СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р. Справа № 922/3330/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: За участю секретаря судового засідання: За участю представників сторін: від позивача: від відповідача: Чернота Л. Ф. Пушай В. І., Стойка О. В. Телеснюк І.В. Новікова О.М. (адвокат) свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ДП №3558 від 15.12.2017р., договір про надання правової допомоги від 05.09.2018 р., довіреність б/н від 05.09.2018 р. Жирний О.С. (адвокат) свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ДН №4841 від 26.07.2017р., договір про надання правової допомоги б/н від 23.05.2018 р., довіреність №1-306 від 29.12.2018 р.
розглянувши апеляційну скаргу (вх.№782Х/3) Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ, в особі філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Харків
на рішення Господарського суду Харківської області
від18.02.2019 року (повне рішення складено 19.02.2019 року)
у справі за позовом до про№922/3330/18 (суддя І. О. Чистякова) Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦПРОМСИСТЕМА, м. Харків Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ, в особі філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Харків стягнення 11 632 470,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю СПЕЦПРОМСИСТЕМА, м. Харків звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом №115/1-18 від 05.12.2018р. про стягнення з Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ, в особі філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Харків заборгованості в сумі 11 632 470,21 грн., з яких: 10 352 630,02 грн. сума основного боргу, 326 386,51 грн. 3% річних та 953 453,68 грн. інфляційних втрат, яка виникла внаслідок несплати відповідачем виконаних позивачем робіт за договором про закупівлю робіт № від 31.08.2016 року.

В обґрунтування позову Товариство з обмеженою відповідальністю СПЕЦПРОМСИСТЕМА, м. Харків посилається на те, що після спливу строку, передбаченого п. 4.2 договору про закупівлю робіт № від 31.08.2016 року, відповідачем не здійснено оплату вартості виконаних робіт та вартості поставленого обладнання.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.02.2019 року (повне рішення складено 19.02.2019 року) у справі №922/3330/18 позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ, в особі філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Харків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦПРОМСИСТЕМА, м. Харків суму основного боргу у розмірі 10 352 630,02 грн., 3% річних у розмірі 326 386,51 грн., інфляційні втрати у розмірі 953 453,68 грн. та судовий збір у розмірі 174 487,05 грн.

Рішення суду мотивоване доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог, зокрема, доведеністю позивачем та матеріалами справи порушення відповідачем зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати виконаних робіт та вартості поставленого обладнання за договором про закупівлю робіт № від 31.08.2016 року. Сторони зафіксували, що по договору було поставлено обладнання та виконано робіт на загальну суму 10 352 630,02 грн., що також визначено сторонами в акті звірки взаєморозрахунків за період з 31.08.2016 по 30.11.2017.

У пункті 4.2 договору сторонами погоджено умови оплати: оплата здійснюється поетапно, протягом 180 календарних днів після підписання Акту виконаних робіт по кожному етапу (Форма КБ-2в, КБ-3) або за фактом поставки обладнання або матеріалів шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника.

Позивачем виконано, а відповідачем прийнято роботи згідно договору, про що свідчить долучений до матеріалів справи акт звірки взаєморозрахунків за період з 31.08.2016 р. по 30.11.2017 р., що підписані з боку обох сторін.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, відповідач 06.03.2019 року звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №2101ВИХ-19-570 від 05.03.2019 року, в якій просить прийняти її та відкрити апеляційне провадження у справі; рішення Господарського суду Харківської області від 18.02.2019 року у справі №922/3330/18 скасувати у повному обсязі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦПРОМСИСТЕМА у повному обсязі. Судові витрати зі сплати судового збору просить покласти на позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на невідповідність висновків суду, неповноту з`ясування всіх обставин справи, порушення норм матеріального права. Відповідач стверджує, що зобов`язання з оплати товару у відповідача не виникало, у зв`язку з відсутністю факту прийняття відповідачем обладнання.

Апелянт відзначає, що позивач на підтвердження поставки товару (обладнання) за договором та його прийняття відповідачем надав видаткові накладні №РН-0000008 від 22.02.2017 року та № РН-0000024 від 12.05.2017 року, які на думку позивача, підписані від імені відповідача особою на підставі довіреності №342/09 від 18.01.2017 року.

Однак, відповідач вказує на те, що не видавав особі, вказаній у даній видатковій накладній, нотаріальної довіреності на вчинення таких дій. Зазначена довіреність на отримання товарно матеріальних цінностей за договором складена у простій письмовій формі.

