РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.05.2019Справа № 910/2573/19

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Київського національного університету імені Тараса Шевченка (01033, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Володимирська, будинок 60; ідентифікаційний код 02070944)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" (01030, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Ярославів Вал, будинок 5-В; ідентифікаційний код 41486736)

про стягнення 298 272,50 грн,

Без виклику (повідомлення) представників сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Київський національний університет імені Тараса Шевченка звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" про стягнення 298 272,50 грн, сплачених за непоставлений товар.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № К73 від 22.05.2018 про публічні закупівлі в частині належного постачання товару замовнику, у зв`язку з чим позивач просить повернути сплачені на підставі зазначеного правочину грошові кошти.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 910/2573/19, ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами частини 4 статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 01.03.2019 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка також була зазначено позивачем у позовній заяві, а саме: 01030, місто Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 5.

Проте, поштовий конверт було повернуто до суду з відміткою відділення поштового зв`язку "вибули".

Згідно з пунктами 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 01.03.2019 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 2 статті 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2019, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Будь яких заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2018 між Київським національним університетом імені Тараса Шевченка (далі - замовник, покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" (далі - постачальник, відповідач) було укладено договір № К73 про публічні закупівлі (далі - договір), в порядку та на умовах якого постачальник зобов`язався у 2018 році поставити замовнику товар згідно ДК 021:2015 код 09130000-9 - нафта і дистиляти: лот № 1 бензин А-95 бренд, бензин А-95, лот № 3 дизельне паливо (далі - товар) відповідно до найменування, кількості, асортименту та ціни, наведених у Специфікації (Додаток № 1 до договору), а замовник - прийняти і оплатити його.

Згідно пункту 1.4 договору товар до моменту переходу права власності до замовника є власністю постачальника та на момент передачі його за договором не обтяжений правами третіх осіб.

Пунктом 1.5.1 договору сторони встановили, що талон - це документ встановленого постачальником зразка та форми, який посвідчує право замовника та/або уповноваженого ним представника на отримання певної кількості та певної марки товару на автозаправних станціях постачальника. Постачальник на вимогу замовника зобов`язаний протягом двох робочих днів обміняти талон у якого закінчився термін дії на талон, термін дії якого не закінчився, з відповідним асортиментом та кількістю товару, зазначений обов`язок виникає у постачальника у разі якщо замовник повідомив його про необхідність такої заміни письмово.

Відповідно до пункту 6.4 договору право власності на товар переходить до замовника в момент передачі постачальником та підписання видаткової накладної уповноваженим представником замовника на підставі належним чином оформленої довіреності встановленого зразка на отримання матеріальних цінностей. Талон може бути реалізований в будь-який момент на АЗС, тобто постачальник зобов`язується забезпечити наявність та передати визначену кількість товару за першою вимогою замовника (або уповноваженого представника) за фактом пред`явлення на певній АЗС талону.

В пункті 6.2 договору сторони встановили, що місцем поставки (передачі) товару є адреси АЗС згідно додатку № 2 до договору.

Пунктом 6.1 договору сторони визначили строк поставки товару - з дати підписання договору до 31.12.2018.

Постачальник відповідно до пунктів 7.3.1-7.3.2 договору взяв на себе зобов`язання забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам , установленим розділом ІІ договору в строки, встановлені договором.

Ціна договору, визначена в пункті 3.1. складає 793 239,00 грн. Замовник здійснює розрахунок за поставлений товар на підставі рахунку-фактури та видаткової накладної шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, на умовах, визначених договором.

Відповідно до пункту 11.1 договору останній діє з дати його підписання до 31.12.2018.

На виконання умов договору позивачем було здійснено оплату за товар відповідно до договору в повному обсязі в сумі 793 239,00 грн та отримано талони на бензин А-95 об`ємом 17 950 літрів та на дизельне паливо - об`ємом 12 800 літрів.

