АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/271/18
Південно-Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.,

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

за участю представників учасників справи:

від «Генічеськ плюс» - Гадупяк Ю.П., Дубовий І.А.

від ТОВ «Южний термінал» - адвокат Ващук Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Генічеськ плюс»

на рішення Господарського суду Херсонської області від 26.07.2018

у справі № 923/271/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Генічеськ плюс»

до 1. Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний термінал»

про визнання недійсним договору частково

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Генічеськ плюс» (далі - ТОВ «Генічеськ плюс») звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовом до Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Українська залізниця») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний термінал» (далі - ТОВ «Южний термінал») в якому просило визнати недійсними пункт 1 та пункт 2 договору на подачу та збирання вагонів № _ПР/ДН-4-13_НЮдч/ДНМ-115 від 26.12.2013, в яких зазначено: пункт 1 що під`їзна колія належить ТОВ «Южний термінал» і що: «межею під`їзної колії є знак «Межа під`їзної колії», який встановлено напроти переднього рамного рельса стрілки №13». Пункт 2 що «розгорнута довжина пд`їзної колії становить 1 801, 7 погонних метрів».

В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ «Генічеськ Плюс» посилається на те, що до оспорюваного договору безпідставно було включено майно ТОВ «Генічеськ Плюс», а саме залізничні колії протяжністю 320 погонних метрів, які в зазначеному договорі входять у протяжність під`їзної залізничної колії в 1801,7 п/м.

Позивач зазначає, що ТОВ «Южний термінал» на момент підписання цього договору не мав права власності на залізничну колію протяжністю 1801,7м/п, та в порушення пункту 3.2 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, акт обстеження умов роботи на під`їзній колії та станції примикання не складав.

Позивач вважає, що ТОВ «Южний термінал» має у власності лише 613 м/п залізничної колії, які розташовані за адресою м.Генічеськ, вул. Леніна, 222.

На думку позивача, порушення прав та інтересів ТОВ «Генічеськ Плюс» виявляється в тому, що відповідачі безпідставно використовують залізничну колію позивача протяжністю 320п/м за адресою АДРЕСА_2, незважаючи на те, що майно ТОВ «Южний термінал» знаходиться за іншою адресою - м. Генічеськ, вул. Центральна (Леніна), 222.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.07.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що зазначення позивачем про невідповідність пунктів оспорюваного договору нормам чинного законодавства за відсутності при цьому порушень прав та інтересів позивача, не є підставою для визнання такого договору недійсним в судовому порядку, оскільки відповідно до приписів статті ст. 4 ГПК України особа звертається до суду саме за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів.

Позивач не обґрунтовує, чим саме означеним п.1 договору порушуються його права та законні інтереси.

Суд зазначає, що відповідно до технічного паспорту під`їзної залізничної колії ТОВ «Южний термінал» станом на 25.07.2013р. (т.1, а.с.126-134) загальна протяжність залізничної колії ТОВ «Южний термінал» 1801,7м, а границя під`їзного шляху: знак встановлений навпроти переднього стику рамного рельса №13, що в свою чергу відповідає п.1 оскаржуваного договору.

Твердження позивача про те, що ТОВ «Южний термінал» не доведено право власності на залізничну колію протяжністю саме 1801,7 п/м, не відносяться до спору за яким ТОВ «Генічеськ плюс» просить визнати недійсним пункти договору, оскільки відповідно до ст.74 ГПК України саме на позивача покладається обов`язок довести що оскаржуваним договором порушуються його права.

Крім того, позивач не зазначає та не обґрунтовує, як саме означеним порушенням «Правил обслуговування залізничних під`їзних колій» порушуються його права.

Позивачем не надано доказів в обґрунтування того, що в довжину під`їзної залізничної колії протяжністю 1801,7 погонних метрів яка зазначена в п.2 договору, який просить визнати недійсним ТОВ «Генічеськ плюс» входить 320 погонних метрів залізничної колії, власником якої як стверджує позивач є ТОВ «Генічеськ плюс».

Суд також зазначає, у разі, якщо позивач, не будучи стороною оспорюваного ним договору, домагається відновлення свого права на річ, яка була предметом цього договору, то виходячи з правової природи спірних правовідносин між сторонами існують речово-правові відносини, і належним способом захисту в такому разі є один із способів, передбачених главою 29 ЦК України: віндикація (ст.ст. 387, 388 ЦК України) - якщо річ перебуває у володінні відповідача; визнання права власності (ст. 392 ЦК України) - якщо річ не вибула з володіння позивача, однак його право на неї не визнається відповідачем.

