ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

16 травня 2019 року Справа № 926/359/19

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В. за участю секретаря судового засідання Терещенко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу №926/359/19

за позовом Приватного підприємства "МВМ-13", с. Судилків Шепетівського району Хмельницької області

до Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства, м. Чернівці

про примусове виконання обов`язку в натурі

представники:

від позивача - адвокат Васильченко В.О., ордер №77355 від 26.03.2019;

від відповідача - не з`явився.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

Приватне підприємство "МВМ-13" (далі - ПП «МВМ-13») звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства (далі - Чернівецьке міськШЕП), в якому просить зобов`язати відповідача повернути в натурі для позивача майно, що знаходиться на зберіганні відповідно до договору зберігання від 01.01.2016, а саме:

- Бордюр гран. 1*0,5*0,15, у кількості 42,2 м/п;

- Бордюрний бой, у кількості 7,2 м/п;

- Відсів гранітний фракції 0-5 мм, у кількості 120 т;

- Щебінь гранітний фракції 10-20 мм, у кількості 65 т;

- Плитка тротуарна, у кількості 10,71 м. кв.;

- Плитка тротуарна (бой) 0,32 м. куб.;

- Бруківка гран. 16*16*16, у кількості 4 т.

Позовна заява обґрунтована тим, що на підставі зазначеного договору позивач передав, а відповідач прийняв на зберігання спірне майно на невизначений строк. У 2017 році позивач звертався до відповідача із вимогою про повернення спірного майна, проте останній відмовився повертати передане йому на зберігання майно.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов, утім надав суду клопотання про зупинення провадження у справі № 926/359/19, в якому стверджує, що не має можливості забезпечити належний захист своїх прав в цьому провадженні, оскільки первинні документи, в тому числі і договір зберігання від 01.01.2016, у нього вилучені в рамках кримінального провадження, № в ЄРДР 0000043 від 21.04.2017, на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівців від 02.06.2017, справа №727/5264/17. Крім того, триває розгляд справи № 926/2677/17 за позовом Приватного підприємства "МВМ-13" до Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства про стягнення 1368766,90 грн за виконані роботи з реконструкції дороги на вул. Б. Хмельницького (від вул. Ю. Гагаріна до вул. Університетська) в м. Чернівцях, у якій призначено судову експертизу.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

А. Відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 18.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.03.2019 і встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

При цьому, господарський суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження у зв`язку з відсутністю письмового клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Б. Підготовче провадження.

Надалі ухвалою суду від 12.03.2019 відкладено розгляд справи в підготовчому засіданні на 26.03.2019 у зв`язку з відсутністю відомостей про направлення відповідачу ухвали від 18.02.2019 та установлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Після цього суд ухвалою від 26.03.2019 відклав розгляд справи на 10.04.2019 через те, що відсутність представників сторін у підготовчому засіданні та неподання відзиву на позов перешкоджала вирішенню завдань підготовчого засідання та закриттю підготовчого провадження.

26 березня 2019 року відповідач подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 10.04.2019 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, продовжено строк підготовчого провадження, відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 24.04.2019, а також встановлено сторонам додатковий строк для подання заяв по суті справи.

Востаннє ухвалою суду від 24.04.2019 закрито підготовче провадження у справі №926/359/19 та розпочато її розгляд по суті. Справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні 16.05.2019.

При цьому, у ході підготовчого засідання 24.04.2019 суд оглянув надані представником позивача оригінали листа без дати та номеру, підписаного начальником Чернівецького міськШЕП Ігнатьєвим М.С., та акту приймання-передавання, датованого 2016 роком.

В. Розгляд справи по суті.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, явку свого представника у судове засідання 16.05.2019 не забезпечив, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 202 Господарського процесуального кодексу України: «Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;».

У цій площині суд зазначає, що згідно пунктів 1-3 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Відтак, з огляду на те, що відповідач систематично ухиляється від виконання вимог суду щодо забезпечення явки свого представника для участі в судових засіданнях, суд визнав за можливе провести розгляд справи на підставі наявних документів та доказів.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі. Також у ході дослідження судом матеріалів справи представник позивача звернувся до суду із заявою по виправлення описки (технічної помилки), яка долучена судом до матеріалів справи.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд установив таке.

01 січня 2016 року між Чернівецьким міським комунальним підрядним шляхово-експлуатаційним підприємством (Зберігач) та Приватним підприємством «МВМ-13» (Поклажодавець) укладено договір № 143/16 про надання послуг з відповідального зберігання (далі - договір зберігання).

В порядку та на умовах, визначених цим договором згідно відповідних документів, які є невід`ємною частиною цього договору, поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання щебінь, бруківку та інші матеріали будівельної групи (надалі за текстом «матеріали») для вул. Б. Хмельницького в порядку та на умовах пункту 1.2 цього договору (пункт 1.1 договору зберігання).

