ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року Справа №918/510/17

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Миханюк М.В.,

суддя Саврій В.А.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

- у Північно-західного апляційного господарського суду

АТ КБ "ПриватБанк": Мазурок А.А. (довіреність №3889-к-0 від 04.09.18)

- у господарському суді Хмельницької області

арбітражний керуючий: Рудий А.М.;

інші учасники - не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" на ухвалу господарського суду Рівненської області (про стягенння коштів за виконання повноважень ліквідатора) від 04 березня 2019 року, суддя Войтюк В.Р., м. Рівне, повний текст складено 07 березня 2019 року, у справі

за заявою Головного управління ДФС у Рівненській області

до Фізичної особи - підприємця Гуза Віктора Михайловича

про банкрутство

Судом роз`яснено представникам сторін права та обов`язки, передбачені ст.ст. 42, 46 ГПК України. Судове засідання проводиться в режимі відеоконференції з господарським судом Хмельницької області, заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2019 року, ухвалою господарського суду Рівненської області було стягнуто з кредиторів на користь арбітражного керуючого Рудого А.М. невідшкодовану основну грошову винагороду (оплату послуг) за виконання повноважень ліквідатора ФОП Гуз В.М., а саме: 96 935,21 грн. - з ГУ ДФС у Рівненській області та 7 455,97 грн. - з АТ КБ "ПриватБанк".

АТ КБ "Приватбанк" у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та відмовити арбітражному керуючому у задоволенні заяви про затвердження грошової винагороди, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки при визначенні розміру оплати послуг ліквідатора під час здійснення ним ліквідаційної процедури у справі про банкрутство господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення ліквідатором ліквідаційної процедури, а й дії, які вчинялись ним в цей період.

Також вважає, що у ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зазначено вичерпний перелік джерел для оплати грошової винагороди арбітражному керуючому ліквідатору, а саме: за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Зазначає, що нормами спеціального Закону у даному випадку не передбачено передумов для оплати грошової винагороди арбітражного керуючого за рахунок коштів кредиторів при відсутності створеного фонду та ставить під сумнів доцільність застосування у даному випадку принципу пропорційності задоволеним вимогам до розподілу суми грошової винагороди ліквідарора, як такий, що чинним законодавством не закріплений.

Арбітражний керуючий Рудий А.М. у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає, що дана ухвала прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга необґрунтована і така, що не підлягає задоволенню, оскільки посилання на неповноту з`ясування вчинення арбітражним керуючим дій, як ліквідатора боржника, при винесені оскаржуваної ухвали не може слугувати підставою для її скасування та не відповідає дійсності, оскільки дані обставини з`ясовувались при винесені ухвали про затвердження ліквідаційного балансу та основної винагороди арбітражного керуючого, а в оскаржуваній же ухвалі лише розподілено та стягнуто з кредиторів на користь арбітражного керуючого основну грошову винагороду, яка затверджена іншою ухвалою суду від 04 березня 2019 року.

08 квітня 2019 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду АТ КБ "ПриватБанк" було поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали від 04 березня 2019 року (про стягнення коштів за виконання повноважень ліквідатора), відкрито апеляційне провадження за скаргою, її розгляд призначено на 07 травня 2019 року та зупинено дію ухвали.

22 квітня 2019 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду було задоволено клопотання арбітражного керуючого Рудого А.М., ліквідатора ФОП Гуз В.М., та доручено забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції з господарським судом Хмельницької області.

У судовому засіданні представник АТ КБ "ПриватБанк" надав свої пояснення відносно доводів та вимог апеляційної скарги, просить її задоволити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати як таку, що прийнята всупереч вимогам матеріального і процесуального права.

Арбітражний керуючий Рудий А.М., як ліквідатор ФОП Гуз В.М . вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, ухвала суду першої інстанції прийнята у відповідності до норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Представники інших учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з`явились, хоча і були завчасно повідомлені про час і місце судового розгляду, на що вказують повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст. ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що учасники по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності учасників провадження у справі про банкрутство, які не забезпечили явку повноважних представників.

Колегія суддів, заслухавши представників учасників провадження, які з`явились у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

31 липня 2017 року, ухвалою господарського суду Рівненської області було порушено провадження у справі про банкрутство ФОП Гуз В.М. за заявою ГУ ДФС у Рівненській області, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Рудого А.М.

02 жовтня 2017 року, ухвалою господарського суду Рівненської області, зокрема, було затверджено реєстр вимог кредиторів ФОП Гуз В.М.: ГУ ДФС у Рівненській області в сумі 3 468 613,97 грн., де 2 082 278,14 грн. - основний борг - третя черга задоволення; 1 386 335,83 грн. - неустойка (штраф, пеня) - шоста черга задоволення; 16 000,00 грн. - судового збору за подання заяви про порушення провадження у справі про банкрутство - перша третя черга задоволення.

07 листопада 2017 року, постановою господарського суду Рівненської області було, зокрема, затверджено звіт розпорядника майна Рудого А.М. про проведену роботу в процедурі розпорядження майном, звіт розпорядника майна Рудого А.М. про грошову винагороду за період з 31 липня по 07 листопада 2017 року в сумі 20 899,78 грн., припинено процедуру розпорядження майном ФОП Гуз В.М. , визнано його банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців; призначено ліквідатором арбітражного керуючого Рудого А.М.

09 січня 2018 року, ухвалою господарського суду Рівненської області було задоволено заяву АТ КБ "ПриватБанк" з грошовими вимогами до боржника в розмірі 266 795,39 грн. та визнано вимоги банку до ФОП Гуз В.М. в сумі 259 865,39 грн. - шоста черга в ліквідаційній процедурі, в сумі 6 930,00 грн. - четверта черга в ліквідаційній процедурі, в сумі 3 200,00 грн. - судового збору - перша черга задоволення вимог.

26 листопада 2018 року, ухвалою господарського суду Рівненської області було продовжено строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора до 07 лютого 2019 року.

06 лютого 2019 року, відбулося засідання комітету кредиторів ФОП Гуз В.М., на якому одноголосно вирішено схвалити звіт арбітражного керуючого (ліквідатора) Рудого А.М. за період з 07 листопада 2017 року по 06 лютого 2019 року, ліквідаційний баланс банкрута та витрати ліквідаційної процедури, визнано роботу ліквідатора достатньою та такою, що не суперечить діючому законодавству, інтересам кредиторів та банкрута, зобов`язано ліквідатора звернутися до суду з клопотанням про затвердження звіту та ліквідаційного балансу ФОП Гуз В.М., також, погоджено, грошову винагороду арбітражному керуючому (ліквідатору) Рудому А.М. за період з 07 листопада 2017 року по 06 лютого 2019 року у розмірі 110 793,10 грн. (невідшкодовано 104 391,18 грн.).

13 лютого 2019 року, арбітражний керуючий Рудий А.М. звернувся до господарського суду Рівненської області із заявою про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу і заяви про затвердження грошової винагороди арбітражного керуючого.

04 березня 2019 року, ухвалою господарського суду Рівненської області було:

- затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ФОП Гуз В.М.;

- затверджено звіт про оплату грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора ФОП Гуз В.М. за період з 07 листопада 2017 року по 06 лютого 2019 року на загальну суму 110 793,10 грн.;

- ліквідовано юридичну особу - ФОП Гуз В.М. ;

- зобов`язано ліквідатора, орган державної реєстрації і орган статистики провести відповідні дії по виключенню юридичної особи банкрута з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і з ЄДР підприємств та організацій України;

- визнано погашеними вимоги усіх кредиторів, виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню;

- провадження у справі №918/510/17 закрито.