Виходячи з такого, оскільки довіреність на отримання товарно матеріальних цінностей №342/09 від 18.01.2017 року була видана в порядку передоручення без нотаріального посвідчення, то така довіреність відповідно до ст.ст. 244,245,220,216 ЦК України є нікчемним правочином та не порушує жодних правових наслідків, а тому не підтверджує факт у повноваження відповідачем особи, якій така довіреність видана, на отримання товару (партій товару) за договором, а отже не підтверджує і факту поставки уповноваженою особою відповідача товару за договором.

Відзначає, що в матеріалах справи, жодних інших доказів позивачем на підтвердження факту поставки товару (обладнання) за договором та його прийняття відповідачем суду не надано, відповідно, це свідчить про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості за товар по даній справі а також 3% річних та збитків від інфляції.

Також, апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції було прийнято з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2019 року визначено колегію у складі: Чернота Л. Ф. головуючий суддя (доповідач), судді: Пушай В. І., Стойка О. В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ, в особі філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 18.02.2019 року (повне рішення складено 19.02.2019 року) у справі №922/3330/18 та встановлено учасникам справи строк до 03.04.2019 року включно для надання суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копій та доданих до нього документів іншим сторонам у справі.

03.04.2019 року до канцелярії Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦПРОМСИСТЕМА, м. Харків надійшов відзив б/н від 02.04.2019 року на апеляційну скаргу з додатками. При цьому, зазначає, що договір про закупівлю робіт від 31.08.2016 № за своєю правовою природою є договором поставки обладнання, матеріалів та договором підряду. На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачеві обладнання та виконані будівельно-монтажні роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін без зауважень, та є невід`ємними первинними доказами виконання позивачем робіт та поставки обладнання. Крім того, зазначає, що відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 29.05.2015 у справі №903/679/14 відсутність довіреності за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію. Оскільки обладнання було не тільки поставлено, а і змонтовано, факт поставки товару є очевидним (а.с.202-216). Судова колегія розглянула вищенаведений відзив та долучила його до матеріалів справи.

При цьому, головуючий суддя (доповідач) у даній справі Чернота Л. Ф. у період з 03.04.2019 по 05.04.2019 року включно перебувала у відпустці відповідно до Наказу №29-в від 22.03.2019 року.

Після виходу головуючого судді-доповідача із відпустки та повідомлення про закінчення проведення підготовчих дій в порядку ст. 267 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про можливість призначення апеляційної скарги Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Київ, в особі філії Управління магістральних газопроводів Харківтрансгаз Акціонерного товариства Укртрансгаз, м. Харків до розгляду з повідомленням всіх учасників справи на "20" травня 2019 р. о 10:30 год.

Представник відповідача (апелянта) в судовому засіданні 20.05.2019 р. підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 18.02.2019 р. у справі №922/3330/18 в повному обсязі. Прийняти нове рішення у справі №922/3330/18, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «СПЕЦПРОМСИСТЕМА» у повному обсязі. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Представник позивача в судовому засіданні 20.05.2019 р. заперечував проти вимог, викладених в апеляційній скарзі, вважає рішення господарського суду Харківської області від 18.02.2019 року у справі №922/3330/18 законним, прийнятим з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України фіксування судового засідання здійснювалося за допомогою технічних засобів фіксації та було складено протокол судового засідання.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, встановлено наступне.

За встановленими судом першої інстанції та неоспореними обставинами вбачається, що 31.08.2016 між ПАТ «Укртрансгаз» в особі заступника директора УМГ «Харківгаз» Слесар Петра Федоровича, що діє на підставі Положення та довіреності №1861 від 29.12.2015 р. з однієї сторони (замовник) та ТОВ «Спецпромсистема» в особі Генерального директора Панасюка Івана ОСОБА_1 , що діє на підставі Статуту, з іншої сторони (підрядник) укладено договір про закупівлю робіт №.

Предметом цього договору є зобов`язання підрядника виконати роботи «Капітальний ремонт автоматичної пожежної сигналізації приміщень Пролетарського виробничого управління підземного зберігання газу (Будівельні роботи)», а замовник зобов`язався прийняти та оплатити ці роботи.

Склад та обсяги робіт, які підлягають закупівлі за даним договором визначені договірною ціною (Додаток №2», що є невід`ємною частиною Договору, згідно п. 1.2 договору.

