РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.05.2019Справа № 910/3059/19

за позовом доПриватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" Фізичної особи-підприємця Радоніча Растко
про стягнення 21 053, 90 грн.
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Лемішко Д.А.

Представники сторін:
від позивача:не з`явився;
від відповідача:не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватна організація "Українська ліга авторських і суміжних прав" (надалі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Фізичної особи-підприємця Радоніча Растко (надалі - відповідач) про стягнення 10 800, 00 грн. основного боргу, 484, 90 грн. втрат від інфляції, 169,00 грн. 3% річних, 8 000,00 грн. штрафу та 1 600,00 грн. суми дострокової сплати винагороди (роялті).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем мали бути здійснені платежі за 34 місяців, але він оплатив лише 20 місяців та частину 21-го за використання наданих йому невиключних прав.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 відкрито провадження в справі № 910/3059/19, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 12.04.2019.

11.04.2019 позивачем через канцелярію суду надано заяву (пояснення про окремі питання на яких ґрунтуються позовні вимоги) та заяву про відкладення судового засідання.

Між тим, 16.04.2019 позивачем через канцелярію суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Разом із тим, відповідач та позивач явку уповноважених представників у судове засідання, що відбулись 12.04.2019 та 17.05.2019 не забезпечили.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Так, ухвали суду були надіслана за адресою відповідача, яка містяться у позовній заяві та у єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Окрім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

При цьому суд приймає до уваги, що застосовуючи згідно з частиною 2 статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989)

Таким чином, оскільки відповідача було належним чином повідомлено про судове засідання та при цьому - на засадах відкритості та гласності судового процесу Сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідачем, у свою чергу, не повідомлено про причини неявки в судове засідання, а також з урахуванням заяви позивача про розгляд справи за відсутності представника, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників Сторін.

У судовому засіданні 17.05.2019 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2016 між Приватною організацією "Українська ліга авторських і суміжних прав" (за договором - УЛАСП) та Фізичною особою-підприємцем Катерушею Вікторією Володимирівною (за договором - користувач) укладено договір №ТЗ-05/06/16.

Згідно п.1 Договору УЛАСП є організацією, що має повноваження надавати право (невиключну ліцензію) на використання в комерційній діяльності музичних творів, а також здійснювати збір винагороди (роялті) за таке використання на підставі Свідоцтва про облік організації колективного управління майновими правами суб`єктів авторського права та суміжних прав №19/2011 від 24 січня 2011 року, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України.

Пунктом 2 Договору визначені терміни:

користувач - фізична або юридична особа, що здійснює використання в комерційній діяльності музичних творів;

територія - площа закладу, визначеного сторонами у відповідному додатку до цього договору, стосовно якої надається право (невиключна ліцензія);

строк - строк використання творів, на який надане право (невиключна ліцензія), що відповідає строку договору, зазначеному у п.6.1. цього договору, а у випадку коли строк, зазначений у п.6.1. закінчився, але цей договір залишився чинним - строк, визначений на підставі п.6.2. договору;

винагорода (роялті) - загальна винагорода, яка повинна бути сплачена користувачем УЛАСП стосовно строку.

твори - перелік музичних творів та каталогів творів, що розміщений на сайті УЛАСП: www.ulasp.org. Враховуючи те, що УЛАСП має в управлінні твори, що входять до великих каталогів видавників, то посилання на такий каталог означатиме можливість знайти конкретний твір на сайті відповідного видавника.

Так, за умовами п. 3.1. Договору, користувач здійснює використання в комерційній діяльності музичних творів шляхом їх публічного виконання, а УЛАСП надає користувачу на умовах, визначених цим договором, право (невиключну ліцензію) на публічне виконання творів. Користувач, у свою чергу, зобов`язується виплатити винагороду (роялті) на поточний рахунок УЛАСП відповідно до умов цього договору та Закону.

Відповідно до п. 3.3. Договору користувач зобов`язується перерахувати на поточний рахунок УЛАСП винагороду (роялті), узгоджену сторонами у відповідних додатках до цього договору. Відповідний загальний щомісячний платіж, що є складовою частиною винагороди (роялті), має перераховуватись не пізніше ніж за 5 (п`ять) днів до початку місяця, за який він здійснюється. Не зважаючи на дату укладання договору, користувач здійснює перший платіж за весь місяць (календарний період), в якому було укладено договір. Перший платіж здійснюється не пізніше трьох календарних днів після підписання договору. Розмір винагороди (роялті) не залежить від кількості творів, що використовуватимуться користувачем під час дії договору, та частоти їх використання.