04 березня 2019 року, ухвалою господарського суду Рівненської області було стягнуто кредиторів на користь арбітражного керуючого Рудого А.М. невідшкодовану основну грошову винагороду (оплату послуг) за виконання повноважень ліквідатора ФОП Гуз В. М., а саме: 96 935,21 грн. - з ГУ ДФС у Рівненській області та 7 455,97 грн. - з АТ КБ "ПриватБанк".

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Згідно п.17 ч.1 ст. 255 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону).

АТ КБ "Приват Банк" у своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу в частині стягнення банку на користь арбітражного керуючого Рудого А.М., як ліквідатора ФОП Гуз В.М. 7 455,97 грн. - невідшкодовану основну грошову винагороду (оплату послуг), пов`язаних з виконанням повноважень ліквідатора.

Статтею 9 Закону встановлено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Підпунктом.1-1 п.1 Розділу X "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції чинній з 19 січня 2013 року) зазначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Оскільки ФОП Гуз В.М. було визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру постановою господарського суду Вінницької області від 07 листопада 2017 року, то при розгляді питання щодо оплати послуг ліквідатора у даній справі, повинен керуватися Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", чинним після 19 січня 2013 року (далі - Закон).

Відповідно до ч.1 ст. 98 Закону, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Частиною 3 ст. 115 Закону встановлено, що грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород.

Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора, проте її розмір не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Частиною 4 ст. 115 Закону встановлено, що витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов`язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням комітету кредиторів від 06 лютого 2019 року, одноголосно, зокрема, погоджено звіт арбітражного керуючого Рудого А.М. про нарахування та виплату йому грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора ФОП Гуза В.М. за період з 07 листопада 2017 року по 06 лютого 2019 року у розмірі 110 793,10 грн. (невідшкодовано 104 391,18 грн.).

У випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам (висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного суду у справі №912/1783/16 від 01 серпня 2018 року)

При цьому, не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, інших його активів чи грошових коштів, жодним чином не має впливати на оплату його послуг.

Крім того, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

З матеріалів справи вбачається, що залишок коштів на рахунку на початок ліквідаційної процедури становив 6 626,22 грн. Дані кошти використані у відповідності до вимог Закону про банкрутство: на оплату витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство, зокрема:

- 224,30 грн. - витрати на банківське обслуговування;

- 6 401,92 грн. - оплата грошової винагороди арбітражному керуючому.

Враховуючи наведене, у зв`язку з відсутністю у банкрута будь-яких майнових активів, покладення обов`язку оплати грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання ним повноважень ліквідатора у справі пропорційно на кредиторів є підставним, а тому колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого Рудого А.М., як ліквідатора ФОП Гуз В.М., за період здійснення ліквідаційної процедури з 07 листопада 2017 року по 06 лютого 2019 року у розмірі 104 391,18 (110 793,10 - 6 401,92) грн., з кредиторів, пропорційно розміру визнаних судом їх грошових вимог: - з ГУ ДФС у Рівненській області - у розмірі 96 935,21 грн. та - з АТ КБ "ПриватБанк" - у розмірі 7 455,97 грн.

Посилання апелянта на те, що при визначенні розміру оплати послуг ліквідатора під час здійснення ним ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення ліквідатором ліквідаційної процедури, а й дії, які вчинялись ліквідатором в цей період, колегією суддів оцінюються критично та відхиляються, як безпідставні, оскільки витрати ліквідаційної процедури було погоджено рішенням комітету кредиторів боржника ФОП Гуз В.М. від 06 лютого 2019 року, при цьому будь-які скарги чи заперечення кредиторами не заявлялись та в матеріалах справи відсутні факти, які б вказували про неналежне виконання ліквідатором своїх повноважень.

Інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята у відповідності до норм ст. 234 ГПК України із всебічним, повним та об`єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційних скарг, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв`язку з відмовою в їх задоволенні, покладаються на апелянтів.

Керуючись ст.ст. 129, 269-276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Рівненської області 04 березня 2019 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №918/510/17 повернути господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "13" травня 2019 р.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.