РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.05.2019Справа № 910/1774/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Акціонерного товариства «Київенерго»

про стягнення інфляційних втрат, 3% річних за неналежне виконання грошового зобов`язання у розмірі 18 015 314,83 грн.

Представники сторін:

від позивача: Пронюк В.Я., довіреність № 14-206 від 26.10.2018;

від відповідача: Лозовицький М.С., довіреність № 19012209 від 22.01.2019.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Акціонерного товариства «Київенерго» про стягнення інфляційних втрат, 3% річних за неналежне виконання грошового зобов`язання у розмірі 18 015 314,83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором купівлі-продажу природного газу № 1245/14-БО-41 від 09.12.2013, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.03.2019.

У судове засідання 11.03.2019 представники сторін з`явились, представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

За результатами судового засідання судом оголошено перерву до 15.04.2019.

03.04.2019 представником відповідача подано письмові пояснення.

У судове засідання 15.04.2019 представники сторін з`явились.

Враховуючи, що судом під час підготовчого провадження, та зокрема, у підготовчому засіданні було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, та позивачем і відповідачем та третіми особами було заявлено про дання суду всіх наявних у них доказів і пояснень по справі, то відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України суд постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 13.05.2019.

У судове засідання 13.05.2019 представники сторін з`явились.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 13.05.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - продавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі - покупець, відповідач) укладено Договір купівлі-продажу природного газу № 1245/14-БО-41 (далі - Договір), за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ (на умовах даного Договору).

Згідно з п. 1.2. Договору природний газ, що продається за цим Договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями а іншими споживачами.

Відповідно до п. 2.1 Договору продавець передає покупцю для СВП «Київські ТЕЦ» ПАТ «Київенерго» з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 189 850 тис. куб. метрів, у тому числі за місяцями:

Для ТЕЦ-5 СВП «Київські ТЕЦ»

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсяг
січень19 930квітень9 380липень1 110жовтень4 535
лютий19 635травень1 295серпень775листопад12 235
березень15 555червень1 620вересень1 300грудень17 480
І кв.55120ІІ кв.12295ІІІ кв.3185ІV кв.34250

Для ТЕЦ-6 СВП «Київські ТЕЦ»

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсяг
січень15 165квітень7 913липень953жовтень4 083
лютий15 063травень2 347серпень1 089листопад9 714
березень11 986червень1 240вересень1 351грудень14 096
І кв.42214ІІ кв.11 500ІІІ кв.3393ІV кв.27893

Відповідно до п. 3.1 Договору продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідний запірній/відключаючій арматурі покупця.

Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупецм у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця (п. 3.4 Договору).

У відповідності до п. 4.1 Договору кількість газу, яка подається покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу покупця..

Згідно з п. 5.1 Договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються НКРЕ.

Пунктом 5.2 Договору узгоджено, що ціна за 1000 куб.м. газу становить 3 459 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

- податок на додану вартість за ставкою - 17%;

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 295,60 грн., крім того ПДВ - 17% - 50,25 грн., всього з ПДВ - 345,85 грн.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 3 823,78 грн., крім того ПДВ - 17% - 650,04 грн., всього з ПДВ - 4 473,82 грн.

За умовами п. 6.1 Договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У відповідності до п. 6.3 Договору платежі в платіжних дорученнях покупець повинен обов`язково зазначити номер Договору, дату його підписання та призначення платежу без зазначення періоду, за який здійснюється оплата.

За наявності заборгованості у покупця за цим Договором, продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому Договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

Кошти, які надійшли від споживача, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим Договором.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11 Договору).

Надалі, Додатковою угодою № 1 від 31.01.2014 сторонами викладено з 01.01.2014 п. 5.2 Договору в новій редакції та узгоджено вартість природного газу у розмірі 3 340,75 грн. з ПДВ, Додатковою угодою № 2 від 18.04.2014 сторонами викладено з 01.04.2014 п. 5.2 Договору в новій редакції та узгоджено вартість природного газу у розмірі 5 264,88 грн. з ПДВ, Додатковою угодою № 3 від 22.05.2014 сторонами викладено з 01.05.2014 п. 5.2 Договору в новій редакції та узгоджено вартість природного газу у розмірі 6 208,18 грн. з ПДВ, Додатковою угодою № 4 від 10.06.2014 сторонами викладено з 01.06.2014 п. 5.2 Договору в новій редакції та узгоджено вартість природного газу у розмірі 6 222,22 грн. з ПДВ, Додатковою угодою № 5 від 16.09.2014 сторонами викладено з 01.09.2014 п. 5.2 Договору в новій редакції та узгоджено вартість природного газу у розмірі 6 405,82 грн. з ПДВ, Додатковою угодою № 6 від 17.11.2014 сторонами викладено з 01.11.2014 п. 5.2 Договору в новій редакції та узгоджено вартість природного газу у розмірі 6 682,44 грн. з ПДВ, Додатковою угодою № 7 від 16.12.2014 сторонами викладено з 01.12.2014 п. 5.2 Договору в новій редакції та узгоджено вартість природного газу у розмірі 7 661,64 грн. з ПДВ.

На виконання умов Договору позивач передав відповідачу природний газ:

- у січні 2014 року - 9 755,598 тис.куб.м. на суму 32 591 033,54 грн. для ТЕЦ-5 та 7 585,818 тис.куб.м. на суму 25 342 336,65 грн. для ТЕЦ-6, що підтверджується Актом приймання-передачі від 31.01.2014;

- у лютому 2014 року - 9 956,931 тис.куб.м. на суму 33 263 637,16 грн. для ТЕЦ-5 та 7 639,090 тис.куб.м. на суму 25 520 305,20грн. для ТЕЦ-6, що підтверджується Актом приймання-передачі від 28.02.2014;

- у березні 2014 року - 6 973,356 тис.куб.м. на суму 23 296 253 грн. для ТЕЦ-5 та 5 726,045 тис.куб.м. на суму 19 129 296,28 грн. для ТЕЦ-6, що підтверджується Актом приймання-передачі від 31.03.2014;

- у квітні 2014 року - 3 677,873 тис.куб.м. на суму 19 363 560 грн. для ТЕЦ-5 та 2 992,227 тис.куб.м. на суму 15 753 716,09 грн. для ТЕЦ-6, що підтверджується Актом приймання-передачі від 30.04.2014;

- у травні 2014 року - 1 252,379 тис.куб.м. на суму 7 774 989,25 грн. для ТЕЦ-5 та 829,877 тис.куб.м. на суму 5 152 022,49 грн. для ТЕЦ-6, що підтверджується Актом приймання-передачі від 31.05.2014;

- у червні 2014 року - 590,744 тис.куб.м. на суму 3 675 736,76 грн. для ТЕЦ-5 та 583,083 тис.куб.м. на суму 3 628 068,37 грн. для ТЕЦ-6, що підтверджується Актом приймання-передачі від 30.06.2014;

- у липні 2014 року - 504,474 тис.куб.м. на суму 3 138 946,20 грн. для ТЕЦ-5 та 103,311 тис.куб.м. на суму 642 823,36 грн. для ТЕЦ-6, що підтверджується Актом приймання-передачі від 31.07.2014;

- у серпні 2014 року - 593,886 тис.куб.м. на суму 3 695 286,97 грн. для ТЕЦ-5, що підтверджується Актом приймання-передачі від 31.08.2014;

- у вересні 2014 року - 615,278 тис.куб.м. на суму 3 941 357,65 грн. для ТЕЦ-5, що підтверджується Актом приймання-передачі від 30.09.2014;

- у жовтні 2014 року - 1 421,911 тис.куб.м. на суму 9 108 50023 грн. для ТЕЦ-5 та 1 046,509 тис.куб.м. на суму 6 703 744,09 грн. для ТЕЦ-6, що підтверджується Актом приймання-передачі від 31.10.2014;

- у листопаді 2014 року - 6 110,085 тис.куб.м. на суму 40 830 276,40 грн. для ТЕЦ-5 та 5 101,463 тис.куб.м. на суму 34 090 220,42 грн. для ТЕЦ-6, що підтверджується Актом приймання-передачі від 30.11.2014;

- у грудні 2014 року - 8 837,762 тис.куб.м. на суму 67 711 750,86 грн. для ТЕЦ-5 та 7 162,317 тис.куб.м. на суму 54 875 094,42 грн. для ТЕЦ-6, що підтверджується Актом приймання-передачі від 31.12.2014.

25 вересня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі - боржник) укладено Договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ № 51/1/1730-РЗ (Далі Договір про реструктуризацію), у порядку та на умовах якого, кредитор та боржник домовились про реструктуризацію кредиторської заборгованості за спожитий природний газ, використаний боржником для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з опалення та постачання гарячої води, що виникла у боржника перед кредитором станом на 01.07.2016 та не погашена до 31.12.2016 згідно з Договором купівлі-продажу (постачання) природного газу від 09.12.2013 № 1245/14-БО-41, шляхом розстрочення на 60 календарних місяців без відстрочення її погашення.

Згідно з п. 2 Договору про реструктуризацію до складу заборгованості, реструктуризація якої здійснюється згідно з Договором, не включаються суми неустойки (штрафів, пені), процентів річних, інфляційних нарахувань в обсязі 44 192 640 грн., на рахованих на заборгованість, в тому числі 44 192 640 підтверджені судовим рішенням.

У відповідності до п. 3 Договору про реструктуризацію сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пунктів 1 і 2 Договору становить 36 203 417,56 грн., що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, який в обов`язковому порядку додається до Договору та є його невід`ємною частиною.

За умовами п. 4 Договору про реструктуризацію боржник зобов`язується виплатити у повному обсязі заборгованість, зазначену в пункті 3 Договору, шляхом перерахування щомісяця коштів з поточного рахунка боржника на поточний рахунок кредитора рівними частинами починаючи з першого числа місяця, в якому укладено Договір, відповідно до графіка погашення заборгованості згідно з Додатком, який є його невід`ємною частиною, не пізніше останнього числа відповідного місяця.

