РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.05.2019Справа № 910/2688/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. розглянувши матеріали господарської справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "ПЕЧЕРСЬКЖИТЛО" в особі голови комісії з реорганізації ОСОБА_1

про зобов`язання включити грошові вимоги в сумі 228404,42 грн. до передавального акта

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київгаз" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "ПЕЧЕРСЬКЖИТЛО" в особі голови комісії з реорганізації ОСОБА_1 про зобов`язання включити грошові вимоги в сумі 228404,42 грн. до передавального акта.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, позивачем на адресу відповідача направлена вимога №3475/09 від 27.12.2018 про сплату боргу та визнання позивача кредитором відповідача з грошовими вимогами в розмірі 228404,42 грн. Проте, відповідачем відповіді на вимогу позивача не надано, у зв`язку із чим, позивач звернувся до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2978/19, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

08.04.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив,посилаючись на те, що позивач звернувся до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "ПЕЧЕРСЬКЖИТЛО" з заявою про визнання кредиторських вимог з пропуском строку, встановленого для заявлення вимог кредиторів.

15.04.2019 через відділ діловодства суду позивачем подано відповідь на відзив.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Київгаз", змінено найменування на Публічне акціонерне товариство "Київгаз" (позивач) та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "ПЕЧЕРСЬКЖИТЛО" (відповідач) укладено договір № 610206 на постачання природного газу, предметом якого є постачання природного газу, технічне обслуговування і ремонт газопроводів, газового обладнання житла, яке знаходиться на балансі або в оперативному розпорядженні відповідача, перелік якого зазначається в додатку № 1 до договору, та їх оплата.

На виконання умов договору позивач, за період з січня 2015 року по березень 2015 року (включно) поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 415 325,50 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу №УК00003834 від 31.01.2015, №УК00009530 від 28.02.2015, №УК000016645 від 31.03.2015. Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб позивача та відповідача.

У відповідності до пункту 2.9. договору встановлено, що відповідач зобов`язується здійснити оплату позивачу вартості спожитого мешканцями газу в наступні строки: якщо одержувач (відповідач) користується послугами ГІОЦ КМДА з розщеплення платежів, щомісячно, до 10 числа наступного за звітним місяцем, забезпечувати надходження до транзитного рахунку ГІОЦ грошових коштів мешканців квартир - безпосередніх споживачів газу за діючими тарифами по єдиних розрахункових книжках платників комунальних послуг. Якщо одержувач не користується послугами ГІОЦ КМДА з розщеплення платежів, щомісячно, до 10 числа наступного за звітним місяця, перераховувати на рахунок постачальника суму, яку сплатили мешканці квартир за спожитий природний газ.

Згідно із п. 2.10 договору, сума коштів, які надійшли від уповноважених установ та організацій по відшкодуванню втрат за надання пільг та субсидій з оплати природного газу перераховувати постачальнику протягом 3-х банківських днів з дня отримання.

У разі нездійснення окремими мешканцями квартир до 10 числа кожного наступного за звітним місяця нарахованих їм платежів, або у разі не надходження коштів по відшкодуванню пільг та субсидій по оплаті за газ, одержувач повинен вжити всіх необхідних заходів для забезпечення оплати за спожитий газ мешканцями квартир та уповноваженими установами та організаціями по відшкодуванню пільг та субсидій, а саме, шляхом стягнення заборгованості з боржників через суд.

Між сторонами підписаний акт звіряння розрахунків за послуги з газопостачання, згідно із якого станом на 01.04.2015 року по договору №610206 від 01.12.2007 заборгованість відповідача перед позивачем становить 339067,08 грн.

Також, відповідач надав позивачу гарантійний лист вих. №18-1353/12 від 15.10.2015, відповідно до якого гарантувало позивачу сплату заборговані в сумі 306580,11 грн.

В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на те, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором у відповідача виникла перед позивачем заборгованість у сумі 228 404, 42 грн.

Позивачем зазначено, що згідно довідки за запитом із сайту Міністерства юстиції України, відповідач перебуває в стані припинення з 31.08.2018, строк для пред`явлення вимог кредиторів визначено до 31.10.2018, головою комісії з реорганізації відповідача призначено Кавтиш Олену Василівну визначено до 10.11.2018.

27.12.2018 позивачем на адресу відповідача була направлена вимога № 3475/09 від 27.12.2018 про сплату боргу та визнання позивача кредитором відповідача з грошовими вимогами у 228404,42 грн.

Однак, відповідач відповіді на вимогу позивача не надав, вимог позивача у сумі 228404,42 грн. до передавального акта не включив, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як підтверджено наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі природного газу №УК00003834 від 31.01.2015, №УК00009530 від 28.02.2015, №УК000016645 від 31.03.2015 позивач на виконання договору № 610206 на постачання природного газу від 01.12.2007 у період з січня 2015 року по березень 2015 року (включно) поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 415 325,50 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів, з цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача по договору №610206 на постачання природного газу від 01.12.2007 у розмірі 228404,42 грн.

Відповідачем у відзиві на позову, не наведено заперечень щодо суми заборгованості по договору №610206 на постачання природного газу від 01.12.2007.

Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради №838/4902 від 23.05.2018 "Про реорганізацію комунальних підприємств шляхом приєднання" вирішено реорганізувати Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "ПЕЧЕРСЬКЖИТЛО" шляхом його приєднання до Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"; встановлено, що Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" є правонаступником всіх прав та обов`язків Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "ПЕЧЕРСЬКЖИТЛО".

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться відомості про те, що Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "ПЕЧЕРСЬКЖИТЛО" перебуває в стані припинення з 30.08.2018; відомості про строк для заявлення кредиторами своїх вимог - 31.10.2018.

У відповідності до ч. 1 ст.104 Цивільного кодексу України вказано, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з частиною першої статті 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані негайно письмово повідомити про це орган, що здійснює державну реєстрацію, який вносить до єдиного державного реєстру відомості про те, що юридична особа перебуває у процесі припинення.

Частиною 3 ст.105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи (ч. 5 ст. 105 ЦК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Як встановлено судом, 27.12.2018 позивачем на адресу відповідача була направлена вимога № 3475/09 від 27.12.2018 про сплату боргу та визнання позивача кредитором відповідача з грошовими вимогами у 228404,42 грн.

Відповідачем долучено до відзиву на позовну заяву копію листа згідно із яким комісією з реорганізації відповідача відмовлено у задоволенні даної вимоги позивача, у зв`язку із пропуском строку, встановленого для заявлення вимог кредиторів. Згідно із долученого до відзиву витягу з офіційного веб-сайту Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" відправлення вказаного листа здійснено відповідачем 20.03.2019 (після звернення позивача до суду з даним позовом).

У відповідності до ч. 1 ст. 107 Цивільного кодексу України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 107 Цивільного кодексу України, після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Згідно із ч. 3 ст. 107 Цивільного кодексу України передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Зі змісту норм статей 104, 105, 110 ЦК України, ліквідація є такою формою припинення юридичної особи за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами у передбачених ними випадках, у результаті якої вона припиняє свою діяльність (справи і майно) без правонаступництва, тобто без переходу прав та обов`язків до інших осіб. Іншою формою припинення юридичної особи є передача всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам-правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу чи перетворення (статті 104 - 109 ЦК України).

У розумінні зазначених норм закону приєднання - це така форма реорганізації, при якій одна юридична особа включається до складу іншої юридичної особи, що продовжує існувати й далі, але в більшому масштабі. Приєднувана ж організація припиняє свою діяльність як самостійна юридична особа. У разі приєднання на підставі передавального (а не ліквідаційного) акта орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи, виключає юридичну особу, яка припинила діяльність, з державного реєстру. Юридична особа-правонаступник, до якої внаслідок приєднання перейшли майно, права та обов`язки припиненої юридичної особи, несе відповідальність за її зобов`язаннями в повному обсязі (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.07.2012 у справі № 6-65цс12).

При універсальному правонаступництві майно особи, як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника як єдине ціле, причому в цій сукупності єдиним актом переходять всі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва праводавцю, незалежно від того, виявлені вони на цей момент чи ні. При універсальному правонаступництві, зважаючи на відсутність повної визначеності у складі майна, правонаступник спрямовує свою волю не на набуття окремих прав або обов`язків, а на набуття усієї їх сукупності. В результаті він вступає навіть в такі правовідносини, про існування яких міг не знати. Вказана позиція наведена у постанові Верховного Суду від 31.05.2018 по справі №910/1879/17.

У постанові Верховного Суду від 03.09.2018 у справі №910/5811/16 викладено правову позицію про те, що згідно з частиною першої статті 107 ЦК України кредитор юридичної особи, що припиняється, може вимагати від неї припинення або дострокового виконання зобов`язання. Тобто кредитор не наділений в силу Закону прямим обов`язком пред`являти кредиторські вимоги до юридичної особи, що припиняється шляхом приєднання.

У постанові Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №925/1143/17, в якій кредитор (позивач у справі) заявив свої кредиторські вимоги до боржника, який реорганізувався, після пропуску строку на заявлення кредиторських вимог та після складення комісією з реорганізації передавального акту, Верховним Судом вказано, що перебування боржника в стані припинення не припинило зобов`язання, у зв`язку з чим в силу статті 107 Цивільного кодексу України кредитор вправі вимагати від відповідача в особі комісії з припинення як виконання зобов`язання так і включення кредиторських вимог за такими зобов`язаннями до передавального акту.

З урахуванням наведеного, оскільки у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників на підставі ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України шляхом універсального правонаступництва (переходять всі існуючі зобов`язання) позивач не наділений обов`язком звертатися до відповідача із вимогою про включення його кредиторських вимог до передавального акту.

За таких обставин, посилання відповідача на наявність у нього підстав для відмови включити до передавального акту кредиторські вимоги позивача, у зв`язку із пропущенням позивачем строку заявлення вказаних кредиторських вимог, визнаються судом безпідставними.

Суд зазначає, що статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України закріплено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, судом підлягає захисту право особи, що порушене іншими особами, чи не визнається.

З урахуванням наведеного вище, суд зазначає, що ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, а тому, обраний позивачем спосіб захисту права шляхом заявлення вимоги про зобов`язання відповідача в сумі 228404,42 грн. до передавального акта, відповідає ефективному засобу захисту.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Київгаз" до про зобов`язання Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "ПЕЧЕРСЬКЖИТЛО" в особі голови комісії з реорганізації ОСОБА_1 включити грошові вимоги в сумі 228404,42 грн. до передавального акта.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "ПЕЧЕРСЬКЖИТЛО" в особі голови комісії з реорганізації ОСОБА_1 (01103, м . Київ, БУЛЬВАР ДРУЖБИ НАРОДІВ, будинок 30/1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) включити грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Київгаз" (01103, м. Київ, вулиця МИХАЙЛА БОЙЧУКА, будинок 4Б, ідентифікаційний код 03346331) у сумі 228404,42 грн. до передавального акта.

Стягнути з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "ПЕЧЕРСЬКЖИТЛО" (01103, м. Київ, БУЛЬВАР ДРУЖБИ НАРОДІВ, будинок 30/1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Київгаз" (01103, м. Київ, вулиця МИХАЙЛА БОЙЧУКА, будинок 4Б, ідентифікаційний код 03346331) судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Дата складення повного тексту рішення: 20.05.2019.

Суддя О.В. Гулевець