Пунктом 3.4. Договору передбачено, що користувач зобов`язується не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним кварталом, надавати УЛАСП звіт про використані твори за формою, наведеною у Додатку №3 до договору.

Згідно п. 3.5. Договору сторони підтверджують сплату та збір винагороди (роялті) шляхом підписання щоквартального акту про виплату роялті. У разі необхідності підтвердження виплати винагороди (роялті) щомісячно, обов`язок щодо складання відповідного акту покладається на користувача.

Відповідно до п. 3.6. Договору якщо користувач прострочить платіж стосовно одного місяця на строк більший ніж 4 (чотири) місяці, то користувач повинен буде сплатити УЛАСП штраф, що складає 100% від розміру простроченого платежу. Крім цього, у разі зазначеної прострочки УЛАСП набуває право на дострокове отримання винагороди (роялті) за строк у повному обсязі.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.05.2017, а в частині невиконаних фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань - до їх повного виконання (п. 6.1. Договору).

Поряд із тим, відповідно до п. 6.2. Договору у випадку, якщо жодна зі сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії договору протягом місяця до настання зазначеної у п.6.1. дати, дія договору вважається подовженою на той самий строк і на тих самих умовах, і так кожного разу, коли протягом місяця до завершення строку дії договору не буде належного повідомлення про припинення.

Пунктом 6.3. Договору сторони визначили, що цей договір є ліцензійним договором з приводу оплатного використання об`єктів права інтелектуальної власності, тобто творів.

Згідно додатку №1 до договору у переліку закладів, в яких користувач здійснює використання творів, наявний один заклад.

За п.1 додатку №2 до договору винагорода (роялті) нараховується на підставі Закону та договору і виплачується користувачем УЛАСП щорічним платежем.

Відповідно до п.1.1. додатку №2 до договору розмір щомісячного платежу має складати 680,00грн. за кожен заклад користувача, зазначений у відповідних додатках до договору.

За п.1.2. додатку №2 до договору загальна сума щомісячної винагороди з дня набуття чинності договором складає 800,00грн.

Так, за своєю правовою природою між позивачем та відповідачем укладено ліцензійний договір та при цьому Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 1109, 1100 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. ст. 179, 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України), він вважається укладеним та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, згідно зі ст. 1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір. Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Відповідно до положень ст. 1110 ЦК України, ліцензійний договір укладається на строк, встановлений договором, який повинен спливати не пізніше спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності.

Ліцензіар може відмовитися від ліцензійного договору у разі порушення ліцензіатом встановленого договором терміну початку використання об`єкта права інтелектуальної власності. Ліцензіар або ліцензіат можуть відмовитися від ліцензійного договору у разі порушення другою стороною інших умов договору.

У разі відсутності у ліцензійному договорі умови про строк договору він вважається укладеним на строк, що залишився до спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності, але не більше ніж на п`ять років. Якщо за шість місяців до спливу зазначеного п`ятирічного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на невизначений час. У цьому випадку кожна із сторін може в будь-який час відмовитися від договору, письмово повідомивши про це другу сторону за шість місяців до розірвання договору, якщо більший строк для повідомлення не встановлений за домовленістю сторін.

Таким чином, з урахуванням умов п. 6.2. Договору та враховуючи те, що суду не надано доказів на підтвердження надання Сторонами відповідного повідомлення на адресу іншої сторони про припинення протягом місяця до завершення строку дії договору, строк дії договору слід вважати з 01.06.2016 по 31.05.2019.

Відтак, відповідач мав здійснити платежі в сумі 800,00 грн. за кожен місяць за 34 місяців та при цьому позивач вказує на те, що відповідач оплатив лише 20 місяців та частину двадцять першого місяця за використання наданих йому невиключних прав у розмірі 16 400,00 грн.

Таким чином, відповідач прострочив виплату на користь позивача 14 платежів на загальну суму 10 800,00 грн. за період з лютого 2018 року по березень 2019 року. Окрім того, позивач, відповідно до п.3.6. договору набув право на дострокове отримання 1 600, 00 грн. винагороди за період з квітня 2019 року по травень 2019 року.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано, чим порушено права позивача, за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом.