Щодо заяви ТОВ «Южний термінал» про застосування строку позовної давності, суд зазначив, що враховуючи те, що судом не встановлено порушення права позивача, то і відсутні правові підстави розглядати питання для застосовування строку позовної давності до права, яке не порушено.

Не погодившись з означеним рішенням, ТОВ «Генічеськ Плюс» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Херсонської області від 26.07.2018 року по справі №923/271/18 та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що суд не звернув увагу на те, що договір про експлуатацію під`їзних колій повинен укладатися з власником під`їзної колії протяжністю 320 п/м, тобто з ТОВ «Генічеська Плюс», а не з ТОВ «Южний термінал», у якого права власності на цю частину під`їзної колії не існує.

Скаржник вважає, що висновок суду про те, що ним не надано доказів того, що до залізничної колії протяжністю 1801,7 п/м входить 320 п/м залізничної колії, власником якої є позивач, не відповідає обставинам справи, є надуманим.

Апелянт зазначає, що вказана в договорі залізнична колія складається з колій позивача і відповідача і являє собою спільну колію, про що свідчать схематичні плани, надані позивачем до справи, проте суд ухилився від оцінки цих доказів та доводів і не врахував їх при ухваленні рішення.

На думку скаржника, суд замість розгляду справи по суті заявлених позовних вимог здійснює підміну понять з метою обґрунтування своєї позиції, щодо відмови у задоволенні позову.

Висновок суду, що доказування своєї правової позиції тільки зі сторони позивача на думку скаржника є хибним.

Крім того, скаржник зазначає, що суд ухилився від оцінки та не врахував при ухваленні рішення той факт, що відповідачі на виконання ухвали господарського суду Херсонської області від 07.06.2018 року не надали жодних доказів правомірності укладення договору з пунктами 1 та 2 в такій редакції.

Висновок суду про те, що позивач не обґрунтовує чим саме п.1 договору порушує його права та законні інтереси також не відповідає обставинам справи та є надуманими, враховуючи те, що наданими доказами підтверджено включення майна позивача в оспорюваний договір без його згоди, що порушує його право.

Також, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що залізнична колія в п.1 та п.2 оспорюваного договору проходить за різними адресами м. Генічеськ, вул. Центральна 220-А, 220, 222, та належить різним власникам.

Стик рамного рельса стрілки № 13 де встановлено знак «Межа під`їзної колії» розташовано після земельної ділянки за адресою м. Генічеськ, вул. Центральна 220-А до якої ТОВ «Южний термінал» не має жодного відношення. Такий знак повинен стояти там, де закінчується право власності ТОВ «Южний термінал», тобто на межі з коліями ТОВ «Генічеськ Плюс».

Крім того, скаржник вважає, що суд безпідставно послався на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 по справі № 923/590/17 про правомірність виникнення права власності у ТОВ «Южний термінал» на залізничну колію довжиною 1858,55 п/м, оскільки вона стосується свідоцтва від 26.06.2016 року, яке було отримано ТОВ «Южний термінал» через три роки після укладення оскаржуваного договору від 26.12.2013 року.

31.08.2018 року ухвалою Одеського апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Генічеськ Плюс» на рішення Господарського суду Одеської області від 26.07.2018 року у справі № 923/271/18.

07.09.2018 року ухвалою суду апеляційної інстанції справу № 923/271/18 призначено до розгляду на 20.09.2018.

17.09.2018 року до Одеського апеляційного господарського суду від ТОВ «Южний термінал» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що за ним у встановленому законом порядку зареєстровано право власності на колії з 2003 року за адресою м. Генічеськ, вул. Леніна 222.

Відповідач вважає, що через подачу такого позову позивач намагається встановити факт своєї власності на його колію, хоча таким власником не є і ніколи не був.

У відзиві відповідач зазначає, що ТОВ «Южний термінал», будучи законним власником майна, не має доводити законність його придбання чи незаконність його отримання з боку ТОВ «Генічеськ Плюс». Крім того, вказує, що якщо позивач у даній справі вважає це майно своїм, то він повинен довести це у суді, шляхом визнання права власності на майно, так як ТОВ «Южний термінал» користується цим майном з 2003 року, вважає його своєю власністю і його адреса Леніна 222, а не 220.

