ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" травня 2019 р. Справа № 921/1015/15-г/7

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Мирутенка О.Л.,

Матущака О.І.,

розглянув апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в особі філії публічного акціонерного товариства Укрексімбанк в м. Тернополі за № 066-03/815 від 16.04.2019

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.03.2019, колегія суддів у складі: головуючий суддя Стадник М.С., судді Хома С.О., Гирила І.М., м. Тернопіль, повний текст рішення складено 22.03.2019

за позовом публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в особі філії публічного акціонерного товариства Укрексімбанк в м. Тернополі, м. Тернопіль

до відповідача приватного підприємства Продекспорт, м. Тернопіль

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

рішенням Господарського суду Тернопільської області від 19.03.2019 у позові публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк» в м. Тернополі про стягнення 7 340 343,88 грн. заборгованості за кредитним договором №6607К23 від 05.11.2007р., з яких: 6 334 297,08 грн. заборгованість по відсотках, 1 005 566,80 грн. заборгованість по комісії за управління кредитом, 480,00 грн. заборгованість по комісії за внесення змін до умов кредитного договору (із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 02.06.2017р. №066-03/880) відмовлено. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії ПАТ "Укрексімбанк" в м. на користь приватного підприємства "Продекспорт" 14 284 грн. 80 коп. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

19.04.2019 до Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк» в м. Тернополі за № 066-03/815 від 16.04.2019 на рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.03.2019 в справі № 921/1015/15-г/7.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк» в м. Тернополі за № 066-03/815 від 16.04.2019 на рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.03.2019 в справі № 921/1015/15-г/7 залишено без руху. Скаржнику, рекомендовано протягом 3 (трьох) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, усунути недоліки апеляційної скарги шляхом сплати судового збору в розмірі 165 157,74 грн. за подання апеляційної скарги та подання суду належних доказів сплати й зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору в розмірі 165 157,74 грн.

06.05.2019 до Західного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява №066-03/1194 від 03.05.2019 в якій зазначає про усунення недоліків апеляційної скарги на підтвердження чого додає платіжне доручення №777186 від 24.04.2019, яким сплачено 165 157,74 грн. судового збору.

Також, 06.05.2019 до Західного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження в яких зазначає, що:

1)суд апеляційної інстанції не має можливості перевірити повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу, оскільки до матеріалів скарги не додано відповідних доказів, а копія довіреності №010-00/7804 від 29.12.2018, яка підтверджує повноваження представника апелянта міститься в матеріалах справи, які знаходяться в суді першої інстанції, а судом апеляційної інстанції в порядку ч. 4 ст. 262 ГПК України не витребовувались;

2)опис вкладення не відповідає вимогам пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за №270, оскільки в ньому не вказано номеру поштового відправлення;

3)посилання апелянта на те, що рішення суду першої інстанції, яке ним оскаржується, зареєстроване за номером 4127-19 внутрішньої вхідної кореспонденції від 28.03.2019 не є належним та достовірним доказом отримання судового рішення з запізненням, а відтак не свідчить про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження.

4)всупереч п. 9 ч. 2 ст. 258 ГПК України відповідачу не надіслано додатки до апеляційної скарги, а саме: копію рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.03.2019 у справі №921/1015/15-г/7 з доказом його отримання позивачем 28.03.2019 за вх.№4127-19; докази сплати судового збору; докази надсилання копії апеляційної скарги відповідачу;

Розглянувши заперечення відповідача проти відкриття апеляційного провадження, суд зазначає наступне.

При поданні апеляційної скарги представником позивача долучено оскаржуване рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.03.2019 у справі №921/1015/15-г/7 зі змісту якого вбачається, що представник позивача адвокат Кічул Василь Михайлович брав участь в судовому засіданні, а його повноваження підтверджені довіреністю №010-00/7804 від 29.12.2018.

Цим ж представником підписана й апеляційна скарга позивача, а тому неподання до матеріалів апеляційної скарги довіреності №010-00/7804 від 29.12.2018 не ставить під сумнів наявність у адвоката Кічула Василя Михайловича повноважень на підписання апеляційної скарги.

Окрім того, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 263 ГПК України апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження якщо після відкриття апеляційного провадження виявиться, що апеляційну скаргу підписано особою, яка не має права її підписувати.

Рішення Господарського суду Тернопільської області, яке є предметом апеляційного оскарження, постановлено 19.03.2019, а його повний текст складено 22.03.2019.

Згідно з п. 1 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, які затверджені Наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, визначено нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку), зокрема, між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; а 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Отже, враховуючи, що надсилання апелянту оскаржуваного рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.03.2019 здійснювалось між районними центрами різних областей України, то дане поштове відправлення здійснювалось починаючи з 22.03.2019 протягом шести днів.

Таким чином, отримання апелянтом оскаржуваного рішення 28.03.2019 узгоджується з визначеними нормативними строками пересилання поштових відправлень.

З цих підстав апеляційний господарський суд відхиляє заперечення відповідача про те, що рішення суду першої інстанції, яке ним оскаржується, зареєстроване за номером 4127-19 внутрішньої вхідної кореспонденції від 28.03.2019 не є належним та достовірним доказом отримання судового рішення з запізненням, а відтак не свідчить про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Згідно абзацу 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Відповідно до пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, належним доказом надіслання документів може бути опис вкладення разом з розрахунковим документом; щодо розрахункового документа, виданого поштовим відділенням, то він є лише доказом надання (оплати) послуг поштового зв`язку, проте він не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси одержувача.

