ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2019 р. Справа№ 910/6814/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Волощенюк О.Г. - посвідчення 042019 від 12.03.2016

від позивача: Момотюк А.І. - довіреність №220/515/Д від 03.12.2018

від відповідача: Макарчук Л.Л. - ордер серія КВ №426659 від 22.04.2019

від третьої особи: Малолітнева О.В. - довіреність б/н від 05.02.2019

розглянувши апеляційну скаргу Заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора, м. Київ

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.03.2019

у справі №910/6814/17 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора , в інтересах держави

в особі Міністерства оборони України, м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Айбокс Банк", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вог Аеро Джет" (теперішня назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Воленс Трейд"), м. Київ

про стягнення 4 642 987,50грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У квітні 2017 року заступник Генерального прокурора України - головний військовий прокурор (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Айбокс Банк" (далі - відповідач, ПАТ "Айбокс Банк") про стягнення 4 642 987,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Вог Аеро Джет" (далі - третя особа, ТОВ "Вог Аеро Джет") порушило взяті на себе зобов`язання щодо повної поставки товару відповідно до умов Договору про постачання для державних потреб палива рідинного та газу, олив мастильних для техніки спеціального призначення (за кошти державного бюджету України) від 15.12.2016 №286/1/16/36. Виконання зобов`язань за договром було забезпечено виданою відповідачем банківською гарантією від 14.12.2016 №2594-1216/WOGv на суму 4 642 987,50 грн. Оскільки ТОВ "Вог Аеро Джет" умови Договору не виконало, позивач на підставі ст. 560 Цивільного кодексу України, ст. 200 Господарського кодексу України та п.11.1 зазначеного Договору направив відповідачу письмову вимогу від 12.01.2017 №286/8/166 щодо сплати грошового забезпечення в розмірі 4 642 987,50 грн згідно з умовами вказаної банківської гарантії. Проте відповідач відмовив позивачу у виплаті гарантійних коштів.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

За результатами нового розгляду на стадії прийняття позовної заяви прокурора ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про закриття провадження у даній справі, позов прокурора залишено без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Постановляючи оскаржувану ухвалу в частині залишення позову прокурора без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти, а не прокурор, а також про те, що прокурор виконує субсидіарну роль та не може вважатись альтернативним суб`єктом звернень до суду. За висновком суду першої інстанції у даній справі відсутні передбачені законом виключні підстави, коли прокурор може звернутися до суду за захистом інтересів держави в особі Міністерства оборони України, прокурор не підтвердив правових підстав для захисту цих інтересів та відповідно не набув процесуального статусу органу, якому законом (ст.ст. 2, 29 ГПК України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру"(в редакції чинній на час звернення із позовом)) надано право захищати права, свободи та інтереси іншої особи (процесуальної дієздатності).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, прокурор звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 у даній справі скасувати, справу передати для розгляду по суті до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги прокурор вказує на те, що позивач, як центральний орган державної влади уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не вживав заходів щодо судового захисту порушених державних інтересів, спрямованих на стягнення коштів за банківською гарантією; суд першої інстанції не врахував, що бездіяльність позивача та порушення інтересів держави випливають із самої суті правовідносин та обставин справи, а вказані передумови для застосування ст.23 закону України "Про прокуратуру" мотивовані у позові.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/6814/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (доповідач у справі), суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2019 поновлено прокурору строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 14.03.2019 у даній справі, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заявника, справу №910/6814/17 призначено до розгляду на 16.05.2019.

Позиції учасників справи.

15.05.2019 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення відповідно до яких відповідач зазначив, що місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти, а не прокурор, а також, що прокурор виконує субсидіарну роль та не може вважатись альтернативним суб`єктом звернень до суду. Просив апеляційний господарський суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 у справі 910/6814/17 залишити без змін.

Явка представників сторін.

У судове засідання 16.05.2019 з`явився прокурор, вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 у справі №910/6814/17 скасувати та передати справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Представник позивача у судове засідання 16.05.2019 з`явився, вимоги апеляційної скарги підтримав, зазначив, що здійснювати самостійний захист прав та інтересів держави Міністерство оборони України не взмозі у зв`язку з великою завантаженістю та незначною кількістю праціюючих у відповідному підрозділі..