У зв`язку з неявкою представника відповідача ПАТ «Українська залізниця» в судове засідання 20.09.2018, судова колегія ухвалила розгляд справи відкласти на 17.10.2018 та запропонувати відповідачу Регіональній філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», надати суду письмові пояснення щодо реорганізації Державного підприємства «Придніпровська залізниця», статутні документи Товариства та положення про регіональну філію «Придніпровська залізниця», а також письмові пояснення стосовно того, хто саме є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Придніпровська залізниця» за оспорюваним договором про подачу та забирання вагонів ТОВ «Южний термінал» № ПР/ДН-4-13_НЮдч/ДНМ-115 від 26.12.2013

27.09.2018 до Одеського апеляційного господарського суду від ПАТ «Українська залізниця» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду - залишити без змін. Так, ПАТ «Українська залізниця» зазначає, що твердження позивача, що відповідач 1 повинен був укласти договір з позивачем, є помилковим та необґрунтованим. Позивач не обґрунтовує, чим саме пункти 1 та 2 договору №_ПР/ДН-4-13_НЮдч/ДНМ-115 від 26.12.2013р. порушуються його права та законні інтереси.

Указом Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Одеський апеляційний господарський суд та утворено Південно-західний апеляційний господарський суд.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті «Голос України» опубліковано повідомлення про початок роботи Південного-західного апеляційного господарського суду.

На виконання положень абз. 2 ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, матеріали справи № 923/271/18 передані до Південно-західного апеляційного господарського суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 18.10.2018, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Філінюка Г.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2018 вищевказаною колегією суддів справу № 923/271/18 прийнято до провадження, розпочато апеляційний перегляд останньої та призначено до розгляду на 27.11.2018.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 зупинено апеляційне провадження у справі №923/271/18 до набрання законної сили судового рішення у справі №923/590/17.

Постановою Верховного Суду від 18.02.2019 ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.11.2018 скасовано, справу №923/271/18 направлено до Південно-Західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

05.03.2019 матеріали справи №923/271/18 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2019 поновлено апеляційне провадження у справі №923/271/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Генічеськ плюс" на рішення Господарського суду Херсонської області від 26.07.2018 та призначено розгляд справи на 18.04.2019.

29.03.2019 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Генічеськ плюс" про відвід колегії суддів в якій заявник просив відвести колегію суддів Південно-західного апеляційного господарського суду Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г. від розгляду справи №923/271/18.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 визнано необґрунтованим відвід колегії суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г. у справі №923/271/18 та передано справу для вирішення питання про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г. у порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.04.2019 (суддя Будішевська Л.О.) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Генічеськ плюс" про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г. в апеляційному провадженні у справі №923/271/18 відмовлено.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 враховуючи те, що відповідно до наказів в. о. голови суду від 01.04.2019 №61-к та № 62-к, судді Аленін О.Ю., Філінюк І.Г. та Лавриненко Л.В. перебуватимуть з 14.04.2019 р. по 20.04.2019 р. у відрядженні, розгляд справи №923/271/18 перенесено та призначено на 15.05.2019.

10.04.2019 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано клопотання Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про зміну найменування в якому остання просить змінити найменування відповідача з ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» на Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» про що винести відповідну ухвалу, яке було задоволено колегією суддів.

13.05.2019 судом апеляційної інстанції отримано клопотання ТОВ «Генічеськ плюс» про залучення доказів в якому товариство просило залучити до матеріалів справи копію листа Генічеської міської ради №02-02-17-09/1537 від 05.09.2013 року.

В обґрунтування даного клопотання заявник зазначив, що даний лист має суттєве значення для вирішення спору оскільки є доказом того, що за адресою м. Генічеськ, вул. Центральна (Леніна) 220, розташована одна єдина під`їзна залізнична колія протяжністю 320 м.п., яка належить на праві власності ТОВ «Генічеськ Плюс», іншої колії немає, тому саме ця колія була включена в пункти оспорюваного договору, що давало можливість відповідачам безпідставно використовувати майно позивача.

За твердженням позивача, оскільки вище зазначений лист було отримано уже після зупинення апеляційного провадження 05.04.2019 року позивач не мав можливості надати цей лист ні при розгляді справи судом першої інстанції ні судом апеляційної інстанції до зупинення провадження у справі. Саме тому цей лист Генічеської міської ради надається, після поновлення апеляційного провадження та призначення справи до розгляду.

Колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду під час судового засідання від 15.05.2019 розглянуто та відхилено вказане клопотання ТОВ «Генічеськ Плюс», оскільки наданий позивачем лист Генічеської міської ради № 02-02-17-09/1537 від 05.09.2013 року з копією, яка виготовлена не з оригіналу, а з іншої копії.

Окрім того вказаний лист не може бути належним та допустимим доказом по справі, оскільки не дає змоги дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, оскільки є лише відповіддю за лист ТОВ «Южний термінал». При цьому позивачем не надано до суду лист, відповідь на який надано листом Генічеської міської ради № 02-02-17-09/1537 від 05.09.2013 року.

