ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/4404/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові, м. Харків
до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "БМВ Лізинг", м. Харків , 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Березівські мінеральні води" с. Березівське 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , м.Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача за зустрічним позовом: ОСОБА_2 М ОСОБА_3 В., адвокат;

1-го відповідача за зустрічним позовом: Подольська Т.В., адвокат;

2-го відповідача за зустрічним позовом: Подольська Т.В., адвокат;

3-я особа: не з`явилась.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БМВ ЛІЗИНГ" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Харкові та просило суд:

- визнати зобовязання за Кредитним договором №68608К20 від 03 вересня 2008 року припиненим;

- визнати зобовязання за Іпотечним договором №68608Z13 від 03.09.2008 р., посвідченим 03.09.2008 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В., зареєстрованим в реєстрі за №3737; за Іпотечним договором №68613Z9 від 07.05.2013 р., посвідченим 07.05.2013 р. приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Корнійчук О.В., зареєстрованим в реєстрі за №1985; за Договором поруки №68608Р6 від 03.09.2008 р.; за Договором поруки №68611Р17 від 30.09.2011 р., припиненими. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог, ТОВ "БМВ ЛІЗИНГ" посилалося на повне та належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «БМВ лізинг» зобовязань за Кредитним договором №68608К20 від 03 вересня 2008 року.

В той же час, відповідач за первісним позовом звернувся із зустрічними позовними вимогами щодо солідарного стягнення 1383901,01 грн. заборгованості з ТОВ «БМВ лізинг» та ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води» за Кредитним договором №68608К20 від 03.09.2008 р. та відповідно до Договору поруки №68608Р6 від 03.09.2008 р.

Ухвалою від 22.01.2018 р. судом було прийнято зустрічний позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ТОВ «БМВ лізинг» та ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води» (вх. №1632 від 22.01.2018 р.) та обєднано в одне провадження із первісним позовом по справі №922/4404/17.

Ухвалою від 05.02.2018 р. суд задовольнив заяву (вх. 2843 від 01.02.2018 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «БМВ Лізинг» про залишення первісного позову без розгляду в порядку п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, залишив без розгляду первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БМВ Лізинг» до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Харкові.

Подальший розгляд справи здійснювався за позовними вимогами Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Харкові до ТОВ «БМВ лізинг» та ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води» щодо солідарного стягнення 1383901,01 грн. заборгованості з ТОВ «БМВ лізинг» та ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води» за Кредитним договором №68608К20 від 03.09.2008 р. та відповідно до Договору поруки №68608Р6 від 03.09.2008 р.

28.02.2018 рішенням Господарського суду Харківської області у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

17.05.2018 постновою Харківського апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Харківської області від 27.02.2018 залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.11.2018 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.05.2018 та рішення Господарського суду Харківської області від 27.02.2018 у справі №922/4404/17 скасовано та передано справу на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2019, для розгляду справи № 922/4404/17 визначено наступний склад суду: головуючий суддя Жельне С.Ч.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.01.2019 призначено справу в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.02.2019.

12.02.2019 від представника позивача надішла заява про уточнення позовних вимог до зустрічної позовної заяви (вх.№3702), в якій останній з урахуванням висновків, зокрема п.6.2.5, які викладені в Постанові Верховного суду у складі колегії об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.11.2018 по цій справі уточнює позовні вимоги з розрахунком обчислення пені в національній валюті України на момент щоденного прострочення зобов`язання. За змістом уточнених позовних вимог за зустрічною позовною заявою, позивач просить стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "БМВ ЛІЗИНГ" (ідентифікаційний код 31643019, місцезнаходження: 61037, м.Харків, вул.Морозова, 2/4) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД "БЕРЕЗІВСЬКІ МІНЕРАЛЬНІ ВОДИ" (ідентифікаційний код 00383030, місцезнаходження: 62363, Харківська область, Дергачівський район, селище Березівське) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (ідентифікаційний код 00032112, місцезнаходження:03150, м.Київ, вул.Антоновича, 127) заборгованість за Кредитним договором №68608К20 від 03.09.2008 у розмірі 699 627,32 (шістсот дев`яносто дев`ять тисяч шістсот двадцять сім) гривень 32 коп. Судові витрати просить покласти на відповідачів.

