СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р. Справа № 917/737/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Гребенюк Н.В., суддя Попков Д.О.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

позивача не з`явився;

відповідача Борсук В.В., за свідоцтвом та довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир», м. Гадяч вх. № 1048 П/З на ухвалу господарського суду Полтавської області від 11.03.2019 р. у справі № 917/737/17 (суддя Іванко Л.А., повний текст складено та підписано 12.03.2019 р.)

за позовом Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей», м. Київ, в особі філії «Менський сир», м. Мена, Чернігівська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир», м. Гадяч

про стягнення 7 142 978,62 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 03.10.2017 р. у справі № 917/737/17 позовні вимоги Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей» в особі філії «Менський сир» (далі ПП «Консалтингова фірма «Прометей» в особі філії «Менський сир», позивач) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» (далі ТОВ «Гадячсир», відповідач) заборгованості за договором поставки товарів № 0109-4 від 01.09.2015 р. в сумі 7 142 978,62 грн. (основного боргу в сумі 4 368 207,33 грн., пені в сумі 1 882 834,07 грн., інфляційних втрат в сумі 737 472,18 грн. та 3 % річних в сумі 154 465,04 грн.) задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 4 368 207,33 грн. основного боргу, 476 416,89 грн. пені, 702 177,11 грн. інфляційних втрат, 154 345,13 грн. 3 % річних, а також 85 517,20 грн. судового збору.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 р. рішення господарського суду Полтавської області від 03.10.2017 р. у справі № 917/737/17 змінено та викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» (вул. Будька, буд. 47, м.Гадяч, Полтавська область, 37300; ідентифікаційний код 33460268) на користь Приватного підприємства «Консалтингова фірма «Прометей» в особі філії «Менський сир» (вул. Івана Мазепи, буд. 10, м. Київ, 01010; ідентифікаційний код 30668980) в особі філії «Менський сир» (вул. Леніна, 122, м. Мена, Чернігівська область, 15600; ідентифікаційний код 26549195):

4 368 207,33 грн. основного боргу,

462 207,54 грн. пені,

737 472,18 грн. інфляційних,

154 465,04 грн. - 3% річних,

85 835,28 грн. витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити».

Тобто, постановою суду апеляційної інстанції збільшено суму стягнутих інфляційних втрат, 3 % річних й судового збору, та зменшено суму пені, яка підлягає стягненню.

За даними автоматизованої системи документообігу суду «Діловодство спеціалізованого суду» постанова від 05.02.2019 р. в касаційному порядку учасниками справи не оскаржувалася.

На виконання даної постанови 25.02.2019 р. господарським судом Полтавської області видано відповідний наказ.

Того ж дня, 25.02.2019 р., до господарського суду Полтавської області надійшла заява відповідача № 222 від 22.02.2019 р. про надання відстрочки виконання рішення суду, в якій заявник просить суд відстрочити виконання рішення господарського суду Полтавської області від 03.10.2017 р. у справі № 917/737/17 про стягнення 4 368 207,33 грн. основного боргу, 462 207,54 грн. пені, 154 465,04 грн. 3 % річних, 737 472,18 грн. інфляційних втрат та 85 835,28 грн. судового збору з ТОВ «Гадячсир» на користь ПП КФ «Прометей» в особі філії «Менський сир» на 12 місяців.

В обґрунтування даної заяви відповідач посилається на наступні обставини:

- єдиним способом виконати рішення суду та уникнути банкрутства є відстрочка його виконання з метою забезпечення надходження коштів для розрахунку з позивачем;

- втрату основного ринку збуту продукції, з огляду на введення Російською Федерацією з 2014 року продуктового ембарго, що в сукупності зі збільшенням вартості палива та енергоносіїв, зменшенням платоспроможності населення, зменшенням внутрішнього попиту на сирну продукцію призвели до значного зниження обсягів виробництва та реалізації продукції підприємством відповідача, чим й обумовлюється неможливість своєчасного проведення розрахунків з постачальниками за отриману молочну сировину та іншу продукцію;

- підприємство відповідача є збитковим, зокрема, ТОВ «Гадячсир» має заборгованість по виплаті заробітної плати перед своїми працівниками на загальну суму 442 700,00 грн.;