29.03.2019 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано клопотання ТОВ «Генічеськ плюс» про залучення доказів в якому останнє просить залучити до матеріалів справи висновок судової будівельно-технічної експертизи №012/2019 року від 04.03.2019 року.

В обґрунтування вказаного клопотання апелянт зазначає, що дана експертиза має суттєве значення для вирішення спору, оскільки є доказом того, що за адресою м. Генічеськ, вул. Центральна (Леніна) 220., розташована одна під`їзна залізнична колія протяжністю 320 м/п, яка належить на праві власності ТОВ «Генічеськ Плюс», іншої колії немає, тому саме ця колія була включена в пункти оспорюваного договору, що давало можливість відповідачам безпідставно використовувати майно позивача.

За твердженням заявника, оскільки експертиза була проведена уже після зупинення апеляційного провадження 04 березня 2019 року він не мав можливості надати цю експертизу ні на розгляді справи судом першої інстанції ні судом апеляційної інстанції до зупинення провадження у справі. Саме тому експертиза від 04 березня 2019 року надається після поновлення апеляційного розгляду справи.

13.05.2019 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано клопотання ТОВ «Генічеськ плюс» про залучення доказів в якому останнє просить залучити до матеріалів справи Висновок судової будівельно-технічної експертизи №027/2019 року від 16.04.2019 р.

В обґрунтування вказаного клопотання апелянт зазначає, що дана експертиза має суттєве значення для вирішення спору оскільки є доказом того, що за адресою м. Генічеськ, вул. Центральна (Леніна) 220., розташована одна єдина під`їзна залізнична колія протяжністю 320 м/п, яка належить на праві власності ТОВ «Генічеськ Плюс», іншої колії немає, тому саме ця колія була включена в пункти оспорюваного договору, що давало можливість відповідачам безпідставно використовувати майно позивача.

За твердженням заявника, оскільки експертиза була проведена уже після зупинення апеляційного провадження 04 березня 2019 року він не мав можливості надати цю експертизу ні на розгляді справи судом першої інстанції ні судом апеляційної інстанції до зупинення провадження у справі. Саме тому експертиза від 04 березня 2019 року надається після поновлення апеляційного розгляду справи.

15.05.2019 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано клопотання ТОВ «Южний термінал» про залучення доказів в якому товариство просить залучити до матеріалів справи копію експертного висновку №21 від 29.03.2019 р. експерта Фесун Л.А. за дослідженням під`їзної залізничної колії розгорнутою довжиною 1801,7 п.м. ТОВ «Южний термінал».

У вказаному висновку, за твердженням відповідача, визначено, що залізнична колія довжиною 320 п.м., яка оформлена на праві власності за ТОВ «Генічеськ плюс» за адресою: вул. Центральна (Леніна), 220 в м. Генічеськ, відсутня та до складу безперервної під`їзної залізничної колії розгорнутою довжиною 1801,7 м., яка є власністю ТОВ «Южний термінал», не входить. На земельних ділянках по вул. Центральна в м. Генічеськ, де раніше була розташована база УПТК тресту «Генічеськагробуд» та на прилеглих земельних ділянках, інших залізничних колій, окрім під`їзної залізничної колії розгорнутою довжиною 1801.7 м., яка є власністю ТОВ «Южний термінал» немає. Таким чином, спірна залізнична під`їзна колія є власністю ТОВ «Южний термінал», попереднім власником якої був ВАТ «Мотор Сич», тому в повній мірі доведено правомірність набуття нашим підприємством права власності на неї.

Вищезазначене, як стверджує відповідач, підтверджується не лише висновком експерта від 29.03.2019 р. а й договором №ПР/М-18-3/119-795/НЮдч від 21.12.2018 р., в якому визначено, що розгорнута довжина під`їзної колії, що належить ТОВ «Южний термінал», складає 1801,7 п.м. та примикає через стрілочний перевід №3 до приймально-відправної колії №3 станції Генічеськ регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства Українська залізниця».

Відповідач відзначає, що висновок експерта від 29.03.2019 року, отриманий в ході розгляду іншої справи №923/590/17, що перебуває наразі в провадженні Господарського суду Херсонської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Генічеськ Плюс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний термінал» про скасування свідоцтва на право власності та виключення запису з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно (залізничну колію), а також договір №ПР/М-18-3/119- 795/НЮдч від 21.12.2018 р. відповідач не міг надати ані при розгляді справи №923/271/18 в суді першої інстанції, ані з відзивом до апеляційної скарги, адже, до цього часу, вказаних матеріалів не існувало.