Зміст і строки виконання робіт визначаються Календарним планом (Додаток №1), що є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що обсяги закупівлі робіт можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Ціна договору становить 13 224 486 грн. 32 коп. (тринадцять мільйонів двісті двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят шість гривень 32 копійки), у тому числі ПДВ (20%) 2 204 081 грн. 05 коп. (два мільйона двісті чотири тисячі вісімдесят одна гривня 05 копійок), згідно пункту 3.1 договору.

За умовами пункту 3.2 договору сторони погодили, що ціна договору є кінцевою і не може бути збільшена.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Ціна договору визначена із врахуванням всіх податків і зборів, передбачених законодавством України, та вартості всіх витрат, пов`язаних з виконанням договору, до моменту його повного завершення. Якщо для виконання договору необхідно здійснити витрати, обов`язок по сплаті яких прямо не покладений на замовника, такі витрати покладаються на підрядника, згідно умов п. 3.4 договору.

Оплата проводиться шляхом перерахування коштів Замовником та розрахунковий рахунок Підрядника, що вказаний в реквізитах договору, згідно пункту 4.1 договору.

За умовами пункту 4.2 врегульовано, що оплата здійснюється поетапно, протягом 180 календарних днів після підписання Акту виконаних робіт по кожному етапу (Форма КБ-2в, КБ-3) або за фактом поставки обладнання або матеріалів шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника.

Умовами пункту 4.3 договору сторони погодили, що підрядник зобов`язаний надати замовнику податкову накладну, складену в електронній формі та оформлену належним чином, з зазначенням обов`язкових реквізитів, відповідно до вимог Податкового кодексу України, дотриманням умов щодо належної реєстрації електронного підпису уповноваженої особи та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку та в строки, встановлені ПКУ.

Своєчасне ненадання Підрядником податкової накладної/розрахунку коригування, або її оформлення з порушенням порядку замовлення, встановленого ПКУ, або надання податкової накладної з порушенням вимог щодо електронного підпису уповноваженої особи. яка її підписала, або не підтвердження реєстрації податкової накладної в ЄРПН, в терміни, передбачені ПКУ, є відкладальною обставиною для настання обов`язку Замовника щодо здійснення оплати робіт за цим Договором, до моменту одержання замовником такої податкової накладної/розрахунку коригування одержання інформації з Єдиного реєстру податкових накладних про підтвердження факту здійснення такої реєстрації Підрядника та перевірки податкової накладної/розрахунку коригування на предмет додержання вимог законодавства щодо її заповнення та підписання.

За умовами пункту 5.1 договору сторони узгодили, що строк виконання робіт: з дати укладання договору до 30.06.2017 року.

Місце виконання робіт: Дніпропетровська область, Магдалинівський район, с. Пролетарське, вул. Промислова, 1, згідно п. 5.2 договору.

Умови виконання робіт: відповідно до Договірної ціни (Додаток №2), що є невід`ємною частиною договору, та вимог Розділу II цього договору, відповідно до пункту 5.3 договору.

Пунктом 5.4.2 унормовано, що у разі невиконання зобов`язань ОСОБА_2 має право достроково розірвати цей договір, повідомивши про це письмово Замовника у строк 20 календарних днів до дати розірвання договору Сторони зобов`язані виконувати взяті на себе зобов`язання належним чином відповідно до умов даного договору та чинного законодавства, згідно пункту 6.5 договору.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором, відповідно до умов пункту 7.1 договору.

Пунктом 7.2 договору унормовано, що за порушення строків виконання робіт або виконання робіт в менших обсягах без погодження із Замовником, що вказані в даному договорі, Підрядник виплачує Замовникові пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено прострочення надання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Підрядник несе відповідальність за збитки, спричинені Замовнику внаслідок неналежного виконання Підрядником своїх зобов`язань та розмірів збитків, що підлягають відшкодуванню, встановлюються у визначеному чинним законодавством порядку, згідно пункту 7.4 договору.

Строк дії договору: Договір набирає чинності з дати його укладання та діє до 27.12.2017 року, відповідно до умов п. 10.1 договору.

Договір підписаний представниками сторін без зауважень чи заперечень, підписи яких скріплені печатками підприємств.

Із матеріалів справи вбачається, що Додатковою угодою №3 до договору від 05.07.2017р. (арк. с. 28) були внесені зміни до договору, якими було встановлено, що строк виконання робіт - з дати укладання договору до 30.09.2017 р.