- аудиторською компанією ТОВ «Аудиторська фірма «Центр розвитку бізнесу» проведений економічний аналіз аналітичних показників ліквідності (платоспроможності) та фінансової стійкості ТОВ «Гадячсир», за висновком від 25.05.2018 р. якої станом на 31.03.2018 р. баланс ТОВ «Гадячсир» є неліквідним, товариство не може своєчасно погасити короткострокову заборгованість за рахунок власних коштів і знаходиться в залежності від позикового капіталу, а незадовільна структура балансу з точки зору платоспроможності та фінансової стійкості нижче нормативного рівня;

- ТОВ «Гадячсир» на теперішній час перебуває в дуже скрутному фінансовому стані і має велику заборгованість перед банками за укладеними кредитними договорами;

- рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Гадячсир» з метою відновлення виробничої діяльності товариства прийнято рішення про внесення додаткових внесків в сумі 5 000 000,00 грн. до статутного капіталу ТОВ «Гадячсир», а також з метою залучення додаткових коштів для відновлення господарської діяльності ТОВ «Гадячсир» укладено з СПП «РВД-Агро» договір про отримання безвідсоткової фінансової допомоги у розмірі 30 000 000,00 грн.;

- у І кварталі 2019 року ІІІ кварталі 2019 року ТОВ «Гадячсир» розраховує на значні надходження коштів у зв`язку з укладенням нових контрактів, погодження графіків нових поставок з своїми контрагентами та відновлення роботи за укладеними раніше угодами, пошуком нових ринків збуту продукції;

- 02.01.2018 р. між ТОВ «Гадячсир» та ТОВ «Торговий дім «Гадячсир-Україна» укладено договір № 0201 про відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Торговий дім «Гадячсир-Україна» компенсує право вимоги за договором купівлі-продажу № 38 від 10.11.2016 р. ТОВ «Гадячсир» окремими платежами в строк до 31.12.2019 р. на загальну суму 50 000 000,00 грн.

На підтвердження викладених обставин відповідачем до своєї заяви додано:

- баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2015 р.;

- звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2015 рік;

- податкову декларацію на прибуток підприємств за 2015 рік;

- баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2016 р.;

- звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2016 рік;

- податкову декларацію на прибуток підприємств за 2016 рік;

- баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2017 р.;

- звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2017 рік;

- звіти з праці за січень-лютий 2018 року із зазначенням суми заборгованості із виплати заробітної плати в розмірі 374,7 тис.грн. та 68,0 тис.грн.;

- баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2018 р.;

- звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І квартал 2018 року;

- довідку № 50 від 01.02.2019 р. за підписом представника ТОВ «Гадячсир» щодо обсягу виробництва протягом 2012-2016 років;

- контракт № 1501 від 15.01.2018 р., укладений між ТОВ «Гадячсир», як продавцем, та ТОВ «KAZ-IMPORT», як покупцем, за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити харчові продукті виробництва України, загальна ціна контракту орієнтовно складає 36 116 437,50 доларів США;

- договір поставки № 16 від 16.01.2018 р., укладений між ТОВ «Гадячсир», як постачальником, та ПП «Транзитекспо», за умовами якого постачальник зобов`язується передавати у власність покупця продукти харчування виробництва України, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в строки, асортименті, кількості та за цінами, визначеними у додатках до цього договору, які є його невід`ємною частиною; орієнтовна або точна ціна договору сторонами не визначена;

- договір б/н від 05.01.2018 р. про надання безвідсоткової фінансової допомоги, укладений між СГ ПП «РВД-Агро», як позикодавцем, та ТОВ «Гадячсир», як позичальником, за умовами якого позикодавець зобов`язується надати позичальнику безвідсоткову поворотну фінансову допомогу в межах суми 30 000 000,00 грн., а позичальник зобов`язаний повернути надану позикодавцем безвідсоткову поворотну фінансову допомогу у термін, встановлений умовами цього договору (до 31.12.2018 р.);

- протокол загальних зборів учасників ТОВ «Гадячсир» від 05.01.2018 р., згідно з яким вирішено єдиному учаснику товариства ТОВ «Альміра» протягом 6 місяців внести додаткові внески до статутного капіталу товариства на загальну суму 5 000 000,00 грн. для відновлення виробництва ТОВ «Гадячсир»;

- техніко-економічне обгрунтування операційної діяльності ТОВ «Гадячсир» за період з ІІ півріччя 2017 року по ІІ півріччя 2019 року включно;

- економічний аналіз основних аналітичних показників ліквідності (платоспроможності) та фінансової стійкості ТОВ «Гадячсир» від 25.05.2018 р., складений ТОВ Аудиторською фірмою «Центр розвитку бізнесу» станом на 31.03.2018 р.;