Колегія суддів, розглянувши у судовому засіданні від 15.05.2019 клопотання ТОВ «Генічеськ плюс» від 29.03.2019 про залучення до матеріалів справи висновку судової будівельно-технічної експертизи №012/2019 року від 04.03.2019 року, клопотання ТОВ «Генічеськ плюс» від 13.05.2019 про залучення до матеріалів справи висновку судової будівельно-технічної експертизи №027/2019 року від 16.04.2019 р. та клопотання ТОВ «Южний термінал» від 15.05.2019 про залучення до матеріалів справи експертного висновку №21 від 29.03.2019 р. та копії договору №ПР/М-18-3/199-795/НЮдч від 21.12.2018 р. між ТОВ «Южний термінал» та АТ «Українська залізниця» дійшла висновку про їх відхилення з огляду на наступне.

У відповідності до приписів ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Так колегія суддів відзначає, що позивач звернуся до суду першої інстанції із позовною заявою у квітні 2018 року.

У той же час надані як позивачем, так й відповідачем висновки експертів складені у березні та квітні 2019 року.

При цьому, ані позивачем, ані відповідачем не обґрунтовано неможливість подання таких доказів під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Окрім того, за приписами ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі.

Отже, як позивач так й відповідач не були позбавлені права, під час розгляду справи у суді першої інстанції, звернутись до суду із клопотання про призначення у справі судової експертизи з відповідних питань, які входять до предмету доказування у даній справі.

Не скористались сторони таких правом й під час апеляційного перегляду справи.

13.05.2019 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано заяву АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» про розгляд справи за відсутності представника товариства за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні від 15.05.2019 представники апелянта підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні.

Представник відповідача надав пояснення згідно з якими не погоджуються з апеляційною скаргою вважає, що її слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників учасників справи, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Херсонської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Генічеськ плюс» не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається із матеріалів справи 26.12.2013 року між Державним підприємством «Придніпровська залізниця» та ТОВ «Южний термінал» було укладено договір №_ПР/ДН-4-13_НЮдч/ДНМ-115 на подачу та збирання вагонів ТОВ «Южний термінал».

Відповідно до п.1 вказаного договору згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору здійснюється подача, розставлення на місця навантаження, вивантаження та збирання вагонів з під`їзної колії, яка належить користувачу та примикає до колії № 3 парка А станції Генічеськ стрілкою № 3 , обслуговується локомотивом залізниці.

Межею під`їзної колії є знак «Межа під`їзної колії», який встановлено навпроти переднього стика рамного рельса стрілки № 13.

Згідно з п.2 договору розгорнута довжина під`їзної колії становить 1801,8 погонних метрів.

Звертаючись із позовом до суду першої інстанції позивач зазначив, що він є власником 320 п.м. залізничної колії, яка в зазначеному договорі входить в протяжність під`їзної залізничної колії в розмірі 1801,7 п.м., отже на думку позивача, ТОВ «Южний термінал» безпідставно використовує його майно.

Позивач в обґрунтування наявності права власності на майно, а саме 320 п.м. залізничної колії зазначив наступне.

04.03.2009 між ОСОБА_1 та ТОВ «Генічеськ Плюс» укладено договір купівлі-продажу ВМС №245105, ВМС №245106, посвідчений державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори Сочинською Л.С. та зареєстровано в реєстрі за № 2-515. Предметом вказаного договору є нежитлові будівлі, що знаходяться в АДРЕСА_2 і складаються з: склад літ. Б - цегла, загальною площею 70,1 кв.м., растворо-бетоннний вузол літ. Л, споруди № 1 , 3-7.

Пунктом 1.3 договору визначено, що будівлі належать ОСОБА_1. на підставі рішення суду (справа № 2-1251/2008), виданого 05.11.2008 року Генічеським районним судом Херсонської області та зареєстрованого 21.11.2008 року в Генічеському бюро технічної інвентаризації за номером запису 244 в книзі 2.

Відповідно до технічного паспорту під`їзної залізничної колії ТОВ «Генічеськ Плюс» на станції Генічеськ станом на 24.11.2009 року загальна протяжність залізничної колії ТОВ «Генічеськ Плюс» складає 320,0 м. Залізничні під`їзні шляхи ТОВ «Генічеськ Плюс» примикають до під`їзних шляхів УВТК.

13.10.2010 року рішенням Апеляційного суду Херсонської області рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 05.11.2008 року скасовано, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на об`єкти нерухомості.

З даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що 05.04.2013 року на підставі договору купівлі продажу ВМС №245105, ВМС №245106, реєстр. № 2-515, виданий 04.03.2009, зареєстровано право власності ТОВ «Генічеськ Плюс» на комплекс будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 . При цьому відповідно до відомостей про складові частини об`єкта нерухомого майна під №7 обліковується у складі цього майна залізнична колія довжиною 320 погонних метрів.

