ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2019 м.Дніпро Справа № 904/10192/14

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Кощеєва І.М., Подобєда І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: Шипіленко Р.О., ордер ДП №2466/012 від 23.03.2019, адвокат;

від відповідача: Бобиль В.В., ордер ДП №148/000042 від 17.05.2019, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрексімпром" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2019 у справі №904/10192/14 (суддя Суховаров А.В.)

за позовом: Приватного підприємства "Укрексімпром", м.Кам`янське, Дніпропетровська область

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод", м.Дніпро

про стягнення 4 332 942 грн. 60 коп.,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року Приватне підприємство "Укрексімпром" (надалі ПП "Укрексімпром") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (надалі ПАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод") на свою користь 3 274 142 грн. 38 коп. основного боргу та 1 058 800 грн. 22 коп. штрафних санкцій.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 у справі №904/10192/14 позов задоволено частково; з ПАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" на користь ПП "Укрексімпром" стягнуто 3 274 142 грн. 38 коп. основного боргу, 264 697 грн. 17 коп. пені, 105 267 грн. 08 коп. 3% річних, 920 508 грн. 31 коп. інфляційних втрат та 73 080 грн. судового збору; в решті позову відмовлено.

У січні 2019 року Приватне підприємство "Укрексімпром" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 у справі №904/10192/14 за нововиявленими обставинами.

З огляду на порушення заявником положень п. 4 ч. 3 ст.162, п. 2 ч. 3 ст.322 Господарського процесуального кодексу України ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2019 у справі №904/10192/14 заяву про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 за нововиявленими обставинами залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали суду для усунення недоліків заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2019 у справі №904/10192/14 (суддя Суховаров А.В.) заяву про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 у справі №904/10192/14 за нововиявленими обставинами і додані до неї документи ПП "Укрексімпром" повернуто без розгляду.

Ухвала місцевого господарського суду вмотивована тим, що позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, тому заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася з нею до суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ПП "Укрексімпром" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить Центральний апеляційний господарський суд її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Апелянт зазначає, що:

- фактично ним оскаржувана ухвала не отримана, а з матеріалів справи вбачається, що конверт з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2019 у справі 904/10192/14 повернувся до суду з відміткою пошти про сплив терміну зберігання рекомендованої кореспонденції;

- в оскаржуваній ухвалі судом не визначено, з якого саме моменту у заявника розпочався п`ятиденний строк з дня вручення ухвали суду для усунення недоліків заяви, тому суд не мав повноважень для її повернення;

- 14.03.2019 кур`єрською доставкою Нової пошти місцевому господарському суду був направлений запит щодо надання інформації про рух справи, який станом на 13.03.2019 залишено без відповіді та задоволення;

- в даному випадку слід врахувати висновки Верховного суду, викладені в окремій ухвалі від 23.01.2019 у справі №761/15565/16-ц.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Вважає, що при розгляді спірного питання слід врахувати правову позицію Верховного суду, викладену в поставові від 19.11.2018 у справі №916/1094/16 та в постанові від 11.09.2018 у справі №910/9555/16.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що 15.03.2019 до Господарського суду Дніпропетровської області повернувся направлений заявнику поштовий конверт з ухвалою суду від 04.02.2019 у справі №904/10192/14 з відміткою пошти про закінчення терміну зберігання рекомендованої кореспонденції.

07.02.2019 ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2019 про залишення заяви про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 у справі №904/10192/14 за нововиявленими обставинами без руху направлялась за адресою, зазначеною заявником у його заяві, яка співпадає з місцезнаходженням заявника згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 79034, м. Львів, вул. Навроцького, буд.4.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що повернення ухвали суду із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні слід вважати днем вручення судового рішення в порядку п. п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

За визначенням п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В окремій ухвалі Верховного суду від 23.01.2019 у справі №761/15565/16-ц, на яку посилається апелянт, зазначено наступне: «Положення цивільного процесуального законодавства не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», така відмітка не передбачена як причина невручення судового повідомлення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист. Отже, подібна відмітка не дає суду обґрунтованих процесуальних підстав для визначення факту належного повідомлення сторони у судовій справі, зокрема не визначає чи адресат відмовився від отримання судового повідомлення, чи адресат відсутній, чи особа, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання.

Практика фактичного залишення у абонентських поштових скриньках адресатів інформації про необхідність забрати у відділенні АТ «Укрпошта» рекомендований лист з судовим повідомленням, який не вручений особисто адресату, (з подальшим поверненням цього листа суду-відправнику через п`ять днів без встановлення передбачених цивільним процесуальним законодавством причин його невручення) не дає можливості суду встановити зазначені обставини щодо адресата та у відповідності до них визначити факт належного повідомлення адресата. Зазначене в певній мірі позбавляє сенсу рекомендовані листи як елемент визначеності в процедурах повідомлення сторін спору у цивільному процесі. Разом з тим, така практика, враховуючи, що відповідні рекомендовані листи АТ «Укрпошта» повертає до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», сприяє широким можливостям зловживання процесуальними правами, оскільки адресат може безкінечно не з`являтись за відповідним рекомендованим листом до відділення АТ «Укрпошта», уникати особистої зустрічі з працівниками АТ «Укрпошта», а відтак, фактично унеможливлювати розгляд судом спору у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства з застосуванням такого механізму доставки повідомлення сторін спору як рекомендовані листи з повідомленням про вручення.

Очевидним є те, що суди не можуть безпосередньо виконувати зазначені вимоги цивільного процесуального законодавства щодо передачі повідомлень під розписку та повернень їх собі з зазначенням причин невручення. Ці функції покладено на особу, яка надає послуги поштового зв`язку.

