ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2019 р. м. Київ Справа№ 46/603

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Вайнер Є.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 16.05.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (правонаступник дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України") на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2011

у справі № 46/603 (суддя Омельченко Л.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (правонаступник відкритого акціонерного товариства "Укрнафта")

до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (правонаступник дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України")

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Компанія "Momentum Interprises (Eastern Europ) Limited", Лімассол Кіпр (третя особа 1)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Кабінет Міністрів України (третя особа 2)

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (третя особа 3)

про визнання договору укладеним

В судовому засіданні 16.05.2019 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.03.2011 у справі №46/603 позов Відкритого акціонерного товариства «Укрнафта» задоволено, визнано укладеним договір № 658/10/ін зберігання природного газу від 05.05.2010 між ВАТ «Укрнафта», як учасником договору про спільну діяльність № 999/97 від 24.12.1997 між ВАТ «Укрнафта» й компанією «Momentum Interprises (Eastern Europ) Limited» та Дочірньою компанією «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» в редакції, наданій позивачем.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 14.03.2011, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та припинити провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2010 року Відкрите акціонерне товариство «Укрнафта» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (відповідач) про визнання укладеним між позивачем та відповідачем договору № 658/10/ін. зберігання природного газу від 05.05.2010 у викладеній редакції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, отримавши 11.05.2010 проект договору № 658/10/ін. зберігання природного газу від 05.05.2010, надісланий позивачем, у двадцятиденний строк примірник договору на адресу ВАТ «Укрнафта» не повернув, протокол розбіжностей не направив, як і не направив на адресу позивача будь-якої відповіді на пропозицію укласти договір. Зазначені обставини стали підставою звернення позивача з позовною заявою на підставі ст.ст. 1, 10, 12 ГПК України, ст. 187 ГК України з вимогами визнати укладеним договір № 658/10/ін. зберігання природного газу від 05.05.2010 в редакції, що наведена в позовній заяві, з обґрунтуванням підстав позову.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.03.2011 у справі 46/603 позовні вимоги задоволені.

Визнано укладеним договір № 658/10/ін зберігання природного газу від 05.05.2010 між Відкритим акціонерним товариством "Укрнафта" як учасником договору про спільну діяльність № 999/97 від 24.12.1974 між Відкритим акціонерним товариством "Укрнафта" й Компанією "Momentum Interprises (Eastern Europ) Limited" та Дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в наступній редакції:

Д О Г О В I P № 658/10/ін

зберігання природного газу

м. Київ "05" травня 2010 року

Дочірня компанія "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", (ліцензія НКРЕ України на зберігання природного газу серія АА, №867405 від 25.02.2005 року) надалі - 3бepiгaч, ві _____________________________________ ________________, який діє на підставі ___________________________________________ з однієї сторони, і

Учасники договору про Спільну інвестиційну діяльність №999/97 від 24.12.97 р. - ВАТ «Укрнафта»(НГВУ "Полтаванафтогаз" - уповноважений на ведення спільних справ) та компанія „ Моментум Ентерпрайзис (Істерн Юроп) Лтд" (надалі разом - Поклажодавець), від імені яких діє та інтереси яких на підставі договору №999/97 від 24.12.97р., довіреності ВАТ «Укрнафта»№ юр-693/д від 31.12.2009 р. та довіреності „Моментум Ентерпрайзис (Істерн Юроп) Лтд" б/н від 31.12.09 р. представляє начальник НГВУ " Полтаванафтогаз " ВАТ „Укрнафта" Наслєдніков С.В. , з другої сторони,

які разом іменуються -Сторони,

керуючись Законом України від 15 травня 1996 року № 192/96-ВР „Про трубопровідний транспорт", „Правилами подачі та використання природного газу в народному господарстві України", затвердженими наказом Держкомнафтогазу України від 01 листопада 1994 року № 355 та наказом Міністерства палива та енергетики України від 05 серпня 2002 року № 469„Про затвердження Порядку створення страхового запасу природного газу в натуральній та грошовій формах", уклали даний договір про наступне:

1. Предмет договору

1.1. Зберігач зобов`язується за плату, протягом строку встановленого цим договором, зберігати в підземних сховищах газу, надалі - ПСГ, природний газ, надалі - газ, переданий йому Поклажодавцем, i повернути останньому у схоронності рівну кількість газу зазначеної в договорі якості, а Поклажодавець зобов`язується внести плату за зберігання у встановлені даним договором строки.

2. Умови зберігання i порядок прийому-передачі газу

2.1. Поклажодавець на підставі цього Договору передає Зберігачу газ на зберігання в обсязі 26532,726 тис. м. куб., з яких:

2.1.1. 16495,952 тис. м. куб. природного газу, що видобутий у січні -березні 2008 року та переданий в газотранспортну систему та який Поклажодавець планує передати на зберігання в ПСГ;

2.1.2. 10036,774 тис. м. куб. природного газу, що видобутий у січні - березні 2010 року та переданий в газотранспортну систему та який Поклажодавець планує передати на зберігання в ПСГ ;

2.1.3. інші обсяги газу, які Поклажодавець планує видобути та передати Зберігачу для зберігання в ПСГ протягом дії даного договору та/або прийняти від третіх осіб.

2.2. Поклажодавець передає Зберігачу та/або приймає в ПСГ від третіх осіб газ в обсязі, зазначеному в п. 2.1.1. - 2.1.3, на зберігання протягом строку дії даного Договору.

2.3. При отриманні газу на зберігання в ПСГ Зберігач не набуває права власності на отриманий для зберігання газ. Зберігач не має права без письмової згоди Поклажодавця здійснювати відбір та будь-яким чином розпоряджатися газом Поклажодавця, переданим на зберігання в ПСГ.