Додатком №1 (зі змінами, що внесені додатковою угодою №3 від 05.07.2017 р.) до договору календарний план виконання робіт Капітальний ремонт автоматичної пожежної сигналізації приміщень Пролетарського виробничого управління підземного зберігання газу (Будівельні роботи) передбачені терміни поставки підрядником обладнання, виконання будівельних робіт та виконання пусконалагоджувальних робіт.

За умовами пункту 3.1. договору, ціна договору становить 13 224 486,32 грн. Позивачем було передане обладнання згідно умов договору на загальну суму 6 822 450,00грн.: на підставі видаткових накладних:

№РП-0000008 від 22.02.2017 р. на суму 4 977 000,00 грн. (арк. с. 30); №РП-0000024 від 12.05.2017р. (арк. с. 31) на суму 1 845 450,00 грн.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору ним були виконані будівельно-монтажні роботи згідно актів приймання виконаних будівельних робіт.

У травні 2017 року на загальну суму 81 819,43грн.: - №3 за травень 2017р. від 31.05.2017 р. на суму 46 729,01грн. (арк. с. 2-36) (Пусковий комплекс №1. Автоматична система пожежної сигналізації ПСГ); - за травень 2017р. від 31.05.2017 р. на суму 35 090,42грн. (арк. с. 37-40) (Пусковий комплекс №2. Автоматична система пожежної сигналізації);

У червні 2017 року на загальну суму 319 331,74 грн. №1 за червень 2017р. на суму 172 493,08грн. (арк. с. 41-47) (Пусковий комплекс №1. Автоматична система пожежної сигналізації ПСГ); №2 за червень 2017р. на суму 136 014,66грн. (арк. с. 48-53) (Пусковий комплекс №2. Автоматична система пожежної сигналізації ПСГ).

Позивач вказує, що додатково до вищезазначених Акту №1 та Акту №2 за червень 2017 р. останнім було придбано та змонтовано устаткування у кількості 2-х одиниць вартістю 5 412,00 грн. за одиницю всього на 10 824,00 грн.

Зазначене підтверджується Актом №1 (п.9, арк. с. 54-55) та Актом №2 (п.3, арк. с. 56) вартості устаткування, що передається виконавцем робіт після монтажу.

У липні 2017 року на загальну суму 191 378,84грн.: - №2 за липень 2017р. від 31.07.2017р. на суму 106 542,36грн. (Пусковий комплекс №1. Автоматична система пожежної сигналізації ПСГ); - №2 за липень 2017р. від 31.07.2017р. на суму 84 836,48грн. (арк. справи №63-68) (Пусковий комплекс №22. Автоматична система пожежної сигналізації ПСГ).

У вересні 2017 року на загальну суму 2 897 634,27 грн.: - №1 за вересень 2017 р. від 29.09.2017 р. на суму 2 391 050,90 грн. (арк. с. 69-78) (Пусковий комплекс №1. Автоматична система пожежної сигналізації ПСГ); - №2 за вересень 2017р. від 29.09.2017р. на суму 506 583,37 грн. (арк. с.79-86) (Пусковий комплекс №2. Автоматична система пожежної сигналізації ПСГ). У жовтні 2017 року на загальну суму 40 015,74 грн. - №1 за жовтень 2017р. від 17.10.2017р. на суму 40 015,74грн. (арк. с. 87-89) (Пусковий комплекс №1. Автоматична система пожежної сигналізації ПСГ).

Вищевказані акти підписані сторонами та скріплені печатками сторін, отже є прийнятими відповідачем, як замовником за договором.

Всього по договору було поставлено обладнання та виконано робіт на загальну суму 10 352 630,02 грн.

Крім того, у п. 4.2. договору сторонами погоджено умови оплати: оплата здійснюється поетапно, протягом 180 календарних днів після підписання Акту виконаних робіт по кожному етапу (Форма КБ-2в. КБ-3) або за фактом поставки обладнання або матеріалів шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника.

Позивач зазначає, що після спливу строку передбаченого п. 4.2 договору, оплата відповідачем на виконання умов договору не проведена, вартість поставленого обладнання та вартість виконаних робіт у сумі 10 352 630,02 грн. відповідачем не сплачена.

Позивач посилається, що неодноразово звертався до відповідача щодо сплати боргу, а саме позивач звернувся з листами: №29-08/29Л від 29.08.2017р.; №06-09/2Л від 06.09.2017р. (арк. с. 92-93) до відповідача щодо сплати боргу перед позивачем, у тому числі, по договору про закупівлю робіт № від 31.08.2016р.