Представник відповідача у судовому засіданні 16.05.2019 проти вимог апеляційної скарги заперечував з підстав зазначаних у заяві від 15.05.2019, просив апеляційний господарський суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 у справі №910/6814/17 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Між ПАТ "Айбокс банк" (гарант) та Міністерством оборони України (бенефіціар) укладено гарантію від 14.12.2016 № 2594-1216/ WOGv (т. 1, а.с. 17), за якою ПАТ "Айбокс Банк" зобов`язався заплатити за ТОВ "Вог Аеро Джет" (принципал) Міністерству оборони України кошти, що не перевищують 4 642 987,50 грн., за лотом 6, в якості забезпечення виконання договору, який буде укладено між бенефіціаром та принципалом згідно з протоколом № 75/469/7 засідання тендерного комітету Міністерства оборони України щодо прийняття рішення про намір укласти договір за переговорною процедурою закупівлі палива рідинного та газу, олив мастильних (нафта, вугілля і нафтопродукти) від 02.12.2016.

Відповідно до абзацу 2 гарантії від 14.12.2016 №2594-1216/WOGv гарант, відповідно до вимог оголошення про проведення відбору учасників на закупівлю палива рідинного та газу, олив мастильних (надра, вугілля і нафтопродукти), бере на себе безвідкличні та безумовні зобов`язання виплатити бенефіціару суму визначену цією гарантією, у випадку невиконання (неналежного виконання) принципалом умов договору, протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання ним: письмової вимоги бенефіціара з посиланням на цю гарантію за підписами уповноважених осіб, у якій має зазначатися номер і дата договору, сума належна до сплати, за умови, що у вимозі буде вказано, що сума, яку бенефіціар вимагає сплатити, повинна бути виплачена йому у зв`язку із невиконанням (неналежним виконанням) принципалом умов договору.

Будь-які вимоги або повідомлення стосовно цієї гарантії мають бути надіслані банку в письмовій формі та в такий час, щоб банк мав можливість отримати їх не пізніше тієї дати, після якої ця гарантія втрачає чинність та всі зобов`язання банка втрачають силу.

Строк дії гарантії до 01 лютого 2017 року включно.

Також, 15.12.2016 між Міністерством оборони України (замовник) та ТОВ "Вог Аеро Джет" (постачальник) було укладено договір №286/1/16/36 про постачання для державних потреб палива рідинного та газу: олив мастильних, для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) (далі - договір 286/1/16/36) (т. 1; а.с. 9-14), за умовами якого постачальник зобов`язується постачати у 2016 році паливо рідинне та газ; оливи мастильні (нафта, вугілля і нафтопродукти) (лот 6 - паливо дизельне Євро (арктичне) або еквівалент, а саме паливо дизельне ДТ-3-К5, клас 2) (далі - продукція) для потреб Міністерства оборони України відповідно до специфікації, а замовник забезпечити приймання продукції та її оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно з нижчевикладеною специфікацією. Загальна вартість продукції складає 92 859 750 грн.

Ціна договору становить: без ПДВ 77 383 125 грн., крім того ПДВ 15 476 625 грн. Ціна договору, що підлягає оплаті становить 92 859 750 грн., у тому числі податок на додану вартість, вартість вантажних робіт в місцях завантаження та транспортні витрати. Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (пункт 3.1 договору №286/1/16/36).

Відповідно до пункту 4.1 договору №286/1/16/36 розрахунок за фактично поставлену продукцію здійснюється протягом 30 банківських днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником до департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України належним чином оформлених документів, передбачених цим договором.

Згідно з пунктом 5.2 договору №286/1/16/36 постачання продукції одержувачам замовника здійснює постачальник виключно за номенклатурою, у кількостях, в строки та за адресами, що зазначені в рознарядках Міністерства оборони України.

Пунктом 5.5 договору №286/1/16/36 встановлено, що договір вважається виконаним при умові постачання продукції не менше 99% від загального обсягу.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків - до повного їх завершення (пункт 10.1 договору №286/1/16/36).

ТОВ "Вог Аеро Джет" не виконало зобов`язань за договором поставки нафтопродуктів, у зв`язку з чим, Міністерство оборони України звернулось до ПАТ "Айбокс Банк" з вимогою від 12.01.2017 № 286/8/166 щодо сплати гарантійного платежу у розмірі 4 642 987, 50 грн., відповідно до умов банківської гарантії від 14.12.2016 № 2594-1216/ WOGv.

Вимога від 12.01.2017 № 286/8/166 була підписана Гулєвичем В.В., директором Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України, на підставі довіреності від 10.01.2017 № 220/16/д, виданої виконуючим обов`язки Міністра оборони України Руснака І.С.

До вказаної вимоги надано 2 копії гарантій та 2 копії довіреностей (а.с.28-29,т.1).