Пунктом 8 Договору про реструктуризацію сторонами узгоджено, що укладений Договір про реструктуризацію кредиторської заборгованості за спожитий природний газ не припиняє зобов`язання боржника (не є новацією) за Договором від 09.12.2013 № 1245/14-БО-41.

Сторони погоджуються, що згідно з положеннями частини 4 статті 5 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.16 № 1730-VIII, оскільки сума заборгованості з різниці в тарифах, підтверджена боржнику відповідним протоколом засідання територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, яка діє відповідно до Типового положення про територіальні комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах, затвердженого наказом Мінрегіону від 15.03.2017 № 53 (або підтверджена іншими належними документами, виданими уповноваженими особами згідно з чинним законодавством України), перевищує (дорівнює) суму заборгованості боржника перед кредитором, реструктуризацію якої здійснюється згідно з Договором, Договір про реструктуризацію заборгованості укладається без додаткового забезпечення виконання зобов`язань боржника (гарантії) (п. 9 Договору про реструктуризацію).

На виконання умов Договору про реструктуризацію, 26.09.2018 відповідачем сплачено на користь позивача 36 203 417,56 грн., згідно платіжного доручення № 5 від 26.09.2018.

Звертаючись до суду з даним позовом, ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» зазначає, що грошове зобов`язання за Договором було виконано ПАТ «Київенерго» з порушенням строків, обумовлених у Договорі, а відтак у позивача наявне право вимоги сплати на його користь інфляційних втрат та 3% річних, в зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача за неналежне виконання умов Договору інфляційні втрати в розмірі 15 542 571,82 грн. та 3% річних в розмірі 2 472 743,01 грн.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову, зазначає, що здійснення позивачем нарахування 3% річних та інфляційних втрат на заборгованість за Договором, яка оплачена відповідачем за Договором про реструктуризацію, підпадають під дію Закону «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» № 1730-VIII, а тому не можуть бути предметом подальшого розгляду по даній справі та надалі стягнуті в судовому порядку, що узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними 910/16351/13 від 07.02.2018, № 927/1152/16 від 07.02.2018, № 911/3914/14 від 28.02.2018, №904/11460/16 від 14.03.2018, № 910/15874/13 від 25.07.2018 та № 910/17962/15 від 11.04.2018.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

30.11.16 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» № 1730-VIII (далі - Закон № 1730-VIII), у преамбулі якого зазначено, що цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Статтею 2 Закону № 1730-VIII передбачено, що дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Відповідно до статті 1 Закону № 1730-VIII процедура врегулювання заборгованості - це заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 5 Закону № 1730-VIII реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31 грудня 2016 року.

Реструктуризація заборгованості за спожитий природний газ, що підлягає врегулюванню відповідно до цього закону, здійснюється шляхом розстрочення на 60 календарних місяців рівними частинами з першого числа місяця укладення договору без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення.

На реструктуризовану заборгованість не нараховуються неустойка (штрафи, пені), проценти річних, інфляційні нарахування, крім випадків повного або часткового нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до цього Закону.

Виконання зобов`язань теплопостачальної або теплогенеруючої організації за договором про реструктуризацію заборгованості забезпечується шляхом прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду, до комунальної власності якої належить така теплопостачальна або теплогенеруюча організація, та який виступає гарантом виконання такого договору на суму реструктуризації (крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої проводиться за рахунок видатків державного бюджету).

Для підприємств, що не належать до комунального сектору економіки, фінансові та/або інші гарантії на суму реструктуризації (крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої проводиться за рахунок видатків державного бюджету) надає державний орган, підприємство, установа, організація, до сфери управління якого (якої) належить така теплопостачальна або теплогенеруюча організація, або будь-який вид забезпечення, передбачений законодавством України, на виконання договору реструктуризації надається суб`єктом господарювання, заборгованість якого підлягає реструктуризації, на суму реструктуризації (крім суми заборгованості з різниці в тарифах, погашення якої проводиться за рахунок видатків державного бюджету).

Таким чином, підписавши в силу вимог Закону №1730-VIII договір про реструктуризацію, сторони фактично тим самим змінили порядок і строки проведення розрахунків між ними. В той же час, звертаючись з цим позовом до суду, позивач не врахував приписи частини третьої статті 5 Закону № 1730-VIII, яка є нормою прямої дії та відповідно до якої умова щодо не нарахування неустойки, інфляційних втрат, річних на реструктуризовану заборгованість не ставиться у залежність від будь-яких інших умов. Виключенням є повне або часткове нездійснення платежів саме за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до Закону №1730-VIII.

Таким чином, для застосування санкцій та наслідків порушення грошового зобов`язання, встановлених частиною другою статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених договором про реструктуризацію. Водночас, доказів порушень виконання відповідачем умов Договору про реструктуризацію в частині здійснення платежів позивачем не надано.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові №914/51/18 від 11.09.2018.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про безпідставне нарахування позивачем відповідачу інфляційних втрат та 3% річних за порушення строків оплати поставленого позивачем відповідачу газу за договором, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 21.05.2019

Суддя О.А. Грєхова