2.4. Строк зберігання газу Поклажодавця в ПСГ визначається з моменту початку закачування газу в ПСГ або передачі газу Зберігачу в ПСГ з оформленням відповідних актів до завершення періоду відбору, тобто не пізніше 15 квітня відповідного сезону зберігання. Під сезоном зберігання розуміється період часу, який починається 16 квітня відповідного року та завершується 15 квітня наступного року.

2.5. Сторони домовились, що відбір газу із ПСГ i передача його Зберігачем Поклажодавцю здійснюється в період відбору газу. Період відбору газу з ПСГ починається з 15 жовтня року відповідного сезону зберігання i закінчується 15 квітня року відповідного сезону зберігання.

2.6. Відповідно до пункту 1.3. Порядку створення страхового запасу природного газу в натуральній та грошовій формах, затвердженого наказом Мінпаливенерго від 05 серпня 2002 року № 469, Поклажодавець страховий запас газу не створює.

2.7. Прийом-передача газу при закачуванні або відборі в/із ПСГ здійснюється сторонами на газовимірювальних станціях ПСГ.

2.8. Узгодження Поклажодавцем зі Зберігачем обсягів закачування або відбору газу в/із ПСГ здійснюється в такому порядку:

2.8.1. Зберігач розглядає заявку Поклажодавця на закачування або відбір газу в/із ПСГ з врахуванням потужностей ПСГ та пропускної спроможності газотранспортної системи та зобов`язаний надати відповідь Поклажодавцю протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання заявки;

2.8.2. Після погодження Зберігачем обсягів закачування газу Поклажодавця в ПСГ або обсягів відбору газу Поклажодавця із ПСГ Зберігач здійснює закачування або відбір в/із ПСГ цих обсягів газу в місяці закачування або відбору.

2.9. Обсяги закачування газу в ПСГ можуть змінюватись за домовленістю сторін. Обсяги відбору газу із ПСГ можуть змінюватись за заявкою Поклажодавця в порядку, визначеному в пункті 2.8 даного договору.

2.10. Зберігач здійснює облік газу, що закачується або відбирається в/із ПСГ. Місячний обсяг газу, що передається сторонами при закачуванні або відборі в/із ПСГ у відповідному місяці, підтверджується диспетчерською службою Зберігача.

2.11. Обсяг газу, який передається сторонами при його закачуванні або відборі в/із ПСГ, у відповідному місяці оформляється актом прийому-передачі газу. Акти прийому-передачі газу складаються сторонами та скріплюються печаткою до 15-го числа, наступного за звітним місяцем закачування або відбору газу в/із ПСГ. В актах прийому-передачі газу вказується обсяг газу, закачаний або відібраний в/із ПСГ. Акти прийому-передачі газу є підставою для розрахунків Поклажодавцем із Зберігачем.

2.12. У випадку передачі Поклажодавцем газу в ПСГ третій особі або прийому газу в ПСГ від третьої особи Поклажодавець зобов`язується скласти акт прийому-передачі газу з третьою особою та протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту складання надати цей акт Зберігачу.

2.13. В разі неоплати або несвоєчасної оплати Поклажодавцем замовлених Поклажодавцем та фактично наданих послуг по закачуванню, зберіганню або відбору газу Зберігач залишає за собою право не здійснювати відбір із ПСГ газу Поклажодавця до моменту виконання Поклажодавцем зобов`язань за даним договором.

2.14. У випадку, якщо на момент завершення періоду відбору у сезоні зберігання 2010-2011 років, 15 квітня 2011 року, в ПСГ залишилась невикористана частина (залишок) обсягу газу Поклажодавця, Сторони зобов`язуються до 15 травня 2011 року, скласти акт про обсяг залишку природного газу в ПСГ.

Поклажодавець зобов`язується оплатити послуги по зберіганню газу, що залишається в ПСГ після закінчення відповідного сезону зберігання, згідно пункту 4.4. даного договору.

2.15. Якість газу, що передається на зберігання в ПСГ, повинна відповідати вимогам ГОСТ 5542-87 „Газы горючие природные для промышленного и коммунально-бытового назначения. Технические условия".

3. Тарифи

3.1. Тариф на закачування 1000 куб. м газу в ПСГ установлюється в розмірі 9,00 грн., в тому числі ПДВ - 1,50 грн.

3.2. Тариф на зберігання 1000 куб. м газу в ПСГ на один сезон зберігання газу установлюється в розмірі 21,60 грн., в тому числі ПДВ - 3,60 грн.

3.3. Тариф на відбір 1000 куб. м газу з ПСГ установлюється в розмірі 9,00 грн., в тому числі ПДВ - 1,50 грн.

3.4. Тарифи, що зазначені в пунктах 3.1, 3.2 та 3.3 даного договору, змінюються за рішенням Національної комісії регулювання електроенергетики України.

У випадку зміни тарифів нові тарифи є обов`язковими для сторін за даним договором, з моменту введення їх в дію. Зміна тарифів оформлюється додатковою угодою до даного договору.

3.5. Загальна сума даного договору складається з місячних сум вартості фактично наданих Зберігачем Поклажодавцю послуг по закачуванню, зберіганню, відбору газу.

4. Порядок розрахунків

4.1. Поклажодавець оплачує послуги по закачуванню газу в ПСГ, надані Зберігачем, шляхом перерахування грошових коштів на його рахунок до 20-го числа місяця, наступного за звітним місяцем закачування газу.

Вартість послуг по закачуванню газу в ПСГ визначається на підставі тарифу на закачування газу, зазначеного в пункті 3.1 даного договору, 50,0% тарифу на зберігання газу, зазначеного в пункті 3.2 даного договору, та акту прийому-передачі газу за звітний місяць закачування газу в ПСГ, зазначеного в пункті 2.11. даного договору, за наступною формулою:

Sп.з. = V x (Тз. + Тзб./2), де:

Sп. з. - вартість послуг по закачуванню газу в ПСГ, грн.;

V - обсяг закачаного газу в ПСГ, тис. куб. м;

Тз. -тариф на закачування газу, грн. за 1000 куб. м;

Тзб. -тариф на зберігання газу, грн. за 1000 куб. м.

4.2. Поклажодавець оплачує послуги по відбору газу з ПСГ, надані Зберігачем, шляхом перерахування грошових коштів на його рахунок до 20-го числа місяця, наступного за звітним місяцем відбору газу.

Вартість послуг по відбору газу визначається на підставі тарифу на відбір газу, зазначеного в пункті 3.3 даного договору, 50,0% тарифу на зберігання газу, зазначеного в пункті 3.2 даного договору, та акту прийому-передачі газу за звітний місяць відбору газу з ПСГ, зазначеного в пункті 2.11. даного договору, за наступною формулою:

Sп.в. = V x (Тв. + Тзб./2), де:

Sп. в. - вартість послуг по відбору газу з ПСГ, грн.;

V - обсяг відібраного з ПСГ газу, тис. куб. м;

Тв. -тариф на відбір газу, грн. за 1000 куб. м;

Тзб. -тариф на зберігання газу, грн. за 1000 куб. м.

4.3. Поклажодавець зобов`язується до 20 травня 2011 року на підставі акту, визначеного у п. 2.14. даного Договору, оплатити Зберігачу послуги по зберіганню газу, що залишився в ПСГ на момент завершення періоду відбору - 15 квітня 2011 року.

Вартість послуг по зберіганню невикористаної частини (залишку) обсягу газу Поклажодавця визначається на підставі 50,0% тарифу на зберігання газу, зазначеного в пункті 3.2 даного договору, та акту, зазначеного в пункті 2.14. даного договору, за наступною формулою:

Sп.з.з. = V x (Тзб./2), де:

Sп. з.з. - вартість послуг по зберіганню залишку газу в ПСГ, грн.;

V - обсяг залишку газу в ПСГ, тис. куб. м;

Тзб. -тариф на зберігання газу, грн. за 1000 куб. м.

4.4. Звірка розрахунків здійснюється сторонами щоквартально до 25-го числа місяця наступного за звітним кварталом, на підставі відомостей про фактичну оплату Поклажодавцем вартості послуг по закачуванню, зберіганню та відбору газу та актів прийому-передачі газу. Указана звірка оформлюється актом звірки.

4.5. В платіжних дорученнях Поклажодавець повинен обов`язково вказувати номер договору, дату його підписання та звітний період (місяць, рік), за який здійснюється оплата, призначення платежу.

У випадку, якщо в платіжних дорученнях Поклажодавця не зазначений звітний період (місяць, рік), за який здійснюється оплата, призначення платежу, то Зберігач зараховує кошти, що надійшли від Поклажодавця, в першу чергу, як погашення заборгованості за надані послуги, що виникла перша за часом у попередніх періодах.

5. Відповідальність сторін

5.1. Зберігач і Поклажодавець у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань по даному договору несуть відповідальність у межах, передбачених чинним законодавством України.

5.2. За несвоєчасну оплату послуг, у строки зазначені в пунктах 4.1, 4.2, 4.3 даного договору, Поклажодавець сплачує на користь Зберігача, крім суми заборгованості, пеню в розмірі 0,1 відсотка, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

5.3. У випадку порушення умов даного договору з боку Поклажодавця, Зберігач має право в односторонньому позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії встановити на майбутнє фінансові гарантії належного виконання зобов`язань Поклажодавця за договором (оперативно-господарські санкції), зокрема: змінити порядок оплати послуг, встановити попередню оплату послуг.

5.4. Оперативно-господарські санкції, передбачені п. 5.3 даного договору можуть бути встановлені Зберігачем при затримці оплати Поклажодавцем послуг у строки, зазначені в пунктах 4.1, 4.2, 4.3 даного договору, більш як на десять календарних днів.

5.5. Про застосування оперативно-господарських санкцій Зберігач повідомляє Поклажодавця протягом трьох робочих днів (з урахуванням часу надання послуг поштового зв`язку), з дня прийняття такого рішення Зберігачем (усного або письмового розпорядження уповноваженої особи Зберігача), шляхом надіслання Поклажодавцю рекомендованого листа, телеграми, з повідомленням про застосування до Поклажодавця конкретного виду оперативно-господарських санкцій, зазначених пункті 5.3 даного договору, із обов`язковою вказівкою дати, з якої починається застосування таких санкцій.

5.6. Оперативно-господарські санкції застосовуються з моменту, зазначеному у відповідному повідомленні Зберігача, однак не раніше моменту одержання такого повідомлення Поклажодавцем.

Факт одержання Поклажодавцем повідомлення Зберігача про застосування оперативно-господарських санкцій підтверджується відміткою поштової організації про вручення (відмову від одержання) відповідного повідомлення.

Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від наявності вини Поклажодавця у порушенні умов даного договору. Скасування оперативно-господарських санкцій здійснюється за домовленістю сторін.

5.7. При несвоєчасному закачуванні газу в ПСГ або відбору газу Поклажодавця із ПСГ (п. 2.8.), несвоєчасному погодженні заявок Поклажодавця (п. 2.8.1.), несвоєчасному підписанні актів приймання-передачі природного газу (п. п. 2.11., 2.14) Зберігач сплачує на користь Поклажодавця штраф у розмірі 5% від вартості послуг, відповідно, по закачуванні, відбору, зберіганні газу в ПСГ.

6. Порядок вирішення спорів

6.1. Будь-який спір, що виникне щодо даного договору або в зв`язку з ним, підлягає передачі на розгляд в господарські суди України і розглядається в установленому порядку згідно з чинним законодавством і умовами даного договору.

7. Форс -мажор

7.1. Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків по даному договору, якщо це невиконання є наслідком форс-мажорних обставин (дія непереборної сили, яка не залежить від волі сторін).

