ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р. Справа №914/48/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Дубник О.П.

Кордюк Г.Т.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Юніко-Експо за вих. № 1204/19-1 від 12.04.2019 (вх. № ЗАГС 01-05/1446/19 від 18.04.2019)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.03.2019 (суддя Манюк П.Т.)

у справі №914/48/19

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Юніко-Експо (надалі ТзОВ Юніко-Експо), м. Львів

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Девелоперська компанія Мальви (надалі ТзОВ ДК Мальви), м. Новояворівськ, Яворівський район, Львівська область

про стягнення неустойки у розмірі 128 000 грн

за участю учасників справи: не викликалися

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ ДК Мальви до Господарського суду Львівської області подало клопотання про зупинення провадження у справі №914/48/19 до розгляду справи № 914/1031/18, а також клопотання про призначення судової почеркознавчої та технічної експертизи у справі №914/48/19.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.03.2019 клопотання ТзОВ ДК Мальви про зупинення провадження у справі задоволено частково. Провадження у справі № 914/48/19 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 914/1031/18 за позовом ТзОВ Юніко-Експо до ТзОВ Девелоперська компанія Мальви про стягнення пені на суму 26 500,00 грн. Зобов`язано сторони інформувати суд про набрання судовим рішенням у справі № 914/1031/18 законної сили. У задоволенні клопотання ТзОВ ДК Мальви про призначення експертизи відмовлено.

Приймаючи вказану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки відповідач заперечує факт укладення додаткових угод № 1, № 2 та додатку № 3 до договору від 20.10.2014 № 20/10, з урахуванням яких позивач здійснив розрахунок заявленої до стягнення пені, то результати проведення експертизи, призначеної ухвалою суду від 17.08.2018 у справі № 914/1031/18 може встановити обставини щодо дійсності спірних документів. З огляду на вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що результат розгляду справи № 914/1031/18 може мати вирішальне значення при розгляді справи № 914/48/19.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку, оскільки вважає прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків обставинам справи, просить ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.03.2019 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зокрема, скаржник зазначає, що відповідач поставив під сумнів дійсність оригіналів додаткових угод № 1, 2 та додатку № 3 до договору від 20.10.2014 № 20/10 лише після звернення позивача до суду. Окрім того, заперечуючи факт підписання додаткових угод, відповідач не заперечує факту їх використання при укладенні договорів та вчиненні інших юридично значимих дій.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.04.2019 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Кравчук Н.М., судді Кордюк Г.Т., Дубник О.П. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ Юніко-Експо на ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.03.2019 у справі №914/48/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін (зареєстрований в канцелярії суду за вих. № 01-04/3034/19 від 13.05.2019).

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості; обмеженість предметом позову; неможливість розгляду тотожної справи певної черговості розгляду вимог; одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами тощо.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи, в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

По своїй суті зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України встановлено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.02.2019 відповідач через канцелярію Господарського суду Львівської області подав клопотання про зупинення провадження у справі № 914/48/19 (зареєстрована в канцелярії суду за вх. № 337/19 від 06.02.2019). Окрім того, 13.03.2019 відповідачем було подано клопотання про призначення судової почеркознавчої та технічної експертизи у справі. 26.03.2019 подано додаткові пояснення до клопотання про зупинення провадження у справі (зареєстровані в канцелярії суду за вх. № 12775/19 від 25.03.2019).

Вищевказане клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа № 914/1031/18 за позовом ТзОВ Юніко-Експо до ТзОВ Девелоперська компанія Мальви предметом розгляду якої є стягнення пені за порушення відповідачем строків виконання робіт на суму 26 500,00 грн за період з 01.11.2016 по 16.03.2018 при будівництві першої черги об`єкта, розташованого у м. Львові на вул. Угорській 14, нарахованої на підставі п. 15.4 договору про будівництво від 20.10.2014 № 20/10 та п. 15.7 договору, у редакції додаткової угоди № 1 від 25.11.2015. У вказаному клопотанні відповідач зазначає, що підстави позову у справі № 914/1031/18 та у даному спорі є однаковими, а предмет позову відрізняється лише періодами нарахування пені (у справі № 914/1031/18 при будівництві першої черги, а у справі № 914/48/19 при будівництві другої черги). В обох справах відповідач заперечує факт підписання представниками відповідача будь-яких додаткових документів, угод, додатків до договору про будівництво від 20.10.2014 № 20/10, зокрема, додаткової угоди від 25.11.2015 № 1, з врахуванням якої позивач нарахував неустойку, заявлену до стягнення з відповідача, додаткової угоди від 07.12.2016 № 2 та додатка № 3 до договору від 20.10.2014 № 20/10 Календарний графік виконання робіт з будівництва об`єкта. Також, відповідач висловив сумніви щодо строку давності виготовлення вказаних документів та проставлених на них підписів.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.08.2018 у справі № 914/1031/18, що залишена в силі постановою Західного апеляційного господарського суду від 07.11.2018, за клопотанням ТзОВ "Девелоперська компанія "Мальви" призначено судову експертизу, на вирішення якої поставлено питання про те, чи підписував, та у який період часу, ОСОБА_1 . додаток № 3 до договору від 20.10.2014 № 20/10 Календарний графік виконання робіт з будівництва об`єкта та додаткову угоду від 25.11.2015 № 1 до договору, та чи нанесено відбиток печатки на вказаних документах печаткою ТзОВ "Девелоперська компанія "Мальви". Також, поставлено питання про те, чи підписував, та у який період часу, ОСОБА_2 додаткову угоду від 07.12.2016 № 2 до договору від 20.10.2014 № 20/10, та чи нанесено відбиток печатки на вказаному документі печаткою ТзОВ "Девелоперська компанія "Мальви".