Відповідно до умов пункту 2.3. Статуту АТ «Укрпошта», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 14 грудня 2018 року № 611 (далі - Статут), АТ «Укрпошта» у своїй діяльності керується Конституцією України, законодавством України, у тому числі законодавством щодо запобігання корупції, актами Всесвітнього поштового союзу, Статутом, а також внутрішніми документами АТ «Укрпошта», прийнятими відповідно до Статуту.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 січня 2002 року № 10-р «Про національного оператора поштового зв`язку» АТ «Укрпошта» є національним оператором поштового зв`язку.

Закон України від 04 жовтня 2001 року № 2759-III «Про поштовий зв`язок» (далі - Закон про поштовий зв`язок) згідно його преамбули визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг.

Відносини у сфері надання послуг поштового зв`язку регулюються Конституцією України, цим та іншими законами України і прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 2 Закону України про поштовий зв`язок).

Абзац другий та восьмий частини першої статті 3 Закону про поштовий зв`язок основними засадами діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку зазначають захист інтересів користувачів у сфері надання послуг поштового зв`язку та єдність правил, стандартів і норм у сфері надання послуг поштового зв`язку.

Згідно з абзацами шістнадцятим та дев`ятнадцятим частини першої статті 1 Закону про поштовий зв`язок пересилання поштових відправлень - сукупність операцій з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень; послуги поштового зв`язку - продукт діяльності оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, банківських операцій, спрямований на задоволення потреб користувачів.

Оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх поштових відправлень, до яких, зокрема, належать рекомендовані листи (абзац четвертий пункту 8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (далі - Правила). Рекомендованим поштовим відправленням є, зокрема, реєстрований лист, який приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення (абзац двадцять сьомий пункту 2 Правил). У разі подання для пересилання, зокрема, реєстрованого поштового відправлення з повідомленням про його вручення відправник заповнює бланк повідомлення на свою поштову адресу або адресу особи, якій за його дорученням належить надіслати повідомлення після вручення поштового відправлення, поштового переказу (абзац перший пункту 62 Правил).

Згідно із абзацом восьмим пункту 2 Правил вручення поштового відправлення - виробнича операція, яка полягає у видачі поштового відправлення одержувачу.

Відповідно до абзацу вісімнадцять пункту 2 Правил повідомлення про вручення поштового відправлення - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення та прізвище одержувача.

Рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (абзац другий пункту 17 Правил).

Відповідно до абзацу третього пункту 116 Правил у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Ані Закон про поштовий зв`язок, ані Правила не передбачають для судових повідомлень, направлених рекомендованим листом, довідки із зазначенням причини повернення - «за закінченням встановленого строку зберігання», яка засвідчується підписом працівника поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля. Зазначене за своїм сутнісним змістом не є причиною невручення, а є причиною повернення. З зазначених норм права випливає, що у разі повернення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», мають зазначатись причини невручення, а не причини повернення такого рекомендованого листа.

Згідно абзацу другого пункту 2.1. Статуту АТ «Укрпошта» здійснює надання послуг поштового зв`язку, зокрема універсальних послуг поштового зв`язку на всій території України, з метою повного задоволення потреб користувачів у послугах поштового зв`язку та забезпечення ефективного розвитку єдиної національної мережі поштового зв`язку України.

Приведення АТ «Укрпошта» процедури направлення судових повідомлень рекомендованими листами, зокрема відміток про причини їх невручення, у відповідність до вимог цивільного процесуального законодавства, зокрема Цивільного процесуального кодексу України, забезпечить судам можливість належним чином виконувати свої процесуальні обов`язки та ефективно здійснювати правосуддя, усуне практику, яка дає можливість суттєвих зловживань процесуальними правами з боку недобросовісних учасників судових спорів з метою затягування розгляду спорів у судах, уникнення участі у судових засіданнях, або створення організаційно-процесуальних умов для скасування у майбутньому справедливих за суттю судових рішень».

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини у п.41 свого рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень":

- рішення суду проголошується прилюдно, крім випадків, коли розгляд справи проводився у закритому судовому засіданні; кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом;

- усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання; судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону;

- якщо судовий розгляд відбувався у закритому судовому засіданні, судове рішення оприлюднюється з виключенням інформації, яка за рішенням суду щодо розгляду справи у закритому судовому засіданні підлягає захисту від розголошення.

01.06.2006 набрав чинності Закон України "Про доступ до судових рішень", згідно зі статтею 2 якого кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Особам, які беруть (брали) участь у справі, забезпечується доступ до судових рішень у їхній справі в порядку, встановленому процесуальним законом.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 04.02.2019 у справі №904/10192/14 була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 05.02.2019.

Позивач не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух поданої ним заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, користуючись засобами поштового зв`язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, однак наданими йому процесуальними правами не скористався, недоліків заяви не усунув. При цьому надання відповідей за запити сторін стосовно руху справ до обов`язку місцевого господарського суду згідно норм процесуального законодавства не входить.

Стосовно відліку строку, у який у заявника розпочався п`ятиденний строк для усунення недоліків його заяви, слід зазначити, що відповідно до ч. ч. 3, 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові від 16.05.2018 у справі №910/15442/17).

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд діяв в межах, встановлених процесуальним законодавством, та дійшов обґрунтованого висновку, що день проставлення відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення в поштовому повідомленні слід вважати днем вручення судового рішення в порядку п.4, п.5 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, від якого і відліковується п`ятидений строк на усунення недоліків заяви позивача, та щодо наявності підстав для її повернення без розгляду, внаслідок чого оскаржувана ухвала скасуванню не підлягає.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що повернення заяви про перегляд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 у справі №904/10192/14 за нововиявленими обставинами не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, пов`язані з розглядом апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, покладаються на ПП "Укрексімпром".

Керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрексімпром" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2019 у справі №904/10192/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв

(Повний текст постанови складено 23.05.2019).