7.2. Під форс-мажорними обставинами розуміють обставини, які виникли після підписання договору внаслідок непередбачених сторонами подій надзвичайного характеру, включаючи пожежі, землетруси, повені, оповзні, удар блискавки, інші стихійні лиха, вибухи, війну або військові дії та інші незалежні від волі сторін обставини. Строк виконання зобов`язань відкладається відповідно до часу, протягом якого будуть діяти такі обставини.

7.3. Достатнім доказом дії форс-мажорних обставин є документ, виданий Торгово-промисловою палатою України. Строк для повідомлення між сторонами про такі обставини - до 14 днів з моменту їх виникнення.

7.4. Виникнення зазначених обставин не є підставою для відмови Поклажодавцем від сплати за послуги по закачуванню, зберіганню та відбору газу, які надані Зберігачем до їх виникнення.

8. Інші умови

8.1. Даний договір складений у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, які мають однакову юридичну силу. З укладенням даного договору попереднє листування та документація щодо предмету даного договору втрачають юридичну силу.

8.2. Всі зміни і доповнення до даного договору повинні бути зроблені в письмовій формі і підписані повноважними представниками сторін.

8.3.Статус платника податку на прибуток:

- Зберігач має статус платника податку на прибуток на загальних умовах, передбачених Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

- Поклажодавець має статус платника податку на прибуток на загальних умовах, передбачених Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

8.4. Сторони зобов`язуються повідомляти одна одній про зміни своїх платіжних реквізитів, юридичних адрес, номерів телефонів, телефаксів, статусів платників податку на прибуток у 5-ти денний строк з моменту виникнення відповідних змін.

9. Строк дії договору

9.1. Даний договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє в частині зберігання газу до 15 квітня 2011 року, а в частині проведення розрахунків за надані послуги -до повного виконання Поклажодавцем своїх зобов`язань за даним Договором.

В разі, якщо жодна із сторін не повідомить іншу сторону за один місяць до закінчення строку його дії про припинення даного Договору, Договір вважається пролонгованим на наступний відповідний період зберігання газу із застосуванням до нього правил зберігання, що діяли відносно попереднього сезону зберігання.

10. Адреси і реквізити сторін

Зберігач

Дочірня компанія "Укртрансгаз"

Національної акціонерної компанії

"Нафтогаз України"

Адреса: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1

п/р № НОМЕР_5 в ОПЕРУ АКБ "Укрсоцбанк" МФО 300023,

Код

Свідоцтво № 35481000 від 30.05.02

ІПН 56

Тел. 8 (

Факс 8

Від імені Зберігача

_________________________Поклажодавець

Учасники договору про спільну

інвестиційну діяльність №999/97 від 24.12.97р. - ВАТ "Укрнафта" та компанія "Моментум Ентерпрайзис (Істерн Юроп) Лтд" (Спільна Інвестиційна Діяльність по договору №999/97 від 24.12.97р. )

Адреса уповноваженого на ведення спільних справ (НГВУ "Полтаванафтогаз"): 36020, м. Полтава, вул. Монастирська,12

р/р НОМЕР_4 в Полтавському ГРУ

ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» м. Полтава; МФО 331401, код 403739509,

Св. пл. ПДВ №100055279,

Інд. под. номер 09,

Тел/факс (0532) 500-560, 50-10-06

Від імені Поклажодавця

Начальник НГВУ «Полтаванафтогаз»

_________________ Наслєдніков С.В .

Стягнуто з Дочірньої компанієї "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на користь Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" 85,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Приймаючи рішення про задоволення позову, місцевий господарський суд виходив з того, що для зберігання природного газу обов`язковим є укладення договору з належним зберігачем, що має відповідну ліцензію, і таким в Україні є Дочірня компанія «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», та оскільки остання відмовляється оформлювати договірні відносини зберігання природного газу з позивачем щодо газу, який визначений позивачем предметом договору, зокрема, видобутий у січні - березні 2008, у січні - березні 2010 року та переданий в газотранспортну систему відповідача, наявними є підстави для визнання договору укладеним.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В апеляційній скарзі відповідач вважає, що оскаржуване рішення було прийнято судом при невідповідності висновків господарського суду дійсним обставинам справи, з порушенням та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Згідно доводів апеляційної скарги:

- господарський суд визнав укладеним проект договору зберігання природного газу №658/10/ін. від 05.05.2010 в редакції, яка не направлялась на адресу відповідачу, тобто щодо вказаного проекту договору позивач не робив оферту відповідачу, що свідчить про безпідставність задоволення судом вимог позивача та про порушення господарським судом норм матеріального права ст.ст 179-181 ГК України;

- суд, констатуючи той факт, що природний газ позивача в обсязі 16495,952 тис. куб. м., видобутий в січні - березні 2008, та в обсязі 10036,774 тис. куб. м., видобутий в січні - березні 2010 року, був переданий в газотранспортну систему відповідача, залишив поза увагою факт ненадання позивачем первинних документів;

- стверджуючи про те, що акти відбору природного газу, підписані між відповідачем та третьою особою-2, не є свідченням здійснення відбору обсягів природного газу саме позивачем, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що загальний зміст рішення правління ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» № 41 від 26.04.2008 та актів відбору природного газу № 421-41/2 та № 421-41/3 від 26.04.2008 дає підстави вважати, що у першому кварталі 2008 третьою особою-2 було здійснено відбір природного газу саме ВАТ «Укрнафта», який обліковувався як газ невизначеного власника;

- задовольнивши позовні вимоги ВАТ «Укрнафта», суд, по суті проігнорував вимоги ч. 2 ст. 10 Закону та визнав в судовому порядку укладеним договір, укладання якого суперечить нормам Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», порушивши тим самим положення ч. 7 ст. 319 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», які підлягали та мали бути застосовані судом першої інстанції;

- вимога про визнання договору зберігання природного газу укладеним, не є способом захисту порушеного права або інтересу, відповідно провадження у справі № 46/603 за позовом ВАТ «Укрнафта» до ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» про визнання укладеним договору № 658/10/ін зберігання природного газу від 05.05.2010 в редакції позивача підлягало припиненню на підставі п. 1. ч. 1 ст. 80 ГПК України, що свідчить про порушення норм процесуального права при прийнятті рішення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2011 прийнято апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до провадження, розгляд справи призначено на 31.05.2011.