В свою чергу, відповідачем була надана відповідь за №4253/07 від 12.09.2017 р. (арк. с. 94) із зазначенням про складну ситуацію по оплаті заборгованості по договорах.

У подальшому, позивачем 26.09.2017 р. був направлений на адресу відповідача лист №26-09/22Л (арк. с.95) щодо необхідності оплати договорів з боку відповідача.

Однак, відповідач на вказаний лист надав відповідь за №2101вих-17-1180 від 04.12.2017р. (арк. с. 96), в якому вказав, що кошти на оплату заборгованості у тому числі, по договору про закупівлю робіт № від 31.08.2016 р. передбачені в фінансовому плані 2017р.

Позивач звернувся до відповідача із претензією за вих.№4/12-17 від 08.12.2017р., (арк.с. 97-98) в якій вимагав погашення боргу за договорами, що укладені між позивачем та відповідачем, в тому числі за договором про закупівлю робіт № від 31.08.2016 р.

Проте відповідач на вищевказану претензію не відреагував та суму боргу перед позивачем не сплатив, що зумовило звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за договором про закупівлю робіт № від 31.08.2016 р. у розмірі 10352630,02 грн.

Також, у зв`язку із простроченням оплати відповідачем вартості робіт виконаних відповідачем та суми вартості поставленого позивачем обладнання, позивачем нараховано 3% річних у розмірі 326386,51 грн. та інфляційні у розмірі 953453,68 грн.

Відповідач вважає, що зобов`язання відповідача щодо оплати за договором не є простроченим, оскільки таке прострочення відбулося не з його вини, а унаслідок відсутності його фінансування, відсутності погодження фінансових планів на 2017-2018 роки.

Відповідно до ч.1, п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом, що передбачено приписами другого абзацу пункту першого ст. 193 ГК України.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язок. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Місцевий господарський суд, аналізуючи умови договору про закупівлю робіт № від 31.08.2016 року, дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про те, що даний договір за своєю правовою природною є змішаним договором, а саме договору поставки і підряду, до якого повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов`язання, а також положення параграфу 1, 3 глави 54 та параграфу 1 глави 61 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст.712 Цивільного кодексу України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з нормами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно ч. 1 ст. 317 Господарського кодексу України будівництво об`єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб`єктами господарювання для інших суб`єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду.

Відповідно до ч.1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач свої зобов`язання за договором щодо поставки робіт за договором виконав, про що свідчать акти приймання передачу послуг за період з травня 2017 р. по жовтень 2017 року (а.с.32-89) на суму 3 530 180,02 грн. та поставки обладнання за видатковими накладними від 22.02.2017 р. та 12.05.2017 р. (арк.с.30-31) поставлено обладнання на суму 6822 450,00 грн., які підписані з боку представника відповідача без зауважень.

Також, надання та обсяг наданих позивачем на виконання умов договору укладеного між сторонами договору не спростовано та не заперечується відповідачем у справі, а отже у матеріалах справи наявні докази належного виконання позивачем договору на загальну суму 10 352 630,02 грн.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги порушення відповідачем умов договору про закупівлю робіт №51 від 31.08.2016 р. в частині сплати вартості отриманого обладнання та наданих робіт з капітального ремонту автоматичної пожежної сигналізації приміщень Пролетарського виробничого управління підземного зберігання газу (Будівельні роботи) своєчасно та у повному обсязі, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання свого зобов`язання за вказаним договором щодо оплати у розмірі 10 352 630,02 грн.

Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (далі -ЄСПЛ), а саме, у справі Кечко проти України (заява № 63134/00), Суд у пункті 26 вказаного рішення зазначив, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань.

В рішеннях ЄСПЛ від 18 жовтня 2005 року у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України та від 30 листопада 2004 року у справі Бакалов проти України також зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 цих рішень відповідно).

Таким чином, відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення такого зобов`язання, відповідно до цього суд відхиляє твердження відповідача, щодо відсутності фінансування та погодження фінансового плану на 2017-2018 роки для своєчасного виконання зобов`язання, що кореспондується із змістом ч.2 ст. 617 ЦК, ч.2 ст. 218 ГК.

За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правомірно вирішено, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 10 352 630,02 грн. основного боргу є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Крім цього, місцевим судом враховано, що при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому, сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, період та правові підстави їх нарахування, судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 326386,51 грн., інфляційні втрати у розмірі 953 453,68 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному розмірі.

Позивач в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання за договором про закупівлю робіт № від 31.08.2016 р., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними (арк.с.30-31).

