ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 Справа № 917/356/19

за позовною заявою Красноградського підприємства теплових мереж, вул. Соборна, буд. 47, м. Красноград, Харківська область, 63304

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД АвтоКрАЗ", вул. Київська, буд. 62, м. Кременчук, Полтавська область, 39631

про стягнення 246 776,71 грн.

Суддя Ціленко В.А.

Секретар судового засідання: Білоус О.В.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Білявський В.В.

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення грошових коштів в сумі 246 776,71 грн. з яких 167 276,71 пені, 79 500,00 грн. штрафу за порушення строків поставки товару.

10.05.2019 року Красноградським підприємством теплових мереж заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки представник підприємства, яким є директор, направлений у службове відрядження до м. Київ. Вказане клопотання не може бути задоволене, так як згідно ухвали суду провадження у справі було відкрито 11.03.2019 року, а в силу вимог ст. 248 Господарського процесуального кодексу України справа у порядку спрощеного провадження не може розглядатися більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи лише в межах встановлених процесуальних строків, у разі неявки в судове засідання учасника справи, якщо причини неявки визнані поважними. Відрядження керівника підприємства не є такою поважною причиною, так як статтею 56 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторона може брати участь у судовому процесі як особисто так і через представника.

Позивач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання і його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідач позов заперечує частково, так як вважає, що прострочка поставки товару складає 7 календарних днів, а штрафні санкції відповідно 18 179,00 грн., які останній просить зменшити на 90%, у зв`язку з тяжким фінансовим станом.

Позивач у відповіді на відзив просить суд задовольнити позов в повному обсязі, так як вважає, що погоджений 14.08.2018 року сторонами інший термін поставки товару не може розглядатися судом у якості доказу, бо такий правочин протирічить ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та є нікчемним.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд встановив:

12.06.2018 року між Красноградським підприємством теплових мереж та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім АвтоКрАЗ" був укладений договір № 25 про закупівлю товару за державні кошти. Відповідно укладеного договору постачальник (відповідач) зобов`язався протягом 120 - ти календарних днів від дати перерахування покупцем (позивач) суми коштів попередньої оплати поставити замовнику, вантажний бортовий автомобіль з краном маніпулятором, код за ДК021:20-0 - Великомонтажні мототранспортні засоби, а замовник - прийняти і оплатити такий товар.

Позивач посилається на неналежне виконання боржником договірних зобов`язань, поставку автомобіля з прострочкою погодженого терміну, за що просить суд стягнути пеню та штрафні санкції.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором купівлі-продажу, відповідно до якого одна сторона передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (Стаття 655 Господарсько процесуального кодексу України) та Закон України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 № 922-VIII.

Статтями 185, 188 Господарського кодексу України встановлено, що до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів. Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

Додатковою угодою від 14.09.2018 року сторонами термін поставки збільшено до 6 - ти місяців, але в будь - якому випадку до 14.12.2018 року. Із наданих сторонами доказів вбачається, що зміна строку поставки товару не призвела до збільшення суми, вираженої в договорі. Додаткова угода про продовження строку виконання зобов`язання у судовому порядку недійсною не визнавалася, тому є обов`язковою для сторін по договору.

З урахуванням викладеного суд вважає, що строк прострочення товару складає період з 15.12.2018 року по 22.12.2018 року тобто 7 календарних днів і тому сума, що підлягає стягненню становить 18 179,00 грн.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Клопотання боржника щодо зменшення розміру штрафу на 90% судом задоволено бути не може, так як згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобов`язання та не лише майнові, але й інші інтереси сторін.

Відсутність коштів не є підставою для звільнення від зобов`язань, оскільки відповідно до приписів ст. 617 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.

Судові витрати відповідно до ч. 3 ст. 129 Господарсько процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД АвтоКрАЗ" (вул. Київська, буд. 62, м. Кременчук, Полтавська область, 39631, ) на користь Красноградського підприємства теплових мереж (вул. Соборна, буд. 47, м. Красноград, Харківська область, 63304, ) 18 179,00 грн. штрафних санкцій та судовий збір у сумі 278,46 грн.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Копію рішення направити сторонам по справі.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.05.2019р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди,

а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до

набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ціленко В. А.