Відповідно до пункту 1.2 договору зберігання: «Умови зберігання. Зберігач приймає в поклажодавця матеріали, які будуть зберігатися на території зберігача».

Як слідує із пункту 1.3, поклажодавець за зберігання майна щомісячно перераховує на розрахунковий рахунок зберігача _____грн. Послуги фіксуються актом здачі-приймання наданих послуг.

Тобто договором зберігання не передбачено внесення поклажодавцем плати за зберігання матеріалів та строки її внесення.

За умовами пункту 2.1 договору зберігання зберігач зобов`язується брати на себе повну відповідальність за охорону матеріалів, яка знаходяться на території зберігача (п.п.2.1.1); при виникнення обставин, що перешкоджають належному виконанню своїх зобов`язань згідно з даним договором, терміново повідомити про це (п.п.2.1.3).

Натомість поклажодавець, у відповідності до пункту 2.2 договору зберігання, зобов`язується приймати від зберігача послуги, що надаються згідно з цим договором (п.п.2.2.1); взяти на себе ризик випадкового знищення або пошкодження майна (п.п.2.2.2); доставляти майно до місце зберігання (територія міськШЕП, вул. Кошового Олега, 41-А) своїми силами (п.п.2.2.3).

Крім цього, сторони погодили, що всі повідомлення, прохання та вимоги у зв`язку із виконанням цього договору повинні бути оформлені в письмовому вигляді та передані стороні під розписку, телефаксом чи рекомендованим листом. Такі повідомлення будуть чинні лише з моменту їх отримання (пункт 6.6 договору зберігання).

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2016. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (пункт 6.7).

Із акту приймання-передавання, який датований 2016 роком (без визначення конкретної дати) та затверджений підписами представників сторін і скріплений їх печатками, вбачається, що позивач передав на зберігання відповідачу такі матеріали: плитка тротуарна, у кількості 10,71 м. кв., плитка тротуарна (бой) 0,32 м. куб., бой бордюрний, у кількості 7,2 м/п, та бруківка у кількості 4 т.

Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні акти приймання-передавання відповідачу на зберігання наступних спірних матеріалів: бордюр гран. 1*0,5*0,15, у кількості 42,2 м/п, відсів гранітний фракції 0-5 мм, у кількості 120 т, та щебінь гранітний фракції 10-20 мм, у кількості 65 т.

Водночас із листа без дати та номеру, підписаного начальником Чернівецького міськШЕП Ігнатьєвим М.С., слідує, що для виконання робіт з реконструкції вул. Б. Хмельницького на ділянці від вул. Університетської до вул. Ю. Гагаріна згідно договору на збереження між КП МіськШЕП та ПП МВМ-13, на складі знаходяться такі матеріали:

- бордюр гран. 1*0,3*0,15, у кількості 42,2 м/п;

- бордюрний бой, у кількості 7,2 м/п;

- відсів гр. фр. 0-5 мм, у кількості 120 т;

- щебінь гран. фр. 10-20 мм, у кількості 65 т;

- плитка тротуарна, у кількості 10,71 м. кв.;

- плитка тротуарна (бой) 0,32 м. куб.;

- бруківка гран. 16*16*16, у кількості 4 т.

Позивач стверджує письмово в поясненнях та усно через представника в судовому засідання, що інших договорів зберігання між сторонами укладено не було, що не заперечується та не спростовується відповідачем.

15 вересня 2017 року позивач звернувся до відповідача із претензією № 410, в якій повідомив останнього, що за договором № 143-16 від 01.01.2016 про надання послуг з відповідального зберігання йому було передано на зберігання наступні матеріали:

1) бруківка гранітна 16*16*16, у кількості 4 т.;

2) відсів гранітний фракції 0-5 мм, у кількості 120 т;

3) щебінь гранітний фракції 10-20 мм, у кількості 65 т;

4) бордюр гранітний 1*0,3*0,15, у кількості 42,2 м/п;

5) бордюрний бій, у кількості 7,2 м/п;

6) плитка тротуарна, у кількості 10,71 м. кв.;

7) плитка тротуарна (бій) 0,32 м. куб.;

8) відсів гранітний фракції 0-5 мм, у кількості 133,92 т - знаходиться на АБЗ Чернівецького МіськШЕП.

Оскільки у договорі зберігання не вказано строку зберігання, то на підставі статті 530 Цивільного кодексу України ПП «МВМ-13» вимагало у Чернівецького міськШЕП: а) на наступний день із моменту отримання даної претензії повідомити позивача про готовність до повернення будівельних матеріалів в натурі; б) у семиденний строк з дня отримання даної претензії повернути позивачу зазначене вище безпідставно збережене майно.

Претензію позивача від 15.09.2017 № 410 представник відповідача отримав 22.09.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (копія міститься у матеріалах справи).

Втім відповідач на зазначену претензію відповіді не надав та витребувані матеріали не повернув, докази протилежного у матеріалах справи відсутні та ці обставини відповідачем не спростовуються.

