ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

14 травня 2019 року                                                Справа № 915/206/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М. при секретарі судового засідання Ковальжи А. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні  справу

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “РОСТОК АГРО”, вул. Велика Арнаутська, 76, офіс 2, м. Одеса, 65045 ()

адреса для листування: вул. 3 Слобідська, 1, кв. 5, м. Миколаїв, 54003

до відповідача Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією “Сантрейд”, вул. Б.Хмельницького, буд. 19-21 А, м. Київ, 01030 ()

в особі Південної філії Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією “Сантрейд”, вул. Мала Морська, 25, кв. 24, м. Миколаїв, 54001 ()

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, вул. Дегтярівська, буд. 11 Г, м. Київ, 04119 ()

про стягнення коштів в розмірі 13 177 048, 58 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Кіян О.В. ордер серія МК № 73190 від 28.02.2019 року;

від відповідача: Євграфова І.В. довіреність № 06-2019/Legal від 12.03.2019 року;

від відповідача: Боков І.О., ордер серія КВ № 788909 від 08.05.2019 року;

від третьої особи: Гаргаун Я.І., довіреність № 10491/9/28-10-10-18 від 05.09.2018 року.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області 07.03.2018 року звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “РОСТОК АГРО” з позовною заявою до відповідача  Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією “Сантрейд” в особі Південної філії Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією “Сантрейд”, в якій просить суд стягнути грошові кошти у загальній сумі 13 177 048, 58 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 15.04.2018 вх. № 4821/18), в тому числі: 12 444 687, 26 грн. - заборгованості за договорами поставки; 732 361, 32 грн. - пені нарахованої в період з 29.01.2018 року до 03.04.2018 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач всупереч умовам вищевказаних договорів поставки та приписам чинного законодавства не розрахувався повністю за поставлений товар (насіння соняшникове та пшениця 3 класу) своєчасно, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 12 444 687, 26 грн., яка станом на дату подання позову не погашена. Неналежне виконання з боку відповідача умов договорів поставки стало підставою для нарахування пені. Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 16, 626, 628, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України та умовами договорів.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 12.03.2018 року (суддя Мавродієва М.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 23.04.2018 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 23.04.2018 року відмовлено в задоволенні заяви ДП з іноземними інвестицією “Сантрейд” № 28/03-18 від 28.03.2018 року про передачу матеріалів справи за територіальною підсудністю.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 29.05.2018 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією “Сантрейд” в особі Південної філії Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією “Сантрейд” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “РОСТОК АГРО” 12 444 687, 26 грн. заборгованості за Договорами поставки, 732 361, 32 грн. пені та 197 655, 73 грн. судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 року рішення господарського суду Миколаївської області від 29.05.2018 року у справі № 915/206/18 скасовано. В задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.01.2019 року постанову Одеського апеляційного господарського суду від 17.09.2018 року та рішення господарського суду Миколаївської області від 29.05.2018 року у справі № 915/206/18 скасовано. Справу № 915/206/18 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2019 року справу № 915/206/18 призначено головуючому судді Олейняш Е.М.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 18.02.2019 року прийнято справу № 915/206/18 до провадження судді Олейняш Е. М. за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Призначено підготовче засідання по справі на 19.03.2019 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.03.2019 року оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 18.04.2019 року.

У зв’язку з перебуванням судді Олейняш Е.М. у відпустці, розгляд справи № 915/206/18, призначений на 18.04.2018 року на 15 год. 00 хв.,  не відбувся.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 06.05.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання по справі на 14.05.2019 року.

22.04.2019 року до господарського суду Миколаївської області від позивача надійшло клопотання (вх. № 6687/19 від 22.04.2019 року) про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: копії претензії-повідомлення з додатками.

10.05.2019 року до господарського суду Миколаївської області від позивача надійшла заява про поновлення процесуального строку (вх. № 7660/19 від 10.05.2019 року).

В обгрунтування поданої заяви позивач зазначає, що претензія-повідомлення від 17.01.2018 року не була подана у встановлений судом строк в зв’язку з тим, що вважалась втраченою при перевезенні всієї документації ТзОВ «Росток Агро» з міста Миколаєва  до міста Одеса.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Представник третьої особи вирішення клопотання та заяви залишив на розсуд суду.

Розглянувши подане клопотання позивача (вх. № 7660/19 від 10.05.2019 року), суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.03.2019 року про оголошення перерви у підготовчому засіданні позивачу встановлено строк до 16.04.2019 року  для надання витребуваних судом документів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення; встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 119 ГПК України про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 7, 8 ст. 119 ГПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи, що приписами ч. 1 ст. 119 ГПК України передбачено поновлення встановленого саме законом процесуального строку, а в спірному випадку строк встановлений судом, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про поновлення процесуального строку.

Розглянувши клопотання позивача (вх. № 6687/19 від 22.04.2019 року) про долучення доказів до матеріалів справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов’язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов’язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов’язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов’язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 ГПК України у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Зокрема, у справі “Bellet v. France”, Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі “Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії” від 13.01.2000 та в рішенні по справі “Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії” від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про прийняття до розгляду поданих згідно клопотання (вх. № 7660/19 від 10.05.2019 року) доказів у зв’язку з наступним:

-          по-перше, строк пропущено на 3 дні, що на думку суду, може бути визнано незначним;

-          по-друге, докази подані позивачем з метою встановлення обставин, про необхідність з'ясування яких вказано в постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року, що і стало підставою для направлення справи на новий розгляд (вказівки суду касаційної інстанції є обов'язковими);

-          по-третє, докази подані позивачем на виконання ухвали суду від 19.03.2019 року про витребування доказів, якою задоволено клопотання (вх. №3925/19 від 13.03.2019 року) саме відповідача про надання вищевказаних доказів;

-          по-четверте, підстави для встановлення додаткового строку для подання доказів відповідно до ч. 5 ст. 80 ГПК України відсутні, оскільки докази вже подані до справи.

Керуючись принципом пропорційності, враховуючи завдання господарського судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів, який превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, суд дійшов висновку про необхідність прийняття вказаних доказів до розгляду судом, оскільки занадто формалізований підхід до вирішення даного питання (в розумінні практики ЄСПЛ) може зумовити позбавлення особи права доступу до суду, а також невиконання вказівок суду касаційної інстанції по даній справі.

Керуючись ст. 80, 113-114, 118-120, 202, 233-235, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання вх. № 7660/19 від 10.05.2019 року про поновлення процесуального строку.

2. Подані  позивачем ТзОВ "Росток Агро" докази згідно клопотання вх. № 6687/19 від 22.04.2019 року прийняти до розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (ст. 235 ГПК України) та може  бути оскаржена в частині відмови про поновлення процесуального строку відповідно до ст. 254-257 ГПК України та п. 17, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено 15.05.2019 року

Суддя                                                                                Е.М. Олейняш