Позивачем до апеляційної скарги додано опис вкладення разом з розрахунковим документом, а тому безпідставними є доводи відповідача про те, що всупереч п. 9 ч. 2 ст. 258 ГПК України йому не надіслано додатки до апеляційної скарги, а саме: копію рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.03.2019 у справі №921/1015/15-г/7 з доказом його отримання позивачем 28.03.2019 за вх.№4127-19; докази сплати судового збору; докази надсилання копії апеляційної скарги відповідачу.

Натомість з метою дотримання принципу змагальності та рівності учасників справи перед законом і судом, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність покладення на апелянта обов`язку повторно надіслати відповідачу додатки до апеляційної скарги, а саме: копію рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.03.2019 у справі №921/1015/15-г/7 з доказом його отримання позивачем 28.03.2019 за вх.№4127-19; докази сплати судового збору; докази надсилання копії апеляційної скарги відповідачу.

Заперечення про те, що опис вкладення не відповідає вимогам пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за №270, оскільки в ньому не вказано номеру поштового відправлення, то такі відхиляються апеляційним господарським судом, позаяк відповідач не заперечує отримання ним апеляційної скарги.

Суть цих заперечень зводиться до формальних порушень та не впливають на те, що фактично апелянтом виконано вимоги процесуального закону, а тому такі заперечення є безпідставними.

До такого висновку апеляційний господарський суд дійшов з урахуванням пунктів 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини «Мушта проти України» від 18.11.2010, за змістом якого обмеження щодо умов прийнятності скарги на рішення не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Окрім того, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини застосовувані державою обмеження в доступі особи до національного суду не повинні звужувати чи зменшувати залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або такою мірою, що буде нівельована сама суть права. Більше того, встановлене державою обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети і якщо не буде забезпечено пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21.09.1994 у справі "Фаєд проти Сполученого Королівства" (п. 65), рішення від 18.02.1999 у справі "Вайт і Кеннеді проти Німеччини" (п. 59), рішення від 10.05.2001 у справі "Т.Р. та К.М. проти Сполученого Королівства" (п. 98), рішення від 10.05.2001 у справі "Z. Та інші проти Сполученого Королівства" (п. 93), рішення від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччині" (п. 45).

У цьому контексті Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (рішення у справі "Вайт і Кеннеді проти Німеччини" (п. 67), "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини" (п. 45).

Судом встановлено, що оскаржуване заявником рішення суду першої інстанції проголошене 19.03.2019 та отримане ним 28.03.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Статтею 5 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972, при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються.

Згідно з п. а ч. 1 ст. 1 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972, ця Конвенція застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, якщо такі строки встановлені законом або судовим чи адміністративним органом.

Згідно з ч. 1 ст. 115 ГПК України, строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

За змістом ч. 1, 4, 6, 7 ст. 116 ГПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Враховуючи, що повний текст оскаржуваного рішення суду першої інстанції складено 22.03.2019, то перебіг строку апеляційного оскарження розпочинається з 23.03.2019 та завершується 11.04.2019. Натомість апеляційна скарга здана на пошту 16.04.2019, а тому строк на подання апеляційної скарги пропущено.

Водночас скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.03.2019 в справі №921/1015/15-г/7, в якому зазначає, що оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції отримане ним із запізненням, він не мав повноцінної змоги вчасно підготувати та подати апеляційну скаргу в строки, визначені процесуальним законом.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження, частини 2 статті 124 Конституції України передбачає право особи на захист судом його прав.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ГПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, Західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що причини пропуску строку на апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, які наведені у клопотанні про поновлення строку слід визнати поважними, задоволити клопотання скаржника про поновлення строку, а такий строк поновити.

Отже, апеляційна скарга подана за формою та змістом, які визначені ст. 258 ГПК України та в строк, який передбачений ч. 1, 2 ст. 256 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 262 ГПК України, про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу. Питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Сторони у справі не використали своє право на подання своїх заперечень щодо відкриття апеляційного провадження, що передбачено ч. 2 ст. 262 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 262 ГПК України, в ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи. Якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Оскільки апеляційна скарга з додатками надійшла без матеріалів справи, то апеляційний господарський суд вирішив витребувати в місцевого господарського суду матеріали справи №921/1015/15-г/7.

Частиною п`ятою статті 262 ГПК України передбачено, що якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Отже, враховуючи, що причини пропуску строку апеляційного оскарження на рішення місцевого господарського суду визнані поважними, а такий строк поновлено апелянту, то апеляційний господарський суд, на виконання приписів ч. 5 ст. 262 ГПК України, дійшов до висновку про необхідність зупинення дії оскаржуваного рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.03.2019 в справі №921/1015/15-г/7.

Відповідно до ч. 4 ст. 262 ГПК України апелянтом не подано суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою заяв чи клопотань.

Враховуючи вищенаведене, суд визнав достатніми подані матеріали для відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 115, 116, 119, 234, 256, 258, 262 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Поновити публічному акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк» в м. Тернополі строк апеляційного оскарження на рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.03.2019 в справі №921/1015/15-г/7.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк» в м. Тернополі за № 066-03/815 від 16.04.2019 на рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.03.2019 в справі №921/1015/15-г/7.

Витребувати в Господарського суду Тернопільської області матеріали справи справі №921/1015/15-г/7.

Зупинити дію оскаржуваного рішення Господарського суду Тернопільської області від 19.03.2019 в справі №921/1015/15-г/7.

Відповідачу протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на апеляційну скаргу.

Відповідачу до відзиву на апеляційну скаргу додати докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий (суддя-доповідач): С.М. Бойко

Судді: О.Л. Мирутенка

О.І. Матущака

Дата підписання ухвали 14.05.2019.