Отже, на підставі вказаних документів позивач вважає, що є власником майна, а саме залізничної колії протяжністю 320 п.м., яка знаходиться за адресою м. Генічеськ, вулиця Центральна (Леніна), будинок 220.

Разом з цим, позивач стверджує, що у ТОВ «Южний термінал» відсутні документи на підтвердження наявності права власності на залізничну колію протяжністю 1801,7 п.м. до якої, за твердженням позивача, включено й колію протяжністю 320 п.м., яка належить позивачеві.

На спростування тверджень позивача щодо відсутності права власності на залізничну колію протяжністю 1801,7 п.м. ТОВ «Южний термінал» наведено наступні доводи.

Так, 22.01.2003 року між Південною Товарною Біржею від імені Генічеської МДПІ та ВАТ «Мотор Січ» укладено договір купівлі-продажу майна, а саме будівель і споруд УВТК, що розміщені за адресою АДРЕСА_2. Об`єкт продажу складається з адмінбудівлі, сауни, тамбуру, складу, пилорами, цеху, арматурного цеху, столярного цеху, вагової, КПП, підсобки, споруд №1, 2,3,4,5,6,7.

Вищевказане майно належало ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» року і перебувало у податковій заставі. Свідоцтва на нежилі будівлі від 28.12.2002 видане ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» виконавчим комітетом Генічеської міської ради на підставі рішення Генічеської міської ради від 27.12.2002 і посвідчує, що ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» належить в цілому об`єкт УВТК.

Згідно даних витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27.02.2003 року Генічеським державним бюро технічної інвентаризації за ВАТ «Мотор Січ» зареєстровано право власності на це майно як на комплекс за адресою АДРЕСА_2.

У відповідності до акту прийому-передачі від 01.04.2003 року ВАТ «Мотор Січ» передав ТОВ «Южний термінал» майно у якості внеску до статутного фонду ТОВ «Южний термінал», а саме будівлі та споруди УВТК, розміщені за адресою АДРЕСА_2 і складаються з адмінбудівлі, сауни, тамбуру, складу, пилорами, цеху, арматурного цеху, столярного цеху, вагової, КПП, підсобки, споруд №1, 2,3,4,5,6,7.

Право власності ТОВ «Южний термінал» на комплекс майна оформлено 28.12.2005, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане Генічеською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради від 15.12.2005 № 400 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Генічеського державного бюро технічної інвентаризації. У свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 28.12.2005 року зазначено, що комплекс знаходиться за адресою розташованого за адресою АДРЕСА_2, загальна площа майна 4646,0 кв.м.; адміністративна будівля, сауна з тамбуром, склад, пилорама, цех, арматурний цех, склад, столярний цех, склад, вагова, склад, КПП, вбиральня.

Відповідно до технічного паспорту під`їзної залізничної колії ТОВ «Южний термінал» на станції Генічеськ станом на 25.07.2013 року загальна протяжність залізничної колії ТОВ «Южний термінал» складає 1801,7м. Залізничні під`їзні шляхи ТОВ «Южний термінал» примикають до шляху №3 станції Генічеськ стрілочним переводом №3, а межа під`їзного шляху: знак МПШ встановлений навпроти переднього стику рамного рельса стрілочного переводу №13.

26.06.2014 року ТОВ «Южний термінал» отримало нове свідоцтво про право власності,індексний номер 23539334, видане державним реєстратором реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області на заміну пошкодженого свідоцтва, виданого Генічеською міською радою 28.12.2005 року на підставі рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради № 400 від 15.12.2005 року., відповідно до якого ТОВ «Южний термінал» є власником комплексу будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 , загальна площа 4703,9 кв.м. Складовими частинами об`єкта нерухомого майна є адміністративна будівля, сауна з тамбуром, склад, пилорама, цех, арматурний цех, склад, столярний цех, склад, вагова, склад, КПП, вбиральня,інші споруди, мостіння, залізнична колія, підкранова колія.

За даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності до об`єкту нерухомого майна під номером 6 є споруда, залізнична колія протяжністю 1858,5 м/п.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відмови у задоволенні позову.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За змістом частини 4 статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до приписів статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Сукупний правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що реєстрація права власності на нерухоме майно є офіційним визнанням права власності з боку держави.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Концепція "майна" в розумінні статті 1 Першого протоколу має автономне тлумачення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві. Певні права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися правом власності, а відтак і "майном".

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є втручання держави у право на мирне володіння майном.

Перший протокол Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифікований Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР і з огляду на приписи частини 1 статті 9 Конституції України, Закону України "Про міжнародні договори України"застосовується національними судами України як частина національного законодавства.

