ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"22" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1391/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., розглянувши, в порядку ст. 140 ГПК України заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Бородіно-А (вх. № 2-2354/19) про забезпечення позову до Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційна частина району шляхом заборони укладати будь-які договори, предметом яких буде здійснення господарської діяльності з використанням земель Тарутинського військового полігону,
Ухвалою від 22.05.2019 року Господарський суд Одеської області залишив без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Бородіно-А до Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційна частина району про зобов`язання укласти договір з підстав відмови від підписання договору.
Одночасно з позовом Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.
Так, заявник просить суд: заборонити Білгород-Дністровській квартирно-експлуатаційній частині району та її посадовим особам до набрання законної сили рішення у цій справі укладати будь-які договори, предметом яких буде здійснення господарської діяльності з використанням земель Тарутинського військового полігону (Тарутинський район Одеської області).
Позивач вважає, що незабезпечення позову може унеможливити або утруднити виконання рішення суду, оскільки Відповідач може укласти договори про вирощування сільськогосподарської продукції, про випас худоби та інші договори, відповідно до яких треті особи будуть мати право здійснювати господарську діяльність на земельних ділянках, користування якими передбачається проектом договору, що є предметом цього спору.
Згідно ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заходи забезпечення позову перелічені в ст. 137 ГПК України.
Згідно ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Заходи забезпечення позову перелічені в ст. 137 ГПК України.
Тобто, забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Під забезпеченням позову розуміють діяльність судді (суду) щодо застосування передбачених процесуальним законом заходів, що гарантують реальне виконання майбутнього рішення у справі у випадку, якщо позов буде задоволено.
В Постанові Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову від 26 грудня 2011 року N 16, зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.
Суд звертає увагу заявника, що відповідно до статті 19 Господарського кодексу України забороняється незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб`єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб.
Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору, відповідно ст. 3 ЦК України.
В даному випадку, заборона на укладання договору з боку суду буде прямим втручання у господарську діяльність, що є недопустимим.
Крім того, заявником взагалі не надано доказів того, що Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району має наміри будь-яким чином розпорядитися земельною ділянкою, зобов`язання укладення договорів стосовно якої є предметом позовної заяви.
З огляду на викладене, в задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Бородіно-А (вх. № 2-2354/19) про забезпечення позову до Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційна частина району шляхом заборони укладати будь-які договори, предметом якмх буде здійснення господарської діяльності з використанням земель Тарутинського військового полігону,
Керуючись ст. ст. 136-140, 234 ГПК України , суд

В задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробничо-комерційна фірма „Бородіно-А (вх. № 2-2354/19) про забезпечення позову до Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційна частина району шляхом заборони укладати будь-які договори, предметом яких буде здійснення господарської діяльності з використанням земель Тарутинського військового полігону відмовити.
Ухвала набрала законної сили 22.05.2019р.

та може бути оскаржена в порядку ст..ст.253-259 ГПК України

Суддя О.А. Демешин