- довідку № 10-05/2018 від 10.05.2018 р. ТОВ «Гадячсир» за підписом директора та головного бухгалтера щодо розміру заборгованості за кредитними договорами станом на 31.03.2018 р.;

- договір поставки № 274-Б від 29.11.2017 р., укладений між ТОВ «Будилка», як постачальником, та ТОВ «Гадячсир», як покупцем, за умовами якого постачальник зобов`язується поставляти покупцю молочну сировину відповідно до замовлення покупця, а покупець приймати й оплачувати його на умовах та в порядку, визначеному цим договором;

- договір поставки № 277-О від 01.12.2017 р., укладений між ТОВ «Обрій 2017», як постачальником, та ТОВ «Гадячсир», як покупцем, за умовами якого постачальник зобов`язується поставляти покупцю молочну сировину відповідно до замовлення покупця, а покупець приймати й оплачувати його на умовах та в порядку, визначеному цим договором;

- договір поставки № 270-В від 01.11.2017 р., укладений між ПП «Відродження-2017», як постачальником, та ТОВ «Гадячсир», як покупцем, за умовами якого постачальник зобов`язується поставляти покупцю молочну сировину відповідно до замовлення покупця, а покупець приймати й оплачувати його на умовах та в порядку, визначеному цим договором;

- договір купівлі-продажу № 38 від 10.11.2016 р., укладений між ТОВ «Гадячсир», як продавцем, та ТОВ «Полтавамолпрод», як покупцем, за умовами якого продавець зобов`язується у встановлений договором строк передати товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість на умовах цього договору; певну ціну договору сторонами не встановлено;

- договір № 0201 від 02.01.2018 р. про відступлення права вимоги, укладений між ТОВ «Гадячсир», як первісним кредитором, та ТОВ «Торговий дім Гадячсир-Україна», як новим кредитором, за умовами якого первісний кредитор передає належне йому право грошової вимоги, а новий кредитор приймає на себе право грошової вимоги, належне первісному кредиторові за договором купівлі-продажу № 38 від 10.11.2016 р., укладеного між первісним кредитором та ТОВ «Полтавамолпрод»; право вимоги, що відступається за цим договором, визначено сторонами в розмірі 50 000 000,00 грн.

- звіти по надходженню молока у квітні 2018 року, видаткові накладні за квітень 2018 року та травень 2018 року, а також платіжні доручення від квітня 2018 року щодо оплати відповідачем поставленої йому сировини.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 11.03.2019 р. відмовлено у задоволенні заяви відповідача про відстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 03.10.2017 р. у справі № 917/737/17.

Ухвала суду мотивована, зокрема, з тих підстав, що відповідачем не надано належних доказів, які б свідчили про наявність виключних об`єктивних обставин, що ускладнюють виконання рішення, або роблять його неможливим.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким заяву ТОВ «Гадячсир» про відстрочення виконання рішення суду у справі № 917/737/17 задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Скаржник стверджує, що починаючи з 2021 року розраховує на значні надходження коштів у зв`язку з укладенням нових контрактів поставки, погодженням графіків нових поставок зі своїми контрагентами та відновленням роботи за укладеними раніше угодами, пошуків нових ринків збуту продукції, що в 2021 році надасть можливість провести повний розрахунок з позивачем у даній справі.

Крім того, відповідач зазначає, що кошти, отримання яких заплановано у найближчі 36 місяців, використовуються для збереження господарської діяльності товариства, сплати податків, виплати заробітної плати працівникам та погашення поточної заборгованості перед постачальниками матеріалів, сировини та послуг, оскільки у зв`язку з наявністю відкритих виконавчих проваджень, інформація про які знаходиться у вільному доступі, контрагенти відмовляються поставляти товари, надавати послуги на умовах післяплати і вимагають або передоплату, або оплату по факту наданих послуг.