31.05.2011 здійснено заміну позивача на правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» у зв`язку із зміною найменування.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції склад колегії суддів змінювався, розгляд справи відкладався.

Апеляційне провадження зупинялось у зв`язку з проведенням судових експертиз згідно ухвал від 21.07.2011, від 23.05.2012.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2014 (головуючий суддя Тищенко О.В., судді Іоннікова І.А.,Тарасенко К.В.) зупинено провадження у справі №46/603 до вирішення справи №35/223 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про зобов`язання укласти договір.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до акту прийняття-передачі судової справи від 02.10.2018 справу № 46/603 передано до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2018 апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 у справі №46/603 колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження, поновлено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 31.01.2019.

Після поновлення апеляційного провадження, від позивача 30.01.2019 отримані додаткові пояснення по суті справи та повідомлення щодо реєстрації на території України представництва Компанії Momentum Interprises (Eastern Europ) Limited.

Заперечення відповідача щодо прийнятого у справі судового рішення викладені також письмово у поясненнях (зареєстровані за вхідним суду № 09.1-13/2080/19 від 31.01.2019) та додаткових поясненнях (вхідний суду № 09.1-13/4996/19 від 28.02.2019).

Ухвалами суду від 31.01.2019, від 28.02.2019, від 04.04.2019 розгляд справи відкладався.

Явка представників сторін

Відповідачем у справі в судових засіданнях апеляційної інстанції підтримано доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, та додаткових письмових поясненнях, що надавались в ході апеляційного перегляду, оскаржуване рішення відповідач просив скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до АТ «Укртрансгаз» про визнання укладеним договору зберігання природного газу.

Представник позивача в судових засіданнях апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Представником третьої особи-1 (Компанії Momentum Interprises (Eastern Europ) Limited) до суду подано клопотання від 06.02.2019, відповідно до змісту якого, компанія позов ПАТ «Укрнафта» підтримує в повному обсязі, вважає рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2011 року законним, а апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»/ПАТ «Укртрансгаз» від 25.03.2011 № 313/6 не обґрунтованою; керуючись ст. 42 ГПК України просить суд апеляційної інстанції розглядати справу № 46/603 без її участі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвал в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Оскільки явка представника третьої особи - 1 обов`язковою в судове засідання апеляційної інстанції 16.05.2019 не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

06.05.2010 Відкритим акціонерним товариством «Укрнафта» в особі відокремленого структурного підрозділу (філії) Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» як управляючим за договором № 999/97 про спільну діяльність від 24.12.1997, листом № юр/2061 від 05.05.2010 направлено відповідачу проект договору № 658/10/ін зберігання природного газу від 05.05.2010.

Даний лист та проект договору відповідач отримав 11.05.2010, що підтверджується відміткою на поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідач договір зберігання природного газу № 658/10/ін від 05.05.2010 не підписав, протокол розбіжностей не склав, відмови від договору позивачу не надіслав.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідачем, в порушення норм чинного законодавства України, не було здійснено жодних дій на оформлення договірних відносин щодо зберігання природного газу, видобутого позивачем за договором № 999/97 про спільну діяльність від 24.12.1997 в січні - березні 2008, та в січні - березні 2010 року, який був переданий в газотранспортну систему відповідача.

Згідно з п. 1 частини 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

В силу положень ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 3 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Аналізуючи положення Господарського кодексу України, Законів України «Про трубопровідний транспорт», «Про нафту і газ», «Про природні монополії», а також, Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із зберігання природного газу, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.01.2010 № 8, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для зберігання природного газу обов`язковим є укладення договору з належним зберігачем, що має відповідну ліцензію.

Відповідно до даних Національної комісії регулювання електроенергетики України єдиним підприємством на материковій території України, яке має ліцензію на право провадження господарської діяльності зі зберігання природного газу в підземних сховищах газу, які знаходяться на його балансі, є Дочірня компанія «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (лист НКРЕ від 06.11.2007 № 6422/08/17-07 наявний у справі).

Обов`язковість укладання договору зберігання природного газу для відповідача з позивачем як споживачем його послуг обумовлюється законодавчими приписами, а саме: як ч. 6 ст. 179 Господарського кодексу України, так і ч. 3 цієї ж статті. Тобто, позивач вправі передавати газ в газотранспортну систему на зберігання в ПСГ, а відповідач зобов`язаний щорічно або на інший період укладати договори зберігання та приймати газ у газотранспортну систему та ПСГ та не може відмовляти споживачам у наданні цих послуг та оформленні актами обсягів газу, які фактично надійшли до газотранспортної системи та підземних сховищ газу.

Договором № 117-75/449/07/ін зберігання природного газу від 13.04.2007 (із змінами та доповненнями, внесеними додатковою угодою № 1 від 15.04.2007 до договору № 117-75/449/07/ін від 13.04.2007) було визначено строк зберігання газу позивача в ПСГ в сезонах зберігання 2006-2007 років та 2007-2008 років з моменту закачування газу в ПСГ або передачі газу відповідачу (зберігачу) в ПСГ до завершення періоду відбору, але не пізніше 15.04.2008.

При зверненні позивача з пропозицією укласти договір зберігання природного газу № 658/10/ін від 05.05.2010 між сторонами спору виникли переддоговірні відносини.

В силу приписів ч. 1 ст. 187 Господарського кодексу України переддоговірні спори, що виникають при укладанні господарських договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону, можуть бути предметом розгляду суду.

Разом з тим, згідно з частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ч.ч. 1, 2, 3 ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства; господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода; при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Проаналізувавши договір сторін від 13.04.2007, а також проект договору від 05.05.2010, місцевий господарський суд правильно зазначив, що такі угоди за своєю правовою природою відносяться до договорів зберігання, загальними нормами регулювання яких є глава 66 Цивільного кодексу України.

Відповідно до глави 66 Цивільного кодексу України укладання договору зберігання вимагає узгодження наступних умов: предмет (обсяг товару, що передається на зберігання, із зазначенням номенклатури, асортименту), вартість послуг, строк дії договору.

По істотним умовам, викладеним у проекті договору від 05.05.2010, місцевим господарським судом встановлено наступне:

- згідно з проектом договору від 05.05.2010 вартість послуг зберігача за зберігання природного газу визначено згідно з нормативно-правовим актом, яким встановлені тарифи на послуги відповідача, а саме, відповідно до постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України «Про затвердження тарифу на послуги з зберігання природного газу у підземних сховищах газу для ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» від 11.05.2006 № 575;

- у запропонованому проекті строк дії договору встановлений: в частині зберігання газу - до 15.04.2011, в частині проведення розрахунків за надані послуги - до повного виконання позивачем своїх зобов`язань за даним договором;

- у проекті договору від 05.05.2010 вказується, що поклажодавець передає зберігачу газ на зберігання в обсязі 26532,726 тис. куб.м., а також інші обсяги газу, які поклажодавець планує видобути та передати зберігачу для зберігання в ПСГ протягом дії даного договору та/або прийняти від третіх осіб.

Відхиливши доводи відповідача щодо вміщених у проекті договору від 05.05.2010 п.п. 2.1.1 та п.п. 2.1.2 по вказаних обсягах природного газу, а також щодо порушення укладенням договору зберігання природного газу ч. 2 ст. 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що запропонований позивачем проект договору від 05.05.2010 не може бути визнаний неприйнятним для укладення з відповідачем, як те стверджував відповідач під час розгляду справи.

Статтею 20 Господарського кодексу України закріплене право кожного суб`єкту господарювання та споживача на захист своїх прав і законних інтересів, зокрема, шляхом установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

У п. 2.4 проекту договору зберігання в редакції, що наведена в тексті позовної заяви, передбачено, що при отриманні газу на зберігання в ПСГ, зберігач не набуває права власності на отриманий для зберігання газ. Зберігач не має права без письмової згоди поклажодавця здійснювати відбір та будь-яким чином розпоряджатися газом поклажодавця, переданим на зберігання в ПСГ.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, судом першої інстанції враховано, що підставою звернення позивача до суду стало те, що відповідач своїми діями (бездіяльністю) порушив право позивача на доступ до ПСГ (через неукладання договору зберігання природного газу) як таке, а не право на зберігання якогось конкретного обсягу природного газу.

Посилаючись на приписи Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції визначив, що позовна вимога про визнання договору укладеним відповідає способам захисту прав, які передбачені статтею 20 Господарського кодексу України, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав та законних інтересів нормам чинного законодавства України не суперечить.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що рішення суду підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Загальні правила укладення договорів передбачені ст.ст. 638 - 650 Цивільного кодексу України і застосовуються вони з урахуванням вимог ст.ст. 181 - 187, ст.ст. 264 - 376 Господарського кодексу України, які стосуються господарських договорів у цілому та їх окремих видів зокрема.

Виникнення спору у даній справі щодо визнання укладеним договору №658/10/ін зберігання природного газу від 05.05.2010 (предмет позову) обумовлено необхідністю оформлення договірних відносин щодо обсягів газу, які видобуті позивачем у січні-березні 2008, січні-березні 2010, передані в газотранспортну систему, однак відповідач заперечує зазначені позивачем обсяги, вказані у п.п. 2.1.1 та п.п. 2.1.2 проекту договору з мотивів недоведеності факту видобутку і передачі (за відсутності підписаних актів прийому-передачі), а також з огляду на те, що 244 млн. куб.м. природного газу, видобутого по спільній діяльності позивачем у 2006-2007 роках і який знаходився в ПСГ відповідача було відібрано Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та реалізовано населенню у 1-му кварталі 2008 року.

Як вірно визначено судом першої інстанції, укладення між ВАТ «Укрнафта» (ПАТ «Укрнафта») та підприємством, яке має ліцензію на право провадження господарської діяльності зі зберігання природного газу в підземних сховищах газу (Дочірня компанія «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»; АТ «Укртрансгаз») договору, предметом якого є зберігання природного газу, видобутого оператором, - було обов`язковим в силу положень закону.

Про обов`язковість укладення для сторін договору зберігання за аналогічних підстав позову між сторонами вже вирішено спір у справі № 46/605 (ВАТ «Укрнафта» зверталось із позовом в особі відокремленого структурного підрозділу (філії) Нафтогазовидобувного управління «Полтавнафтогаз» як управляючий за договором № 410/95 про спільну діяльність від 14.09.1995 року), рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2011 залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2014 (копії є у справі).

На час виникнення спору між сторонами та прийняття рішення у справі типова форма договору зберігання природного газу, умови якого були б обов`язковими для його сторін в силу статті 184 Господарського кодексу України, була відсутня.

Посилання апелянта на те, що умови проекту договору, зазначеного в позовній заяві ПАТ «Укрнафта» не відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, Кодексу газосховищ, затвердженого НКРЕКП від 30.09.2015 № 2495 та типовому договору зберігання (закачування, відбору) природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2499 суд визнає безпідставними з огляду на відсутність таких нормативно-правових актів на час виникнення спірних відносин між сторонами.

Не підтверджуються матеріалами справи також і доводи апелянта про порушення ПАТ «Укрнафта» порядку врегулювання переддоговірного спору в судовому порядку через наявність відмінностей у проектах договорів, направленого листом відповідачу № юр/2061 від 06.05.2010, та викладеного у прохальній частині позовної заяви, при врахуванні наступного.