На думку відповідача, в результаті проведення експертизи призначеної у справі № 914/1031/18 будуть встановлені обставини щодо дійсності документів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи № 914/48/19. Крім того, відповідач вказує на неможливість розгляду даної справи до вирішення справи № 914/1031/18, оскільки оригінали документів, на які посилається позивач у цій справі як на підставу позову, а саме додаткові угоди № 1 та № 2 та додаток № 3 до договору від 20.10.2014 № 20/10, надані для дослідження експерту, який проводить судову експертизу призначену у справі № 914/1031/18. Відтак, без надання позивачем оригіналів спірних доказів, суд не може вирішити дану справу.

Ухвалою від 26.03.2019 Господарський суд Львівської області зупинив провадження у справі № 914/48/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 914/1031/18 за позовом ТзОВ Юніко-Експо до ТзОВ Девелоперська компанія Мальви про стягнення пені на суму 26 500,00 грн, відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Зокрема, суд першої інстанції встановив, що предметом розгляду у даній справі є стягнення на підставі п. 15.4 договору про будівництво від 20.10.2014 № 20/10 та п. 15.7 вказаного договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 25.11.2015, частини неустойки нарахованої позивачем за період з 01.01.2018 по 25.09.2018 у розмірі 128 000, 00 грн, за порушення відповідачем строків виконання робіт, при будівництві другої черги об`єкта розташованого у м. Львові на вул. Угорській 14.

Слід відзначити, що у даному спорі жодна із сторін, тобто ні ТзОВ «Юніке- експо», ні ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви» не є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, а також спірне порушення не пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, а тому щодо даного зобов`язання розмір штрафних санкцій законом не визначено, а санкції застосовуються в розмірі та в порядку, передбачених договором.

Отже, для стягнення неустойки за окремий період дії спірного договору необхідно дослідити належним чином договірні умови щодо можливості стягнення неустойки за порушення строків виконання окремих етапів виконання робіт, а також слід дослідити договірні положення щодо встановлення у Додатковій угоді № 1 до спірного договору загальної вартості будівництва для розрахунку штрафних санкцій, як про це зазначено позивачем, у зв`язку з тим, що відповідач заперечує факт укладення (підписання) Додаткової угоди №1 до Договору, а вартість будівництва або окремих його етапів для обчислення штрафних санкцій не була зазначена у спірному Договорі № 20/10 від 20.10.2014 року про будівництво, та перевірити правильність розрахунку періоду для нарахування неустойки, виходячи з умов укладеного договору про строк його дії, заперечення відповідачем факту укладення (підписання) календарного графіку виконання робіт (Додаток № 3 до Договору № 20/10 від 20.10.2014 року про будівництво) та встановлених обставин можливого прострочення замовником позивачем ТзОВ «Юніко-експо» передачі (надання) підрядникові будівельного майданчику (фронту робіт), що може бути підставою для звільнення підрядника від відповідальності за неналежне виконання прийнятих зобов`язань згідно з ч. 4 ст. 612 ЦК України.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що, враховуючи заперечення відповідачем факту укладення додаткових угод № 1, № 2 та додатку № 3 до договору від 20.10.2014 № 20/10, з урахуванням яких позивач здійснив розрахунок заявленої до стягнення пені, для встановлення обґрунтованості заявлених позивачем позовних вимог, необхідно переконатись у дійсності доказів, на яких базуються такі вимоги.

Верховний Суд у постанові від 19.06.2018 року у справі № 910/13545/17 (№ рішення в ЄДРСР 74811582) сформулював правовий висновок, відповідно до якого для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суду кожному конкретному випадку повинен з`ясовувати як пов`язана справа, що розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що у провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа № 914/1031/18 за позовом ТзОВ «Юніко-Експо» до ТзОВ «Девелоперська компанія «Мальви», предметом розгляду якої є стягнення пені за порушення відповідачем строків виконання робіт на суму 26 500,00 грн за період з 01.11.2016 по 16.03.2018 при будівництві першої черги об`єкта, розташованого у м. Львові на вул. Угорській 14, нарахованої на підставі п. 15.4 договору про будівництво від 20.10.2014 № 20/10 та п. 15.7 договору, у редакції додаткової угоди № 1 від 25.11.2015.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно встановив взаємопов`язаність справи № 914/48/19 зі справою № 914/1031/18, оскільки:

- підстави позову у справі № 914/1031/18 та у даному спорі є однаковими, а предмет позову відрізняється лише періодами нарахування пені (у справі № 914/1031/18 при будівництві першої черги, а у справі № 914/48/19 при будівництві другої черги);

- в обох справах відповідач заперечує факт підписання представниками відповідача будь-яких додаткових документів, угод, додатків до договору про будівництво від 20.10.2014 № 20/10, зокрема, додаткової угоди від 25.11.2015 № 1, з врахуванням якої позивач в обох справах нарахував неустойку, заявлену до стягнення з відповідача, додаткової угоди від 07.12.2016 № 2 та додатка № З

до договору від 20.10.2014 № 20/10 «Календарний графік виконання робіт з будівництва об`єкта».