Інші доводи апеляційної скарги щодо необхідності надання відстрочки є тотожними тим доводам, що викладені в заяві відповідача № 222 від 22.02.2019 р. про надання відстрочки виконання рішення суду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2015 між ПП «Консалтингова фірма «Прометей» в особі філії «Менський сир», як постачальником, та ТОВ «Гадячсир», як покупцем, укладено договір поставки товарів №0109-4, за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцю продукти ферментації молока (сирне зерно), вироблені згідно з Технічними умовами (вперше) ТУ У 10.5-6:2015 Продукти ферментації молока, а покупець - приймати товар та оплачувати його на умовах та в порядку, визначеному цим договором.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 03.10.2017 р. та постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 р. встановлено, що у період з 10.09.2015 по 16.12.2015 позивач поставив відповідачу товар вагою 436 000 000,00 кг на загальну суму 32 579 926,18 грн., про що свідчать складені сторонами двосторонні видаткові накладні на поставку «Сирне зерно 50% небренд вага» (том 1 аркуші справи 37-59), проте частково по видатковій накладній №3801 від 24.11.2015 на суму 1 539 000,00 грн. (в розмірі 1456927,00 грн.) та по видатковим накладним №3823 від 29.11.2015 на суму 1 463 000,00 грн., №5695 від 16.12.2015 на суму 1 448 280,00 грн. товар залишився ТОВ «Гадячсир» неоплаченим, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в сумі 4 368 207,33 грн.

Також, зазначеними судовими актами встановлено, що прострочка оплати товару за спірними накладними виникла у 2016 році.

Відповідно до ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Згідно з п. 7.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

За приписами п. 7.2. даної постанови Пленуму Вищого господарського суду України, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції").

У рішенні від 29.06.2004 Європейський суд з прав людини у справі "Півень проти України" дійшов висновку, що державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не можна прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як "виняткові обставини".

При цьому, за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява № 41510/98, п. 27).

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013р. у справі №1-7/2013, до обставин, які ускладнюють виконання судового рішення належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 12.02.2018 р. у справі № 906/434/17 зазначено, що баланс (звіт про фінансовий стан) за певний період часу відображає дані лише на конкретну дату та не показує проміжні дані ведення відповідачем господарської діяльності.

Вбачається, що більшість документів, наданих відповідачем на підтвердження винятковості обставин, викладених у своїй заяві про надання відстрочки рішення суду, складені переважно на першу половину 2018 року, зокрема, станом на березень 2018 року, в той час з цією заявою відповідач звернувся до суду першої інстанції у кінці лютого 2019 року.

Актуальної бухгалтерської документації з повними даними ведення господарської діяльності, а також, в тому числі, на підтвердження скрутного фінансового становища, збитковості підприємства, суттєвого перевищення суми дебіторської заборгованості перед кредиторською заборгованістю тощо на момент звернення зі згаданою заявою до суду ТОВ «Гадячсир» до матеріалів справи не надано, тому доводи апеляційної скарги про те, що одночасне і повне виконання рішення суду в даній справі може призвести до виникнення у відповідача заборгованості зі сплати податків, зборів та інших платежів до бюджету, заробітної плати і, як наслідок, припинення господарської діяльності боржника, що унеможливить виконання рішення суду відхиляються за недоведеністю.

Таким чином, відповідачем не доведено, що обставини, наведені ним у своїй заяві про надання відстрочки виконання рішення суду та в апеляційній скарзі, є винятковими і ускладнюють виконання рішення суду у даній справі.

При цьому, відповідачем не надано жодного доказу, який би свідчив про наміри ТОВ «Гадячсир» виконати рішення суду у справі № 917/737/17 через 12 місяців та погасити борг перед позивачем.

В заяві про надання відстрочки виконання рішення суду відповідач посилається на можливість отримання значних надходжень коштів у 2019 році внаслідок укладення нових контрактів, погодження нових графіків поставок зі своїми контрагентами та інше, натомість в апеляційній скарзі посилається на їх отримання вже у 2021 році.

До того ж, судом першої інстанції правомірно зазначено, що посилання відповідача на договори поставки з ТОВ «KAZ-IMPORT» та ПП «Транзитекспо» не є належним доказом виконання цих договорів та можливості відповідача виконати рішення суду у даній справі саме через 12 місяців. Крім того, відповідачем не доведено наявності реальної можливості виконання своїх зобов`язань щодо поставки товару за вищезазначеними договорами, а також виконання рішення суду у даній справі за рахунок отриманих грошових коштів в межах договорів, які ним додані до матеріалів справи.

Виключно посилання відповідача на наміри отримання прибутку у майбутньому та погашення боргу перед позивачем у справі № 917/737/17 не є належним та допустимим доказом в розумінні чинного процесуального законодавства на підтвердження викладених обставин.

Отже, судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною та обґрунтованою, а тому, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284, 331 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 11.03.2019 р. у справі № 917/737/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 21.05.2019 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя Д.О. Попков