ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

"15" травня 2019 р. м. ХарківСправа № 922/1418/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В. Без виклику представників сторін,

розглянувши матеріали справи

за позовом Харківська міська рада, м. Харків
до Свято-Покровський чоловічий монастир Харківської єпархії Української Православної Церкви, м. Харків , ТОВ ТФ "Дружба" м. Харків
про скасування запису про державну реєстрацію та визнання недійсним договору
ВСТАНОВИВ:

Харківською міською радою до Господарського суду Харківської області подано позовну заяву до Свято-ГІокровського чоловічого монастиря Харківської єпархії Української Православної Церкви та Товариства з обмеженою відповідальністю торгова фірма «Дружба» в якій просить суд:

- скасувати запис про державну реєстрацію за Свято-Покровським монастирем Харківської Єпархії Української Православної Церкви права власності на нежитлову будівлю літ. «А-2» по вул. Клочківській, 8 у м. Харкові від 06.10.2005 № 1091, внесений до Реєстру прав власності на нерухоме майно (державний реєстратор КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Мясненко Н.С., реєстраційний номер об`єкту 12308427);

- визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу від 12.12.2005 № 1-4383, укладений між Свято-Покровським монастирем Харківської Єпархії Української Православної Церкви та Товариством з обмеженою відповідальністю торгова фірма «ДРУЖБА» на нежитлову будівлю літ. «А-2» по вул. Клочківській , 8 у м . Харкові, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н.В.

До позовної заяви позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на нежитлову будівлю літ. «А-2» площею 276,2 кв.м по вул. Клочківській, 8 у м. Харкові (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 12308427) до набрання чинності судовим рішенням у справі.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач посилається на незаконність реєстраційних дій проведених у 2005 році у Реєстрі прав власності на нерухоме майно після анулювання реєстрації прав на спірну будівлю та визнання недійсним правочину щодо її відчуження.

Суд, розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Також, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Статтею 136 ГПК України, передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ст.137 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, тощо.

Зазначені обставини свідчать про наявність зв`язку між зазначеними у заяві позивача заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність заходів із заявленими позивачем вимогами. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушенню прав Позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду (недопущення порушення з подальшим відновленням порушених прав позивача). Невжиття зазначених заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення господарського суду, в разі прийняття його на користь Позивача.

Оскільки, спір по даній праві стосується визнання недійсним та скасування договору купівлі-продажу, укладеного між Свято - Покровським монастирем Харківської Єпархії Української Православної Церкви та TOB торгова фірма «Дружба» щодо нежитлової будівлі літ. «А-2» по вул. Клочківській, 8 у м. Харкові та скасування раніше проведеної державної реєстрації прав на цю будівлю, суд приходить до висновку про те, що застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення заборони відчуження на спірну будівлю буде достатнім для відвернення негативних наслідків у вигляді неможливості виконання рішення суду та недосягнення мети пред`явленого позову.

З урахуванням вищевикладених обставин, господарський суд визнав подану позивачем заяву про забезпечення позову обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з огляду на викладені обставини.

На виконання ст. 141 ГПК України позивачем повідомлено, що відповідно до Рішення Харківської міської ради від 28.11.2018 № 1282/18 «Про бюджет міста Харкова на 2019 рік» в бюджеті Харківської міської ради на 2019 рік не передбачено видатків на виконання зустрічного забезпечення при поданні заяв про забезпечення позову, а тому не має можливості надати таке забезпечення та просить зустрічне забезпечення не застосовувати.

Відсутність підстав не розглядати заяву про забезпечення позову за відсутності конкретно визначеної пропозиції зустрічного забезпечення випливає з висновків Верховного суду, викладених у постановах від 26.11.2018 та від 17.12.2018 у справах №№ 904/2925/18 та 914/970/18 відповідно.

Суд, врахувавши викладені вище обставини та характер правовідносин, що склалися між сторонами, приходить до висновку, що забезпеченням даного позову відповідачам не буде спричинено жодних збитків.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову, в даному випадку, є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Обраний заявником спосіб забезпечення позову передбачений положеннями ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, не зупиняє господарської діяльності відповідачів.

Суд вбачає наявність зв`язку між зазначеними заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність заходів із заявленими позивачем вимогами. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість подальшого користування товариством земельними ділянками для здійснення своєї підприємницької діяльності. Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову може в подальшому спричинити товариству можливих збитків.

За таких обставин, з метою запобігання уникнення відповідальності відповідачів, у разі задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Також, суд, враховуючи положення ст. 141 Господарського процесуального кодексу України, констатує відсутність на час прийняття цієї ухвали відомостей, достатніх для припущення про ймовірність виникнення збитків відповідачів, та не вбачає необхідності щодо вжиття зустрічного забезпечення.

Відповідно до ст. 144 Господарського процесуального кодексу України, ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст. ст. 74, 136, 137, 140, 144, 232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження нежитлової будівлі літ. «А-2» площею 276,2 кв.м по вул. Клочківській, 8 у м. Харкові (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 12308427) до набрання рішенням господарського суду законної сили у даній справі.

3. Дана ухвала відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, який набирає чинності з моменту його прийняття, тобто з 15.05.2019 року і підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років, тобто до 16.05.2022 року.

Стягувачем за даною ухвалою є Харківська міська рада (, м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003).

Боржниками за даною ухвалою є: 1) Свято-Покровський чоловічий монастир Харківської єпархії Української Православної Церкви (, 61003, м. Харків, вул. Університетська, 8/10); 2) Товариство з обмеженою відповідальністю торгова фірма «Дружба» (, 61166, м. Харків, просп. Науки, 24).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію даної ухвали направити учасникам судового процесу та органу державної реєстрації.

Апеляційна скарга подається на ухвалу місцевого господарського суду - протягом десяти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. Апеляційна скарга подається до або через місцевий господарський суд. (п. 17.5 Перехідних положень ГПК України).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу підписано 15.05.19р.

Суддя Л.В. Шарко