275, 276, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2018 у справі №904/4050/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови;

- повна постанова складена 22.05.2019

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М.Кощеєв

Суддя І.М.Подобєд