Проте, під час пред`явлення талонів на АЗС, визначених в додатку 2 до договору, позивачу без наведення мотивів було відмовлено у наданні палива за 820 талонами на загальну суму 298 272,50 грн, з них 386 талонів на бензин А-95 об`ємом 6290 літрів на суму 139 323,50 грн та 434 талони на дизельне паливо об`ємом 7770 літрів на суму 158 949,00 грн.

З метою досудового вирішення спору позивачем було направлено на адресу відповідача претензію № 053/56-26 від 31.01.2019 з вимогою повернути кошти за товар, який не було передано відповідачем у строк. Відповідач грошові кошти на вимогу не повернув.

Одностороння немотивована відмова відповідача від виконання умов договору змусила позивача звернутися за захистом своїх порушених прав до суду з позовом про стягнення коштів в розмірі 298 272,50 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до пункту 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з пунктом 3.1 договору ціна договору становить 793 239,00 грн, з яких загальна вартість лоту № 1 бензин А-95 становить 481 431,00 грн, в т.ч. ПДВ 80 238,50 грн та загальна вартість лоту № 3 дизельне паливо - 311 808,00 грн в т.ч. ПДВ 51 968,00 грн

Відповідно до специфікації ціна за одиницю товару складає:

- бензин марки А-95 бренд - 28,02 грн з ПДВ за літр

- бензин марки А-95 - 26,58 грн з ПДВ за літр

- дизельне паливо - 24,36 грн з ПДВ за літр

Як встановлено судом вище, порядок та строки оплати за товар сторонами було погоджено в розділі 5 договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив оплату отриманих від відповідача талонів на бензин та дизельне паливо на загальну суму 793,239,00 грн, що підтверджується довідкою позивача та відповідачем не спростовано.

Строк поставки товару погоджений сторонами в розділі 6 договору - з дати підписання договору до 31.12.2018. Місцем поставки (передачі) товару є адреси АЗС згідно додатку № 2 до договору. Оформлення видаткової накладної та отримання талонів здійснюється у робочі дні за адресою: місто Київ, вулиця Ярославів Вал, 5-В.

В пункті 6.4 договору сторони, зокрема, погодили, що талони можуть бути реалізовані в будь-який момент на АЗС, тобто постачальник зобов`язується забезпечити наявність та передати визначену кількість товару за першою вимогою замовника (або уповноваженого представника) за фактом пред`явлення на певній АЗС талону.

Відповідно до пункту 1.5.1 договору постачальник на вимогу замовника зобов`язаний протягом двох робочих днів обміняти талон у якого закінчився термін дії на талон, термін дії якого не закінчився, з відповідним асортиментом та кількістю товару, зазначений обов`язок виникає у постачальника у разі якщо замовник повідомив його про необхідність такої заміни письмово.

Позивач зазначає, що не зміг отримати паливо по заправним талонам, придбаними за договором у відповідача, претензія позивача з вимогою повернути сплачені кошти за неотриманий товар була відповідачем проігнорована.

Згідно зі статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором товар належної Однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором товар позивачу не поставив.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове зобов`язання повернути кошти.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звертався до відповідача з вимогою повернути сплачені кошти, у зв`язку з не поставкою товару.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про існування у відповідача зобов`язання повернути позивачу суму попередньої оплати в розмірі 298 272,50 грн на підставі вимог частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги Київського національного університету імені Тараса Шевченка до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Київського національного університету імені Тараса Шевченка до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" про стягнення 298 272,50 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" (03030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 5-В, ) на користь Київського національного університету імені Тараса Шевченка (01033, місто Київ, Шевченківський район, вулиця Володимирська, будинок 60; ідентифікаційний код 02070944) 298 272,50 грн (двісті дев`яносто вісім тисяч двісті сімдесят дві гривні 50 копійок) основного та 4 474,09 (чотири тисячі чотириста сімдесят чотири гривні 09 копійок) судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