Внесення змін у проект договору, який викладено у прохальній частині позовної заяви обумовлено тим, що на час звернення до суду з даним позовом (грудень 2010) набрало чинності судове рішення у справі № 42/392 (рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2010 залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2010).

Спір у справі № 42/392 стосувався наявності у позивача права вільно і без обмежень розпоряджатися у 2010 році природним газом, видобутим, але нереалізованим ним у 2007-2009 роках, у тому числі для забезпечення потреб промислових споживачів виробників азотних мінеральних добрив.

У проекті договору, який викладено у прохальній частині позовної заяви, позивачем було виключено окремі пункти договору, внесено уточнення по обсягах природного газу, які позивач передає на зберігання в ПСГ відповідача (з 121 036,912 тис. куб. м. до 26 532,726 тис. куб. м.).

Тобто, проект договору, викладений у прохальній частині позовної заяви, не містить додаткових умов, які були відсутні в проекті, що направлявся листом № юр/2061 від 06.05.2010 та по яких відповідач міг би мати нові заперечення, оскільки мало місце лише виключення окремих пунктів та абзаців (п. 2.2, абзац 2 п. 2.12, п. 4.3), з уточненням відповідних посилань на нумерацію пунктів договору (п. 2.9, п. 4.1, п. 5.2, п. 5.4, п. 5.7).

В даному випадку, щодо усіх умов, які викладені у тексті проекту договору в позовній заяві, відповідачу надсилалась оферта (проект договору надісланий листом № юр/2061 від 06.05.2010), та на яку відповідач заперечень у вигляді протоколу розбіжностей не надіслав, що є підставою для вирішення переддоговірного спору в судовому порядку згідно положень 187 ГК України.

Заперечення апелянта щодо відсутності предмету договору, зокрема з підстав не підтвердження позивачем обсягів природного газу актами прийому-передачі газу до газотранспортної системи та відсутності у ПСГ АТ «Укртрансгаз» природного газу учасників договору про спільну діяльність № 999/97 від 24.12.1997 суд відхиляє виходячи з наступного.

Згідно з п. 2.1 договору № 658/10/ін зберігання природного газу від 05.05.2010: поклажодавець на підставі цього Договору передає Зберігачу газ на зберігання в обсязі 26532,726 тис. м. куб., з яких:

2.1.1. 16495,952 тис. м. куб. природного газу, що видобутий у січні - березні 2008 року та переданий в газотранспортну систему та який Поклажодавець планує передати на зберігання в ПСГ;

2.1.2. 10036,774 тис. м. куб. природного газу, що видобутий у січні - березні 2010 року та переданий в газотранспортну систему та який Поклажодавець планує передати на зберігання в ПСГ;

2.1.3. інші обсяги газу, які Поклажодавець планує видобути та передати Зберігачу для зберігання в ПСГ протягом дії даного договору та/або прийняти від третіх осіб.

Про обсяг природного газу 16495,952 тис. м. куб., що видобутий у січні - березні 2008 року, який переданий в газотранспортну систему відповідача для подальшої передачі на зберігання в ПСГ відповідно до раніше укладеного договору № 117-75/449/07ін від 13.04.2007, зазначалось у листі відповідача №6796/64-004 від 23.06.2009.

Обсяг природного газу 10036,774 тис. м. куб., що видобутий у січні - березні 2010 року, переданий у газотранспортну систему, підтверджений у листі відповідача від 05.07.2010 № 7673/64-004.

Висновками судової експертизи, проведеної під час апеляційного провадження згідно ухвал суду від 21.07.2011, від 23.05.2012, зазначені у п.п.2.1.1, 2.1.2 проекту договору від 05.05.2010 обсяги природного газу переданого в газотранспортну систему позивачем, також, підтверджено:

- за результатами дослідження наявних в матеріалах справи та додатково наданих документів (актів прийому-передачі на підготовку Качанівському ГПЗ газу природного, довідки ПАТ «Укрнафта» щодо обсягів товарного газу СІД № 999/97 від 24.12.1997, листі ДК «Укртрансгаз» від 23.06.2009, № 6796/64-004, від 05.07.2010 № № 7673/64-004) підтверджується, що в систему магістральних газопроводів ДК «Укртрансгаз» підготовлено та передано видобутого за договором про спільну діяльність № 999/97 від 24.12.1997, укладеним між ПАТ «Укрнафта» та Компанією «Momentum Interprises (Eastern Europ) Limited», природний газ в обсязі 26 532,726 тис. куб.м., а саме: 16 495,952 тис. куб. м., видобутого у січні-березні 2008, та 10 036,774 тис. куб. м., видобутого у січні - березні 2010 (висновок КНДІСЕ № 8133/11914/11-45 від 29.02.2012);

- за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів, передача Качанівським газопереробним заводом ВАТ «Укрнафта» спільній діяльності за договором № 999/97 від 24.12.1997 на вузлі обліку газу в систему магістральних газопроводів ДК «Укртрансгаз» підготовленого газу для промислового та комунально-побутового призначення, документально підтверджується актами прийому-передачі газу в загальному обсязі 26532,726 тис. куб. м., а саме: в січні-березні 2008 - 16 495,952 тис. куб.м.; в січні- березні 2010 року - 10 036,774 тис. куб. м. (висновок КНДІСЕ № 7420/9583/12-45 від 24.10.2012).

Актам відбору природного газу із ПСГ ДК «Укртрансгаз» від 26.04.2008 № 421-41/2 та № 421-41/3 про відбір з підземних сховищ газу природного газу «невизначеного власника» в обсягах 2 623 437 441 куб. м. та 2 101 316 куб. м. для забезпечення потреб населення надана належна оцінка судом першої інстанції, і такі не спростовують факту передачі позивачем визначених у п.п. 2.1, 2.2 проекту договору обсягів газу у газотранспортну систему відповідача.