12.02.2019 від представника ТОВ "БМВ Лізинг" надійшла заява про відкладення розгляду справи в судовому засіданні (вх.№3733). Дана заява обгрунтована неможливістю представника прибути у судове засідання 13.02.2019 через його зайнятість в іншому судовому процесі, а також неотриманням ним завчасного повідомлення про дату і час судового засідання.

Ухвалою, що була занесена до протоколу судового засідання від 13.02.2019 прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог до зустрічної позовної заяви (вх.№3702) та задоволено клопотання представника ТОВ "БМВ Лізинг" про відкладення розгляду справи (вх.№3733), у зв`язку із чим підготовче засідання було відкладено на 04.03.2019.

Ухвалою, що була занесена до протоколу судового засідання від 04.03.2019 за клопотанням представника першого відповідача (ТОВ "БМВ Лізинг"),у відповідності до ч.3 ст.177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, надано першому відповідачу строк для подання відзиву , у зв`язку із чим на підставі п.1 ч.2 ст.186 ГПК України підготовче засідання було відкладено на 26.03.2019.

21.03.2019 до суду від ТОВ "БМВ ЛІЗИНГ" надійшли заперечення проти заяви про уточнення позовних вимог до зустрічної позовної заяви (вх.7070), в яких вказує на те, що позивач міг надати вказаний в уточненій позовній заяві розрахунок при первісному розгляді справи, а отже підстави для задоволення заяви про уточнення позовних вимог відсутні.

26.03.2019 від представника позивача надійшла відповідь на заперечення ТОВ "БМВ ЛІЗИНГ" (вх.7408).

26.03.2019 від другого відповідача (ТОВ "Завод "Березівські мінеральні води") надійшов відзив на зустрічну позовну заяву (вх.№7410), в якому просить відмовити у задоволенні зустрічного позову, посилаючись при цьому на рішення господарського суду Харківської області від 13.02.2019 у справі №922/2140/18, яке було залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.03.2019 та яким визнано зобов`язання за кредитним договором №68608К20 від 03.09.2008 (зі змінами та доповненнями) припиненими 29.12.2017, визнано договір поруки №68608Р6 від 03.09.2008 (зі змінами та доповненнями) припиненим 29.12.2017. З урахуванням цього, другий відповідач вважає, що зобов`язання за кредитним договором №68608К20 від 03.09.2008 були припинені 29.12.2017 та є неправомірним стягнення будь-яких грошових сум за вказаним договором . Крім цього, посилаючись на ч.6 ст.232 ГК України наголошує на тому, що шестимісячний строк нарахування пені сплинув 24.08.2015 року.

26.03.2019 від представника першого відповідача (ТОВ "БМВ Лізинг") до суду надійшло клопотання про залучення третьої особи (вх.№7409). В даному клопотанні просить суд залучити Тимошевську ОСОБА_4 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.03.2019 задоволено клопотання ТОВ "Завод "Березівські мінеральні води" про залучення третьої особи (вх.№4709 від 26.03.2019), у зв`язку із чим залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідент. номер НОМЕР_2 ).

Протокольною ухвалою від 26.03.2019 на підставі п.2 ч.2 ст.183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 09.04.2019.

09.04.2019 від першого відповідача за зустрічним позовом (ТОВ "БМВ лізинг") до суду надійшли додаткові письмові пояснення (вх.№8731) в яких посилається на відсутність належних доказів, що свідчать про наявність заборгованості Позичальника перед Банком.

09.04.2019 третя особа, через канцелярію господарського суду Харківської області надала письмові пояснення (вх.№8732), в яких не погоджується з позовними вимогами Банку та просить суд відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви.