Як зазначалося вище, ухвалою господарського суду Львівської області від 17.08.2018 у справі № 914/1031/18, що залишена в силі постановою Західного апеляційного господарського суду від 07.11.2018 року, призначено судову експертизу, на вирішення якої поставлено питання про те, чи підписував та у який період часу ОСОБА_1 . додаток № 3 до договору від 20.10.2014 № 20/10 «Календарний графік виконання робіт з будівництва об`єкта» та додаткову угоду від 25.11.2015 № 1 до договору, та чи нанесено відбиток печатки на вказаних документах печаткою ТзОВ "Девелоперська компанія "Мальви". Також поставлено питання про те, чи підписував та у який період часу ОСОБА_2 додаткову угоду від 07.12.2016 № 2 до договору від 20.10.2014 № 20/10, та чи нанесено відбиток печатки на вказаному документі печаткою ТзОВ "Девелоперська компанія "Мальви".

З огляду на вищевказане, місцевий господарський суд вірно зазначив, що не вбачає необхідності для проведення судової експертизи у даній справі, оскільки, в справі №° 914/1031/18 уже призначено судову експертизу, на вирішення якої поставлені аналогічні питання щодо дослідження автентичності додаткових угод № 1, № 2 та додатку № 3 до договору від 20.10.2014 № 20/10.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доцільність зупинення провадження у даній справі до вирішення господарської справи № 914/1031/18, встановивши взаємопов`язаність справи, що обумовлює об`єктивну неможливість розгляду даної справи № 914/48/19 до вирішення справи №° 914/1031/18, оскільки внаслідок проведення судової експертизи, призначеної ухвалою суду від 17.08.2018 року у справі № 914/1031/18, можуть бути встановлені обставини щодо дійсності спірних документів, то результат розгляду справи № 914/1031/18 може мати вирішальне значення при розгляді справи № 914/48/19.

Таким чином, встановлені у справі № 914/1031/18 обставини щодо дійсності спірних додаткових угод № 1, № 2 та додатку № 3 до договору від 20.10.2014 № 20/10 будуть мати преюдиціальне значення у даній справі № 914/48/19 при вирішенні даним судом питання обґрунтованості нарахування та стягнення заявленої позивачем неустойки.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги представник позивача зазначає, що, враховуючи приписи ст. 241 ЦК України, незалежно від встановлення обставин підписання спірних документів (особи підписанта, дати складання, скріплення печаткою), дійсність зазначених додатку та угод ставиться в залежність від наступного схвалення таких документів особою, від імені якої їх вчинено, та чи прийнято такі додаток та угоди де виконання, а тому потреби у зупиненні провадження у даній справі до вирішення питанні про стягнення неустойки за інші періоди, що є предметом розгляду у справі № 914/1031/18 немає.

Однак, суд апеляційної інстанції з такими доводами не погоджується, оскільки для застосування ст. 241 ЦК України, на яку покликається позивача, необхідно встановити усі обставини виникнення спірних Додаткових угод № 1, 2, Додатку № 3 до Договору № 20/10 від 20.10.2014 року про будівництво.

Зокрема, для правильного вирішення цього спору господарському суду необхідно встановити особу, яка підписала спірні докази Додаткові угоди № 1, 2 та Додаток № 3 до Договору № 20/10 від 20.10.2014 року, наявність або відсутність повноважень, визначених статутом товариства та/або законодавством, у такої особи на внесення змін до Договору № 20/10 від 20.10.2014 року про будівництво.

Посилання Скаржника на те, що необґрунтоване зупинення провадження у даній справі призведе до затягування строків розгляду справи і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необґрунтовані, з огляду на таке.

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Процесуальним законом встановлено строк, у який має бути розглянуто справу. При цьому за наявності передбачених законом підстав господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, у даному випадку, на строк до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи відповідно до пункту 4 частини 1 статті 229 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення рівності прав усіх учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, недопущення порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплено право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановивши об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення пов`язаної з нею справи № 914/1031/18, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі № 914/48/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 914/1031/18 господарського суду Львівської області.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законної та обґрунтованої ухвали відсутні

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в апеляційній скарзі, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законної та обґрунтованої ухвали суду відсутні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись, ст.ст. 129, 255, 269, 271, 275, 276, 282, 284, Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.03.2019 у справі №914/48/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

3. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

4. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Головуючий-суддя Н.М. Кравчук

Судді О.П. Дубник

Г.Т. Кордюк