Статтями 525 та 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями статті 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 10 800, 00 грн. основного боргу та 1 600,00 грн. суми дострокової сплати винагороди (роялті) є обґрунтованими та позов у зазначеній частині вимог підлягає задоволенню.

Окрім того, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати винагороди за Договором, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних на загальну суму 169,00 грн. та втрати від інфляції на загальну суму 484,90 грн. за загальний період з 27.01.2018 по 24.02.2019.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, перевіривши наданий позивачем перерахунок 3 % річних та втрат від інфляції, нарахованих позивачем у зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати відповідачем щомісячної винагороди, суд приходить до висновку, що він є обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних на загальну суму 169,00 грн. та втрати від інфляції на загальну суму 484,90 грн. є обґрунтованими, а відтак позов у даній частині вимог підлягає задоволенню

Відповідно до положень ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 3.6. Договору якщо користувач прострочить платіж стосовно одного місяця на строк більший ніж 4 (чотири) місяці, то користувач повинен буде сплатити УЛАСП штраф, що складає 100% від розміру простроченого платежу. Крім цього, у разі зазначеної прострочки УЛАСП набуває право на дострокове отримання винагороди (роялті) за строк у повному обсязі.

Так, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з оплати винагороди за Договором за період з лютого 2018 року по листопад 2018 року, позивачем на підставі п. 3.6. Договору нараховано до стягнення з відповідача штраф на загальну суму 8 000,00 грн.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок штрафу, суд приходить до висновку, що даний розрахунок є арифметично вірним, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 8 000,00 грн. штрафу є обґрунтованими та позов у зазначеній частині вимог підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає вимогам Закону та умовам Договору.

Поряд із тим, позивач просить покласти на відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 5 000,00 грн.

За приписами ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Так, 20.02.2019 між Приватною організацією "Українська ліга авторських і суміжних прав", як клієнтом та Адвокатським об`єднанням "Ігтелкрафтс", в особі керуючого партнера Хлєбнікова Сергія Георгійовича укладено договір №8.31-А про надання професійної правничої допомоги, за умовами якого (п. 1.1., 1.2. даного договору) Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати Клієнту професійну правничу допомогу в обсязі і на умовах, що визначені цим Договором, а Клієнт зобов`язується прийняти і оплатити надану йому правову допомогу. Професійна правнича допомога, що надається за цим Договором: підготовка позовної заяви та всіх необхідних документів, пов`язаних з розглядом справи, звернення до суду, представництво інтересів Клієнта в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій у господарській справі за позовом Клієнта до ФОП Радоніч Растко про стягнення заборгованості за договором №ТЗ-05/06/16.

Також в матеріалах справи міститься довіреність від 08.02.2019, видана позивачем на ім`я адвоката Хлєбнікова Сергія Георгійовича (свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю серія КВ №000083 від 11.12.2017) та адвоката Сербуль Ольги Юріївни (свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю №3228 від 28.02.2008) на представлення інтересів позивача.

При цьому, на підтвердження факту надання Адвокатським об`єднанням позивачеві правової допомоги, пов`язаної з розглядом даної справи, позивач надав суду акт затвердження сторонами обсягу надання правничої допомоги а суді першої інстанції, яка оплачена Клієнтом від 14.04.2019 на загальну суму 5 000,00 грн., а також платіжне доручення №385 від 29.03.2019 на суму 5 000,00 грн. на підтвердження факту оплати вказаних послуг з надання правничої допомоги.

А відтак, з урахуванням вищезазначеного та відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору, а також витрати позивача на правову допомогу, що пов`язані з розглядом даної справи, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 237, п. 2. ч. 5. ст. 238, 240, 241, 247, ч. 1. ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, ст. 525, 526, 625, 1109, 1110 Цивільного кодексу України, ст. ст. 179, 180, 230 Господарського кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Радоніча Растко ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 23, оф. 1016; ідентифікаційний ) основний борг в сумі 10 800, 00 грн., інфляційні втрати в сумі 484, 90 грн., 3% річних в сумі 169, 00 грн., штраф в сумі 8 000, 00 грн, суму дострокової сплати винагороди (роялті) в розмірі 1 600, 00 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000, 00 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1 921, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 22.05.2019 року.

Суддя Ю.О. Підченко