Зазначені видаткові накладні містять посилання на договір, на підставі якого заявлено позов у даній справі, що свідчить про постачання позивачем відповідачеві спірного товару саме в площині даних правовідносин, та підписані представниками сторін без зауважень чи заперечень.

При цьому, вищенаведені видаткові накладні №РН-0000008 від 22 лютого 2017 року та №РН-0000024 від 12 травня 2017 року з боку відповідача підписані О.С. ОСОБА_3 на підставі довіреності №342/09 від 18.01.2017 р. з скріпленням підпису даної особи печаткою підприємства відповідача, тобто видаткові накладні містять і підпис і відбиток печатки АТ«Укртрансгаз» в особі філії «УМГ «Харківтраснгаз».

За приписами ч. 2 ст. 245 ЦК України, довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ст. 246 ЦК України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Згідно з п.п. 1.1., 1.2. Положення про філію «УМГ «Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз», УМГ «Харківтрансгаз» є філією (відокремленим підпрозділом) ПАТ «Укртрансгаз» (на теперішній час АТ «Укратрансгаз»). Управління не є юридичною особою та здійснює частину функцій товариства, що відповідає статутним цілям та завданням товариства, відповідно до чинного законодавства України та цього Положення.

Відповідно до п. 6.6.5. Положення, директор управління видає накази та розпорядження по управлінню, підписує документи, в тому числі фінансові, що складаються в процесі діяльності управління.

Доводи апеляційної скарги про те, що поставка товару (обладнання) здійснювалася позивачем з порушенням умов договору, на підставі якого заявлено позов у даній справі, та про те, що строк оплати отриманого товару (обладнання) є таким, що не настав у зв`язку з посиланням скаржником в апеляційній скарзі на довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей №342/09 від 18.01.2017 р., яка видана в порядку передоручення без нотаріального посвідчення та яка, на думку скаржника, є нікчемним правочином, є безпідставними.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердив факт отримання обладнання співробітником замовника. При цьому зазначив, що зобов`язання з оплати у відповідача не виникло, оскільки довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей від 18.01.2017 №375/09 видана в порядку передоручення без нотаріального посвідчення. За таких обставин, на думку скаржника, ця довіреність відповідно до статей 216, 220, 244,245 ЦК України є нікчемним правочином та не породжує жодних правових наслідків, а отже не підтверджує факт поставки товару за договором.

При цьому, відповідачем не доведено, що довіреність №342/09 від 18.01.2017 р. на ім`я ОСОБА_4 видана управлінням з перевищенням своїх повноважень, передбачених Положенням про філію «УМГ «Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» та мала бути нотаріально посвідчена для здійснення приймання товару (обладнання), поставленого позивачем.

Суд апеляційної інстанції не приймає доводи відповідача, оскільки: по-перше, при розгляді справи судом першої інстанції вказані доводи не були предметом дослідження з підстав відсутності відповідних пояснень відповідача; по-друге, матеріали справи не містять довіреності, на яку посилається відповідач в апеляційній скарзі; по-третє, єдиною підставою для відмови у задоволенні позову в суді першої інстанції відповідач визначав недостатність коштів для виконання витратної частини фінансового плану відповідача на 2017-2018 роки; по-четверте, відсутність довіреності на отримання товару (обладнання) за наявності прізвища та підпису співробітника підприємства та печатки, а також інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції, зокрема, актів приймання виконаних будівельних робіт, не може заперечувати таку господарську операцію; по-п`яте, факт здійснення відповідної господарської операції також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за період з 31.08.2016 по 30.11.2017 (а.с.90-91) та листом б/н, б/д, в якому товариство зазначало, що кошти на оплату заборгованості за договором № передбачені в фінансовому плані 2017р. (арк.с.96), що в сукупності свідчить про відсутність підстав для визнання господарської операції такою, що не відбулась, та відсутності у відповідача обов`язку з оплати робіт, визначених умовами договору про закупівлю робіт № від 31.08.2016 р.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Харківської області від 18.02.2019 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 277 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення суду в суді апеляційної інстанції слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 129 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 86, 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Харків на рішення господарського суду Харківської області від 18.02.2019 року (повний текст рішення складено та підписано 19.02.2019 року) у справі №922/3330/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 18.02.2019 року (повний текст рішення складено та підписано 19.02.2019 року) у справі №922/3330/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 20.05.2019 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Повний текст постанови складено та підписано 22.05.2019 р.

Головуючий суддя Л.Ф. Чернота

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка