Справа № 909/395/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

16.05.2019 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А. , секретар судового засідання Клапків Н. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго", вул. Індустріальна, буд. 34, м. Івано-Франківськ,76014

до відповідача: Фізична особа-підприємець Мула Ярослав Михайлович вул АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості в сумі 31 083 грн 13 к.

представники сторін не з"явились

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Івано-Франківської області надійшла справа за позовом ПАТ "Прикарпаттяобленерго" до Фізичної особи - підприємця Мула Я.М. про стягнення 31083,13грн заборгованості.

Ухвалою від 22.04.2019 було відкрито провадження у справі № 909/395/19 за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи призначено на 16.05.2019. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву по справі в якій зазначає про те, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04.10.2013 зареєстровано припинення підприємницької діяльності ФОП Мула Я.М..

Представник позивача не з`явився, будь-яких клопотань не подав.

Суд, розглянувши наявні матеріали справи, встановив таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Стаття 231 ГПК України містить вичерпний перелік підстав, з яких господарський суд закриває провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це форма завершення справи, яке зумовлене передбаченими законом обставинами, які повністю відкидають можливість судочинства.

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України.

Так, за ч. 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч. 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Тобто до юрисдикції господарського суду не віднесені спори, що виникають при виконанні правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

За ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в ст. 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями ст. 20 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. 1 ст. 20 ГПК України а також ст.ст. 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Окрім того, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

У свою чергу, за приписами ч.ч. 1, 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є, зокрема громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно із ч. 1 ст. 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до ст. 58 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 50 ЦК України унормовано, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Мула Я.М. 19.04.2019року, про що свідчить відтиск реєстраційного штампу.

Договір, який є фактично-правовою підставою звернення до суду, укладений між сторонами 30.07.2018.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04.10.2013 зареєстровано припинення підприємницької діяльності ФОП Мула Я.М..

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Тобто як на день укладення договору про постачання електричної енергії № 2405821, так і на день звернення позивача з відповідним позовом до суду, відповідач не мав статусу суб`єкта підприємницької діяльності.

Заразом для вирішення питання про те, чи підлягає розгляду спір у порядку господарського судочинства, зокрема з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, необхідно з`ясувати статус фізичної особи, у даному випадку відповідача у справі, станом на дату укладення правочину, щодо виконання якого виник спір.

Як встановлено судом, на момент укладення договору відповідач діяв як фізична особа, тобто не був суб`єктом господарювання у розумінні ГК України та ЦК України, що виключає підсудність цієї справи господарському суду в силу прямої вказівки п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

За таких обставин, оскільки стороною (відповідачем) у справі № 909/395/19 є фізична особа, яка не є підприємцем, з огляду на п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а відтак господарський суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та закрити провадження у справі.

На виконання вимоги ч. 2 ст. 231 ГПК України господарський суд роз`яснює позивачу, що спір між сторонами підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, отже позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним позовом за правилами ЦПК України.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4 ст. 231 ГПК України).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Як убачається з матеріалів справи, ПАТ "Прикарпаттяобленерго" сплачено судовий збір в сумі 1921,00грн згідно з платіжним дорученням № 22640 від 15.04.2019року, повернення якого буде здійснено на підставі ухвали суду за клопотанням позивача.

Керуючись ст.ст. 20, 231, 234, 235 ГПК України, суд

у х в а л и в

Провадження у справі №909/395/19 за позовом ПАТ "Прикарпаттяобленерго" до Фізичної особи - підприємця Гуліцького Едуарда Анатолійовича про стягнення 31083,13грн заборгованості закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 16.05.2019 року та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Шкіндер П.А.