При цьому розуміння змісту норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Першого протоколу до цієї Конвенції, їх практичне застосування відбувається через практику (рішення) Європейського суду з прав людини, яка згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується українськими судами як джерело права.

У практиці Європейського суду з прав людини (зокрема, у справах "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", "Вєренцов проти України", "Щокін проти України", "Сєрков проти України", "Колишній король Греції та інші проти Греції", "Булвес" АД проти Болгарії", "Трегубенко проти України") напрацьовані три критерії, що їх слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: втручання має бути законним, відповідати суспільним інтересам та бути пропорційним переслідуваним цілям одночасно.

Якщо хоча б одного критерію із перелічених не було додержано, то Європейський суд з прав людини констатує порушення державою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватися "значною свободою (полем) розсуду". Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

Одним із елементів дотримання принципу "пропорційності" при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації.

Водночас Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії", "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови", "Москаль проти Польщі"). Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі "Москаль проти Польщі"). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки"). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", "Ґаші проти Хорватії", "Трґо проти Хорватії").

Отже у даному випадку державною визнано право власності ТОВ «Южний термінал» на комплексу будівель і споруд за адресою Херсонська обл ., м. Генічеськ, вул. Леніна , 222 , загальна площа 4703,9 кв.м., у складі якого значиться залізнична колія протяжністю 1858,5 м.п.

При цьому колегія суддів відзначає, що у межах даного спору судом не вирішується питання щодо наявності підстав набуття ТОВ «Южний термінал» права власності на вищевказане майно та їх правомірності.

Так, колегія суддів відзначає, що ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.11.2018, судом апеляційної інстанції було зупинено апеляційне провадження у справі №923/271/18 до набрання законної сили судового рішення у справі №923/590/17.

При цьому судом апеляційної інстанції відзначено, що Господарським судом Херсонської області розглядається справа №923/590/17 предметом якої є визнання незаконним свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , видане ТОВ "Южний Термінал" реєстраційною службою Генічеського райуправління юстиції у Херсонській області, на залізничну колію довжиною 1 858,55 метрів погонних, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 та зобов`язання виключити з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про володіння ТОВ "Южний термінал" залізничною колією довжиною 320 погонних метрів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що результат розгляду справи №923/590/17 безпосередньо впливає на розгляд справи №923/271/18, адже відповідно до вимог викладених у постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №923/590/17 при новому розгляді суд повинен встановити, чи входить залізнична колія довжиною 320 м.п. за адресою АДРЕСА_2 (на наявність права власності на яку посилається позивач, звертаючись з даним позовом) до складу залізничної колії довжиною 1 858,55 м.п, що розташована у АДРЕСА_2, щодо якої на користь ТОВ "Южний Термінал" видано оспорюване свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 .

Проте, постановою Верховного Суду від 18.04.2019 вказана ухвала була скасована, а справу №923/271/18 направлено до Південно-Західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Скасовуючи дану ухвалу, Верховний Суд серед іншого зазначив, що зупиняючи провадження у даній справі №923/271/18, суд апеляційної інстанції належним чином не встановив, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №923/590/17 і не зазначив, які саме обставини не можуть бути встановлені ним самостійно при вирішенні даної справи та яким чином встановлені в іншій справі обставини вплинуть на оцінку доказів, що ними сторони обґрунтовують свої доводи у даній справі, - виходячи з предмета, підстав позову та з урахуванням того, що судом першої інстанції у прийнятті рішення в даній справі №923/271/18 встановлено, що позивачем не надано доказів того, що в довжину під`їзної залізничної колії протяжністю 1 801, 7 погонного метру, яка зазначена в пункті 2 Договору, входить 320 погонних метрів залізничної колії, власником якої, за твердженням позивача, він є.

Крім того, як відзначено судом касаційної інстанції, апеляційний перегляд рішення господарського суду Херсонської області від 26.07.2018 у даній справі №923/271/18 з урахуванням обставин, встановлених за результатом нового розгляду справи №923/590/17, фактично призвів би до перегляду справи по суті, виходячи з інших фактичних та правових підстав, що є недопустимим на стадії апеляційного провадження відповідно до вимог ГПК України.

Колегією суддів не приймаються до уваги заперечення позивача з приводу отримання ТОВ «Южний термінал» свідоцтва про права власності, у тому числі й залізничну колію протяжністю 1858,5 м/п., вже після укладення договору на подачу та збирання вагонів ТОВ «Южний термінал» № _ПР /ДН-4-13_НЮдч/ДНМ-115, оскільки, свідоцтво про право власності від 26.06.2014 року було видано ТОВ «Южний термінал» на заміну пошкодженого свідоцтва, виданого Генічеською міською радою 28.12.2005 року та в обох свідоцтвах вказано єдину підставу набуття ТОВ «Южний термінал» права власності на майно, а саме рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради №400 від 15.12.2005 р.

У той же час предметом спору у справі, що розглядається є вимога позивача про визнання недійсним п.1 та п.2 договору від 26.12.2013 року на подачу та збирання вагонів ТОВ «Южний термінал» №_ПР/ДН-4-13_НЮдч/ДНМ-115, укладеного ДП «Придніпровська залізниця» та ТОВ «Южний термінал».

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1, 5 ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Стаття 217 ЦК України визначає, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

За твердженням ТОВ «Генічеськ Плюс», документи на право власності ТОВ «Южний термінал» та схематичні плани надані до матеріалів справи свідчать про невідповідність п.1 договору фактичному знаходженню під`їзної залізничної колії ТОВ «Южний термінал», оскільки «Межа під`їзної колії» за адресою м.Генічеськ, вул.Центральна (Леніна), 222, не може бути біля знака який встановлено напроти попереднього стика рамного рельса стрілки №13, оскільки вказаний знак знаходиться на значній відстані від межі під`їзної колії ТОВ «Южний термінал» та за межами земельної ділянки на якій ця колія знаходиться.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до технічного паспорта під`їзної залізничної колії ТОВ «Южний термінал» станом на 25.07.2013 р. загальна протяжність залізничної колії ТОВ «Южний термінал» складає 1801,7 м, а межа під`їзного шляху (МПШ): знак (МПШ) встановлений навпроти переднього стику рамного рельса стрілочного переводу №13.

Що в свою чергу відповідає п.1 оскаржуваного договору.

Підставою визнання недійсним п.2 договору на подачу збирання вагонів №_ПР/ДН-4-13_НЮдч/ДНМ-115 від 26.12.2013 р., позивач посилається на те, що ТОВ «Южний термінал» не має права власності на під`їзну залізничну колію протяжністю 1801,7 погонних метра, які зазначені в п. 2 оскаржуваного договору.

Разом з цим колегія суддів зазначає, що як вже було відзначено вище, питання щодо права власності ТОВ «Южний термінал» на залізничну колію протяжністю 1801,7 п.м., не відносяться до предмету спору за яким ТОВ «Генічеськ плюс» просить визнати недійсним пункти договору.

Так, судова колегія відзначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що до складу під`їзної залізничної колії протяжністю 1801,7 погонних метрів, яка визначена позивачами у в п.2 договору на подачу збирання вагонів №_ПР/ДН-4-13_НЮдч/ДНМ-115 від 26.12.2013 р., який просить визнати недійсним ТОВ «Генічеськ плюс», входить залізнична колія протяжністю 320 п.м., власником якої, за твердженням позивача, є ТОВ «Генічеськ плюс».

Колегія суддів також відзначає, що стверджуючи про наявність права власності на залізничну колію протяжністю 320 п.м. ТОВ «Генічеськ плюс» зазначено, що дане майно знаходиться за адресою АДРЕСА_2. У той же час належна ТОВ «Южний термінал» залізнична колія протяжністю 1858,5 м.п. знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

При цьому у п.п. 1, 2 договору на подачу збирання вагонів №_ПР/ДН-4-13_НЮдч/ДНМ-115 від 26.12.2013 р. взагалі не визначено адреси місцезнаходження під`їзної колія, що є предметом договору.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання апелянта на наявні у матеріалах справи (т.2, а.с. 9, 19) схематичні плани земельної ділянки, оскільки з вказані докази не підтверджують доводів позивача з приводу того, що залізнична колія протяжністю 320 п.м. входить до складу залізничної колії протяжністю 1801,7 п.м.

За таких обставин, судова колегія вважає, що позивачем не доведено того, що залізнична колія протяжністю 320 погонних метрів, яка знаходить за адресою АДРЕСА_2 та належить на праві власності ТОВ «Генічеськ плюс» входить до складу під`їзної залізничної колії протяжністю 1801,7 погонних метрів яка зазначена в п.2 договору.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, що зумовлює відмову у задоволенні позову.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що подана відповідачем заява про застосування наслідків пропуску строку позовної давності не підлягає застосуванню з огляду на відсутність порушеного права або порушення охоронюваного законом інтересу позивача в межах даного позову, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення Господарського суду Херсонської області від 26.07.2018 р. у даній справі відсутні.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Херсонської області від 26.07.2018 р. у справі №923/271/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.05.2019 р.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Філінюк І.Г.