Крім цього, 09.04.2019 від третьої особи також надійшла заява (вх.№8733) в якій просить суд залишити без розгляду заяву Банку про уточнення позовних вимог до зустрічної позовної заяви від 11.02.2019. Заява обгрунтована тим, що в проваженні Комінтернівського районного суду м.Харкова розглядається справа №641/4333/18 між тими самими сторонами з тим же предметом спору та з тих самих підстав що і у справі №922/4404/17.

09.04.2019 через канцелярію господарського суду Харківської області Банком було надано відповідь на відзив ТОВ "Завод "Березівські Мінеральні води" (вх.№8734).

Протокольною ухвалою від 09.04.2019 на підставі п.3 ч.2 ст.183 ГПК України було відкладено підготовче засідання на 15.04.2019.

Протокольною ухвалою від 15.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.04.2019 о 14:10 год.

Протокольною ухвалою від 25.04.2019 у зв`язку із задоволенням поданого ТОВ "БМВ лізинг" клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№10431 від 25.05.2019) на підставі п.2 ч.2 ст.202 ГПК України розгляд справи по суті було відкладено на 14.05.2019.

14.05.2019 з метою надання сторонам додаткового часу на укладення мирової угоди у судовому засіданні була оголошена перерва до 17:00 год. 15.05.19р.

15.05.2019 від третьої особи до суду надійшло клопотання про залучення додаткових доказів до матеріалів справи (вх.11847), а саме - листа №068-27/4347 від 28.12.2017.

Крім цього третя особа, через канцелярію суду надала заяву (вх.№11849) в якій просить суд зменшити розмір пені.

15.05.2019 у судовому засіданні на підставі ч.2 ст.216 ГПК України була проголошена перерва до 14:10 год. 16.05.2019.

Після перерви у судовому засіданні 16.05.2019 представник позивача за зустрічним позовом (ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України") підтримав позовні вимоги, які були викладені ним в заяві про уточнення позовних вимог (вх.№3702 від 12.02.2019) та наполягав на їх задоволенні. Також заперечував проти задоволення заявленого третьою особою зменшення пені.

Представник першого та другого відповідача за зустрічним позовом заперечувала проти позову на підставах, викладених та поданих нею до суду заяв по суті справи.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, про причини неявки станом на час розгляду справи суд не повідомила.

Суд, розглянувши заяву третьої про залишення без розгляду заяви Банку про уточнення позовних вимог до зустрічної позовної заяви від 11.02.2019, відмовляє у її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до пиписів пункту 3 частини 1 ст.226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду якщо, зокрема, у провадженні цього чи іншошо суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При дослідженні наданих в обгрунтування заяви доказів, судом встановлено, що суб`єктний склад сторін та предмет позову у справі №641/4333/18 не є тотожнім справі, що розглядається. Крім цього, суд має за необхідним вказати, що 13.02.2018 судом було вирішено питання про прийняття до розгляду заяви Банку про уточнення позовних вимог до зустрічної позовної заяви від 11.02.2019 та з цього приводу вже надано відповідну правову оцінку.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд під час нового розгляду справи встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «БМВ Лізинг» (позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Харкові (кредитор) було укладено договір №68608К20 від 03.09.2008 р. (надалі Кредитний договір), за умовами якого, з урахуванням укладених до нього додаткових угод, банк надає позичальнику кредит в сумі 2000000,00 доларів США на умовах цього Кредитного договору, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі за цим Кредитним договором.

Відповідно до п 9.2.2. Кредитного договору Позичальник зобовязується своєчасно та у повному обсязі погашати Банку кредит, сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі за цим договором.

Позичальник зобовязується здійснити погашення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за цим договором у повному обсязі протягом 10 банківських днів з дня відправлення банком Позичальнику повідомлення про необхідність такого погашення (п. 9.2.8. Кредитного договору).