30.01.2017 листом №319БТ/12-б/б-04 ПАТ "Айбокс Банк" відмовив у виплаті гарантійного платежу, з посиланням на те, що вимогу підписано не уповноваженою особою. Зазначаючи про те, що на підтвердження повноважень ОСОБА_1 на підписання вказаної вимоги надано дві довіреності від 05.12.2016 № 220/395/д строк дії якої до 31.12.2016, тобто на момент звернення з вимогою вказана довіреність була не чинною. Також, надано довіреність від 10.01.2017 № 220/16/д, яка видана ОСОБА_1 виконуючим обов`язки Міністра оборони України, який в свою чергу не має повноважень на вказану дію (т. 1, а.с. 23-24).

В обґрунтування заявлених позовних вимог Прокурор посилався на порушення взятих на себе відповідачем перед Міністерством оборони України умов банківської гарантії, яка забезпечувала виконання умов договору про постачання для державних потреб палива рідинного та газу; олив мастильних, для техніки спеціального призначення (за кошти державного бюджету України) від 15.12.2016 № 286/1/16/36, укладеного Міністерством оборони України з ТОВ "Вог Аеро Джет", що в свою чергу є безпосередньою шкодою інтересам держави.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 позов прокурора залишено без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 162 ГПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Колегія суддів апеляційного господарського суду враховує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року).

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Положення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

З огляду на викладене вище, підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, зокрема, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно. Тому, суд при перевірці обґрунтованості підстав для звернення прокурора з даною позовною заявою досліджує питання можливості здійснення визначеними прокурором позивачами судового захисту їх прав самостійно, належність здійснення захисту ними, та в чому полягає порушення інтересів держави в даному випадку, який на думку прокурора є виключним.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду № 924/1237/17 від 20.09.2018 та № 910/18770/17 від 01.11.2018, № 920/284/18 від 26.02.2019.

Підстави представництва Прокурором інтересів держави з`ясовуються насамперед судом першої інстанції, який має досить широкий розсуд (дискрецію) в оцінці підстав звернення прокурора.

Слід відзначити, що наявності одного факту порушення інтересів держави недостатньо для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді, а право подавати позов, прокурор має лише, якщо орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.

Колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що Міністерство оборони України, відповідно до положень чинного законодавства наділене правом і має можливість самостійно захищати порушені, невизнані або оспорювані права та законних інтересів (у т.ч. шляхом звернення до суду).

У справі, що розглядається, прокурор обґрунтував наявність "інтересів держави" порушенням, на його думку, економічних інтересів держави в результаті невиконання третьою особою умов договору від 15.12.2016 № 286/1/16/36 та умов банківської гарантії відповідачем, чим спричинено шкоду інтересам держави в особі Міністерства оборони України, яке, як центральний орган виконавчої влади, не вживає заходів щодо судового захисту порушених державних інтересів.

Звертаючись з позовом Прокурор вказав, що Міністерство оборони України не вжито заходів щодо судового захисту порушених інтересів держави.

В поданих письмових поясненнях, та повторно в поданих додаткових поясненнях, прокурором вказано на те, що доказом повідомлення Міністерства оборони України про представництво його інтересів в суді є лист № 10/2/3-210вих-17 від 23.02.17.

Листом № 10/2/3-210вих-17 від 23.02.17, підписаним заступником Головного військового прокурора та адресованого Міністерству оборони України, повідомлено про наявність підстав для захисту інтересів держави в особі Міністерства оборони України у суді шляхом пред`явлення позову. Означений лист містить штамп від 23.02.17 з написом «вихідна кореспонденція», проте, Прокурором з моменту звернення з даним позовом до суду в квітні 2017 року не подано доказів направлення/вручення такого листа позивачу, в свою чергу, означений штамп не є підтвердженням такого направлення/вручення (т. 1 а.с. 24).

Таким чином колегією суддів апеляціного господарського суду встанволено, що прокурором не доведено виконання імперативних вимоги ч. 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" в частині повідомлення Міністерства оборони України про намір здійснювати представництво у суді інтересів держави.

Колегією суддів апеляційного господарського суду також встановлено, що прокурором не подано у справі належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач не вживає заходів щодо захисту порушених державних інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегією суддів апеляційного господарського суду не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Міністерством оборони України, як центральним органом виконавчої влади, який має повний обсяг процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів держави. Сама по собі обставина не звернення позивача з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Таким чином, враховуючи вищевстановлені обставини, суд першої інстанції правомірно залишив позов прокурора без розгляду.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у прокурора законних підстав на звернення з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Міністерства оборони України.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, наведених в оскаржуваній ухвалі, а тому відсутні підстави для скасування або зміни ухвали Господарського суду Черкаської області від 11.03.2019 у справі № 925/1095/18.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 у справі №910/6814/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.03.2019 у справі №910/6814/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/6814/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 20.05.2019.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир