ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство

"14" травня 2019 р.

Справа № 922/1402/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Савченко А.А.

розглянувши заяву

ФО ОСОБА_1 , м. Харків

про визнання банкрутом

ФОП Корнач Олени Іларіонівни , м. Харків , код ЄДРПОУ

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство фізичної особи - підприємця Корнач Олени Іларіонівни у порядку ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки боржник має безспірну заборгованість перед кредитором на загальну суму 12 451 250,00грн.

Розглянувши надану суду заяву кредитора і додані до неї документи, суд вважає необхідним відмовити Гриценку В.О. у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство ФОП Корнач Олени Іларіонівни , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання боржника банкрутом" в редакції Закону України № 4212 -VI від 22.12.2011 року (далі - Закон про банкрутство), справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включається неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

В своїй заяві заявник стверджує, що його вимоги як ініціюючого кредитора до ФОП Корнач О .І. є безспірними, оскільки підтверджуються копіями договору поручительства від 31.08.2015р., розписок від 02.10.2007 та від 05.10.2007, копіями договорів позики грошей від 05.10.2007 та від 02.10.2007 з додатковими угодами до нього, копією угоди про дотримання боргового правонаступництва від 23.10.2018, копією виконавчого напису №1-569 від 13.09.2018 державного нотаріуса Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори, копією постанови про відкриття виконавчого провадження №57221426 від 14.09.2018. Крім того, заявник зазначає, що безспірність цього зобов'язання обумовлена приписами ст. 87 та ст. 88 Закону України "Про нотаріат".

Також заявник зазначає, що відповідно до укладеного 20.04.2018 р. договору про переведення боргу, Корнач О.І. є боржником із зобов'язання по сплаті на користь заявника суми основного боргу по простому процентному векселю №3666, по якому строк виконання зобов'язання настав 08.09.2017 р., що підтверджується виконавчим написом державного нотаріуса №2-916. 11.09.2018 р. виконавчий напис було передано на примусове виконання, яке перебуває на виконанні в Міжрайонному ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області.

На підтвердження безспірності заборгованості по векселю за №3666 ОСОБА_1 посилається на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.03.2018 р. по справі №643/12589/17, яким відмовлено гр. ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог про визнання простого процентного векселю №3666 недійсним з підстав невідповідності форми.

Відповідно до ст. 11 Закону про банкрутство заява про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі та повинна містити, зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема, докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова державного виконавця або приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Таким чином, єдиною формою документа, який подається заявником на підтвердження розміру безспірності грошових вимог кредитора визначено рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 77 ГПК обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами.

Отже, законодавством встановлено вимоги до доказів, які є допустимими при підтверджені безспірності грошових вимог. При цьому, наявність судового рішення, яким задоволено грошові вимоги кредитора, звільняє сторони від необхідності доказування підстав виникнення грошового зобов'язання, обґрунтованості вимог до боржника тощо.

Проте, суд звертає увагу на те, що підставою звільнення від доказування, зокрема для ОСОБА_1 , є рішення суду саме про задоволення вимог на користь кредитора. Тобто, надані заявником рішення районних судів, які стосуються векселю №3666, про заміну сторони виконавчого провадження у Дзержинському районному суді м. Харкова (справа №638/14808/18) та про визнання векселю недійсним через дефект форми у Московському районному суді м. Харкова (справа №643/12589/17) не є тим судовим рішенням, яке свідчіть про безспірність вимог ОСОБА_1 до ФОП Корнач О.І. в розумінні приписів Закону про банкрутство.

Таким чином, виходячи з наведеного, рішення суду є одним з основних доказів безспірності заявлених вимог в розумінні приписів ст. 10 Закону України про банкрутство, відповідно до якого судом встановлюється факт невиконання боржником свого грошового зобов'язання, та яке є підставою для відкриття (порушення) справи про банкрутство.

До того ж, суд враховує рекомендації, викладені в п. 8 Інформаційного листа ВГСУ № 01-06/606/2013 від 28.03.2013, за змістом яких виконавчий напис нотаріуса не може вважатися доказом безспірності грошових вимог.

Отже, вимоги, які заявлені в обгрунтування заяви про порушення справи про банкрутство, не є безспірними, що є підставою для відмови в прийнятті відповідної заяви до розгляду.

Крім того, суд вважає необхідним додатково зазначити, що відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону про банкрутство до заяви кредитора додаються також докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

На підтвердження направлення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство ФОП Корнач О.І., підписану ОСОБА_1 13.05.2019р., заявником надано копію фіскального чеку поштового відділення та опису вкладення датовані 07.03.2019р. Таким чином, вказана копія фіскального чеку поштового відділення та опису вкладення не може вважатись належним доказом надсилання боржнику заяви про порушення провадження у справі про банкрутство.

Також суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 3 та ч. 5 ст. 91 ГПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 "ДСТУ 4163-2003" Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Надані заявником до заяви копії документів не засвідчені належним чином, оскільки не містять дати засвідчення документу, а прізвище особи, яка засвідчила копії поданих документів написано нерозбірливо.

Відповідно до абз. 7 ч. 1 ст. 14 Закону про банкрутство, господарський суд відмовляє у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство, якщо, зокрема, до боржника заявлено вимоги, які не є безспірними.

Відповідно до ч.2 ст. 14 Закону, про відмову у прийнятті заяви виноситься ухвала, яка надсилається заявнику разом із заявою та доданими до неї документами.

На підставі вищенаведеного та керуючись абз. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 234 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ФО ОСОБА_1 у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя

Савченко А.А.