За умовами пункту 7.2. Кредитного договору у разі невиконання зобов`язань згідно пп.3.4.1., 3.5.1, 4.1 цього Договору позичальник сплачує Банкові пеню у гривнях. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п.3.2 цього Договору.

Штрафна санкція підлягає сплаті у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на день сплати (п. 10.3 Кредитного договору).

В п. 14.1.2. закріплено, що Договір діє до 29.12.2017 року. У разі, якщо у визначений термін зобовязання за цим договором не будуть виконані, договір залишається чинним до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором.

Банком було виконано зобовязання з надання Позичальнику кредиту в сумі 2000000,00 доларів США, що підтверджується наявним в матеріалах справи меморіальним валютним ордером №1 від 09.09.2008 р., факт надання кредитних коштів у вищевказаному розмірі відповідачами не заперечується.

В результаті неналежного виконання Позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором (прострочення сплати основного боргу, процентів, комісії за управління), Банком була нарахована пеня за наступні періоди:

- з 01.02.2014 по 22.09.2014 у сумі 436658,67 грн, відповідно до Розрахунку пені за прострочення заборгованості Позичальника за Кредитним договором станом на 22.09.2014 та Рахунку від 22.09.2014 за № 068-27/2756. Умовами додаткової угоди №68608К20-8 від 22.09.2014 р. Позичальнику було встановлений графік погашення зазначеної пені;

- з 01.01.2015 р. по 24.02.2015 р. у сумі 57188,53 доларів США станом на 24.02.2015 р., відповідно до розрахунку пені за прострочення заборгованості Позичальника за Кредитним договором станом на 24.02.2015 р. та Рахунку від 25.02.2015 за № 068-27/841. Умовами додаткової угоди № 68608К20-9 від 25.02.2015 р. Позичальнику встановлений новий графік погашення пені.

Листами № 06/11/1 від 06.11.2015 р., №14/11/1 від 14.11.2016 р. Позичальник звертався з до Банку із клопотанням про встановлення нового графіку сплати нарахованої пені.

Умовами додаткових угод № 68608К20-10 від 25.12.2015 р., № 68608К20-12 від 21.12.2016 р. Позичальнику встановлювався новий графік погашення пені. Додатковою угодою № 68608К20-12 від 21.12.2016 р., яка є невід`ємною частиною Кредитного договору, було встановлено останній графік погашення пені, відповідно до якого, пеня повинна була сплачуватися щомісячно до 29.12.2017 р.

Предметом спору у даній справі з урахуванням прийнятої до розгляду заяви про уточнення позовних вимог до зустрічної позовної заяви (вх.№3702 від 12.02.2019) є сума нарахованої банком пені за неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором №68608К20 від 03.09.2008 у розмірі 699627,32 грн. розрахованої за період з 01.02.2014 по 22.09.2014 та з 01.01.2015 по 24.02.2015.

Верховний Суд, скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції у даній справі, в своїй постанові від 23.11.2018 року зазначив, що при новому розгяду справи для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи, які входять до предмета доказування у справі необхідно визначити суму заборгованості за кредитним договором; порядок та строки повернення тіла кредиту, перевірити поданий банком розрахунок пені із врахуванням оцінки наданих до суду доказів, а саме - умов кредитного договору та додаткових угод до нього, банківських виписок по руху коштів за рахунком позичальника, меморіальних ордерів, платіжних доручень, тощо. У п.6.2.5 постанови від 23.11.2018 Верховиний суд вказав, що сторони узгодили нарахування пені в гривні та в розмірі, який залежиться від подвійної облікової ставки НБУ (п.3.2.8 Кредитного договору). Отже, з урахуванням умов кредитного договору, пеня в даному випадку має обчислюватись і стягуватись в наційональній валюті України - гривні. При цьому саме у гривні вона повинна обчислюватись на момент щоденного прострочення зобов`язання, а не з визначенням гривневого еквіваленту на час подання позову, що значно впливає на кінцеву суму у зв`язку із зміною курсу іноземної валюти на початок 2014 року порівняно з кінцем 2017 року. Поряд із тим, за розрахунками позивача, пеню обчислено у доларах США та переведено у еквівалент у гривні за курсом Національного Банку України станом на 29.12.2017 тоді як період нарахування пені становить з 01.02.2014 по 24.02.2015, тобто починається із 01 лютого 2017 року та закінчується 24.12.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