Вимоги, що стосувалися оформлення договорів поставки природного газу (видобутого в періоді, якого стосується спірний договір) за позовом ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до ПАТ «Укрнафта» за участю третьої особи АТ «Укртрансгаз» про зобов`язання укласти договір поставки природного газу та передати природний газ власного видобутку були предметом розгляду судових справ № 29/193 (рішення Господарського суду міста Києва від 11.12.2013 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2014 залишені без змін постановою Вищого господарського суду України від 08.04.2014), а також № 35/223 (рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2017 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 залишена без змін постановою Верховного Суду від 14.03.2018).

Підставами заявлених у вказаних справах вимог визначено обов`язок ПАТ «Укрнафта» передати позивачу природний газ власного видобутку відповідно до договору купівлі-продажу для його подальшої реалізації позивачем для потреб населенню.

В межах справи № 29/193 прийнято рішення про відмову у задоволенні вимог до ПАТ «Укрнафта» про зобов`язання укласти з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» договір поставки природного газу та передати природний газ власного видобутку, видобутого у січні та лютому 2008 року, обсягом 432 011 555 куб. м. (в зазначений обсяг газу включено обсяг природного газу, видобутого за договором спільної діяльності № 999/97 від 24.12.1997 у січні та лютому 2008 загальним обсягом 10 916,231 куб. м.).

Рішенням у справі № 35/223 відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «НАК «Нафтогаз України» про визнання укладеним договору купівлі-продажу (поставки) природного газу, видобутого у 2011 році в рамках договору про спільну діяльність № 999/97 від 24.12.1997.

Погодження вартості послуг відповідача, як істотної умови договору зберігання передбачено у розділі 3 проекту договору від 05.05.2010 (положеннями п. 3.1-3.4), відповідно до п. 3.4 якого: тарифи, що зазначені в пунктах 3.1, 3.2 та 3.3 даного договору, змінюються за рішенням Національної комісії регулювання електроенергетики України; у випадку зміни тарифів нові тарифи є обов`язковими для сторін за даним договором, з моменту введення їх в дію; зміна тарифів оформлюється додатковою угодою до даного договору.

Встановлення ціни договору відповідає вимогам законодавства, умови договору визначають чинність тарифів з моменту введення їх в дію.

Умови договору по строку зберігання погоджені у розділі 9 договору, згідно з п. 9.1 якого, даний договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє в частині зберігання газу до 15 квітня 2011 року, а в частині проведення розрахунків за надані послуги - до повного виконання Поклажодавцем своїх зобов`язань за даним Договором; в разі, якщо жодна із сторін не повідомить іншу сторону за один місяць до закінчення строку його дії про припинення даного Договору, Договір вважається пролонгованим на наступний відповідний період зберігання газу із застосуванням до нього правил зберігання, що діяли відносно попереднього сезону зберігання.

Вирішення даного спору має значення насамперед для визначення статусу обсягів природного газу, які є предметом договору, спір щодо визнання укладеним якого розглядається судом в межах даної справи, що обумовлює відповідні юридичні наслідки дій у відносинах між сторонами, а також на ринку видобутку, реалізації природного газу у спірному періоді (строку дії договору про укладення якого вирішено спір у справі), у зв`язку з чим апеляційним господарським судом відхиляються заперечення апелянта про те, що у разі ухвалення рішення на користь ПАТ «Укрнафта», АТ «Укртрансгаз» не зможе забезпечити зберігання обсягів газу у сезонах зберігання 2008-2009, 2009-2010 та 2010-2011, оскільки у 2008-2010 роках ПАТ «Укрнафта» не передавала відповідних обсягів природного газу на зберігання до підземних сховищ газу АТ «Укртрансгаз».

Заперечення апеляційної скарги щодо порушення вимог ч. 2 ст. 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», визнаються необгрунтованими з огляду на належну оцінку вказаних доводів судом першої інстанції, оскільки Закон України «Про засади функціонування ринку природного газу» набув чинності з 24.07.2010, що не може бути підставою для його застосування у відносинах сторін, що виникли по зберіганню газу, видобутого до вказаної дати, за відсутності в законі норм про поширення дії закону на ресурси, видобуті у попередні періоди, тобто до набрання ним чинності.

Зазначене правозастосування неодноразово мало місце при розгляді спорів за участю сторін, до справи залучені судові рішення у справах:

- №6/521 за позовом ПАТ «Укрнафта» до ПАТ «Укртрансгаз» та ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про зобов`язання не чинити перешкод у розпорядженні майном - 2 061 805, 134 тис. куб. м. природного газу власного видобутку 2006 року (постанова Вищого господарського суду України від 19.05.2014);

- № 29/193 за позовом ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до ПАТ «Укрнафта» за участю третьої особи ПАТ «Укртрансгаз» про зобов`язання укласти договір поставки природного газу та передати природний газ власного видобутку, видобутого у січні, лютому 2008 обсягом 432 011 555 куб. м. (постанова Вищого господарського суду України від 08.04.2014);

- № 42/392 за позовом ВАТ «Укрнафта» до ДК «Укртрансгаз» ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», за участю третьої особи Компанії «Momentum Interprises (Eastern Europ) Limited» про зобов`язання не чинити перешкод у розпорядженні майном - 157 538,509 тис. куб. м. природного газу видобутку 2007 року, квітня - грудня 2008 року та 2009 року (постанова Вищого господарського суду України від 31.01.2011).

Оцінюючи надані до справи докази в сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав визнати укладеним договір № 658/10/ін зберігання природного газу від 05.05.2010 у викладеній редакції та з огляду на встановлені обставини правомірно задовольнив позовні вимоги.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів відповідача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про задоволення позову.

Доводи позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає обґрунтованими з вищевикладених підстав.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (правонаступник дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України") на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2011 у справі №46/603.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" (правонаступник дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України") на рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2011 у справі №46/603 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.03.2011 у справі №46/603 залишити без змін.

3. Матеріали справи №46/603 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 27.05.2019.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б.Михальська

А.І. Тищенко