На виконання вказівок викладених у Постанові Верховного суду у складі колегії судів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.11.2018 Банком на підтвердження наявної заборгованості Позичальника надано до суду розрахунок заборгованості за період з 01.02.2014 по 22.09.2014 та з 01.01.2015 по 24.02.2015, відповідно до якого пеня обчислена в національній валюті України - гривні на момент щоденного прострочення зобов`язання. З даного розрахунку вбачається, що розмір заборговності по пені за наведений період складає 699627,32 грн. з урахуванням сплати Позичальником за період з 25.09.2014 по 22.11.2017 суми боргу у розмірі 181000,00 грн. Крім цього, Банком було надано до суду виписки по рахунках Позичальника (сплата штрафів та пені) за період з 20.09.2014 по 25.05.2017 та з 25.05.2017 по 04.01.2018.

За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Відповідно до частини другої та третьої статті 546 ЦК України - пеня є видом забезпечення виконання зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожень день прострочення виконання.

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. ЇЇ розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі.

Відповідно до ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Враховую те, що пеня банком нараховувалась за період до 25.02.2015 року до спірних правовідносин мають бути застосовані положення підпункту 3.2.8 пункту 3.2. та пункту 7.2 крединого договору на дату його укладання від 03.09.2008, відповідно до якого у разі невиконання зобов`язань згідно з пп.3.4.1, 3.5.1, 4.1 кредитного договору позичальник сплачує банкові пеню у гривнях.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем пені за період з 01.02.2014 по 22.09.2014 та з 01.01.2015 по 24.02.2015, виходячи з положення підпункту 3.2.8 пункту 3.2. та пункту 7.2 крединого договору, приписів ст. 232 ГК України, ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", суд встановив, що дане нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства та умовам договору, в зв`язку з чим позовні вимоги позивача в частині стягнення 699 627,32 грн. пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд також константує, що даний розрахунок та подані банком виписки по рахунках за Кредитним договором №68608К20 від 03.09.2008 є належними та допустимими доказами навності заборгованості Позичальника перед Банком стосовно нарахованої пені в розумінні п.11.2.13 Договору.

Суд ставиться критично до посилань відповідача на рішення господарського суду Харківської області від 13.02.2019 у справі №922/2140/18, яке було залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.03.2019 та яким визнано зобов`язання за кредитним договором №68608К20 від 03.09.2008 (зі змінами та доповненнями) припиненими 29.12.2017, визнано договір поруки №68608Р6 від 03.09.2008 (зі змінами та доповненнями) припиненим 29.12.2017, оскільки у судовому засіданні 16.05.2019 представником позивача було наголошено, що рішення господарського суду Харківської області від 13.02.2019 у справі №922/2140/18 на час вирішення справи по суті є скасованим постановою Верховного суду, вказаний факт присутній у судовому засіданні представник відповідачів не заперечував у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що встановлені у рішенні господарського суду Харківської області від 13.02.2019 у справі №922/2140/18 обставини не мають преюдиціального значення під час розгляду цієї справи.

Судом також встановлено, що між Банком та ВАТ "Завод "Березівські мінеральні води", правонаступником якого є ТОВ "Завод "Березівські мінеральні води" (Поручитель) укладено Договір поруки №68608Р6 від 03.09.2008 р. (надалі Договір поруки) в забезпечення виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1.2. Договору поруки Основне зобовязання - усі та будь-які грошові зобовязання Позичальника перед Кредитором, встановлені Кредитним договором та чинним законодавством України, у тому числі, але не виключно, щодо повернення Кредитору (Банку) суми кредиту, щодо сплати процентів за користування кредитом, комісій, штрафних санкцій (пені і штрафів) та інших платежів, а також щодо відшкодування Кредитору (Банку) усіх збитків, завданих несвоєчасним виконанням або невиконанням зобовязань за Кредитним договором, та усіх витрат Кредитора (Банку), повязаних з наданням, обслуговуванням та погашенням кредиту.

Поручитель зобовязався солідарно відповідати перед Кредитором за своєчасне виконання Позичальником Основного зобовязання в повному обсязі (п.2.1. Договору поруки).

Відповідно до п. 6.1.8. укладенням цього Договору поруки, Поручитель надає свою згоду на забезпечення порукою, наданою цим договором, виконання всіх зобовязань Позичальника за Кредитним договором, у тому числі з урахуванням всіх змін та доповнень до Кредитного договору у майбутньому тощо.

До Договору поруки було укладено договори про внесення змін №68608Р6-6 від 27.10.2016 р., №68608Р6-7 від 21.12.2016 р., №68608Р-8 від 29.05.2017 р., якими Поручитель підтверджує, що він ознайомлений і погоджується з усіма змінами, що були внесені до умов Кредитного договору, починаючи з додаткової угоди №68608К20-1 від 27.11.2009 до додаткової угоди №68608К20-12 від 21.12.2016, які були укладені за його попередньою згодою (лист №23/12/16 від 20.12.2016, протокол загальних зборів учасників №20/12-1 від 20.12.2016)

Враховуючи непогашення Позичальником заборгованості по сплаті пені за Кредитним договором та наявність укладеного Договору поруки, Банк просить суд солідарно стягнути з ТОВ «БМВ лізинг» та ТОВ «Завод «Березівські мінеральні води» заборгованість за Кредитним договором №68608К20 від 03.09.2008 р.

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов`язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Стаття 554 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Оскільки обов`язок TOB «БМВ лізинг» по сплаті залишку заборгованості за пенею у розмірі 699 627,32 грн. не був виконаний, а даний обов`язок (сплата штрафних санкцій) забезпечений договором поруки №68608Р6 від 03.09.2008 р. та відповідно до умов договору поруки TOB "БМВ лізинг" та TOB "Завод "Березівські мінеральні води" несуть солідарну відповідальність, вимоги Банку про про солідарне стягнення заборгованості є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заяви 3-ї особи на стороні відповідачів про зменшення розміру пені суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, та лише у виняткових випадках.

Як було зазначено вище, у судовому засіданні представник банку заперечував проти задоволення заяви 3-ї особи, посилаючись на те, що неналежне виконання позичальником зобов`язань по сплаті штрафних санкцій має тривалий та стійкий характер.

За таких обставин суд зазначає, що зменшення суми пені в даному випадку не повною мірою узгоджується з приписами ст. 551 ЦК України, ст. 223 ГК України щодо врахування інтересів як боржника, так і кредитора при зменшенні судом розміру неустойки (штрафних санкцій).

За таких обставин суд відмовляє в задоволені заяви 3-ї особи на стороні відповідачів про зменшення розміру пені.

Згідно статті 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд також зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006р. № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Так, решта доводів учасників процесу, їх письмових пояснень, поданих до матеріалів справи документів та наданих усних пояснень представників сторін були ретельно досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, в процесі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку щодо задоволення заявлених ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 177, 183, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» (адреса: 61037, м. Харків, вул. Морозова, 2/4, код в ) та ТОВ «Завод «Березовські мінеральні води» (адреса: 62363, Харківська область, Дергачівський район, с. Березівське, код в ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 127, код в ) - 699627 грн. 32 коп. пені за кредитним договором 68608К20 від 03.09.2008.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повний текст рішення буде складено судом протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено "23" травня 2019 р.

Суддя С.Ч. Жельне