У той же час суд зазначає, що у межах даної справи позивач не заявляє вимоги про повернення відсіву (гранітний фракції 0-5 мм) у кількості 133,92 т, що знаходиться на АБЗ Чернівецького МіськШЕП.

ІV. Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.

Відповідно до частини першої статті 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Статтею 937 ЦК України визначено, що договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов`язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Як зазначено вище, листом без дати та номеру (підписаним начальником Чернівецького міськШЕП Ігнатьєвим М.С.) та актом приймання-передавання, який датований 2016 роком, підтверджується, що відповідач отримав від позивача на зберігання наступні матеріали: бордюр гран. 1*0,3*0,15, у кількості 42,2 м/п; бордюрний бой, у кількості 7,2 м/п; відсів гр. фр. 0-5 мм, у кількості 120 т; щебінь гран. фр. 10-20 мм, у кількості 65 т; плитка тротуарна, у кількості 10,71 м. кв.; плитка тротуарна (бой) 0,32 м. куб.; бруківка гран. 16*16*16, у кількості 4 т.

Чернівецьке міськШЕП, у свою чергу, не заперечує та не оспорює факт прийняття від ПП «МВМ-13» зазначених матеріалів на зберігання, їхніх якісних або кількісних характеристик.

При цьому, посилання відповідача на те, що він не має змоги забезпечити належний захист своїх прав через те, що первинні документи щодо виконання договору зберігання вилучені в рамках кримінального провадження є необґрунтованими у зв`язку з тим, що згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівців від 02.06.2017 у справі №727/5264/17, на яку посилається відповідач, слідчим не надавався дозвіл на тимчасовий доступ до (а тим паче вилучення) договору від 01.01.2016 № 410 чи документів, складених у ході його виконання.

Тим більше, відповідач не ставить під сумнів подані позивачем докази з приводу їх достовірності або справжності та не просив суд до закінчення підготовчого засідання виключити їх з числа доказів.

Також Чернівецьке міськШЕП не довело пов`язаність даних спірних відносин за договором зберігання із відносинами підряду, які розглядаються у справі № 926/2677/17, про що вже зазначено судом в ухвалі від 10.04.2019.

За змістом статті 938 ЦК України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Згідно із статтею 949 ЦК України: «Зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.»

До того ж, зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився (стаття 953 ЦК України).

Аналізуючи положення договору зберігання, суд дійшов висновку, що його умовами не передбачено строку зберігання відповідачем матеріалів та/або повернення матеріалів із зберігання, а лише узгоджено строк дії договору - з 01.01.2016 до 31.12.2016.

Відтак при визначенні строку повернення матеріалів із зберігання слід керувався положеннями частини другої статті 530 ЦК України, якою унормовано: «Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.»

Таким чином, якщо договором зберігання не встановлений строк повернення речі із зберігання, то із змісту статей 530, 938, 949, 953 ЦК України випливає, що у такому разі зберігач зобов`язаний негайно (тобто не пізніше наступного дня пред`явлення вимоги) повернути поклажодавцю майно із зберігання.

Відтак, ураховуючи, що претензія від 15.09.2017 № 410 отримана представником відповідача 22.09.2017, Чернівецькому міськШЕП належало повернути матеріали ПП «МВМ-13» у строк 23.09.2017 (включно).

Проте, станом на час ухвалення цього рішення відповідачем не надано доказів повернення спірного майна, не повідомлено про готовність до його повернення спірного майна або звернення із вимогою забрати матеріали, не спростовано факту отримання спірного майна на зберігання.

Згідно із нормами частини першої статті 526 ЦК України, які кореспондується із положеннями частини першої статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Водночас у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Оскільки відповідач з 24.09.2017 безпідставно продовжує зберігати майно, то права позивача є порушеними та підлягають захисту в обраний ним спосіб.

Між тим, у заяві про виправлення описки (технічної помилки) представник позивача стверджує, що у позовній заяві допущено описку та зазначено «бордюр гран. 1*0,5*0,15, у кількості 42,2 м/п», у той час як відповідно до листа без дати та номеру (підписаного начальником Чернівецького міськШЕП Ігнатьєвим М.С.) та претензії від 15.09.2017 № 410, на зберіганні у відповідача знаходиться «бордюр гран. 1*0,3*0,15, у кількості 42,2 м/п». Тому позивач у тексті позовної заяви замість слів «бордюр гран. 1*0,5*0,15, у кількості 42,2 м/п» просить читати «бордюр гран. 1*0,3*0,15, у кількості 42,2 м/п».

Суд погоджується з тим, що зазначена вище невідповідність характеристик бордюру є технічною помилкою, що виникла в результаті комп`ютерного набору, яка не спрямована на зміну предмету позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, оскільки дійсно з листа без дати та номеру (підписаного начальником Чернівецького міськШЕП Ігнатьєвим М.С.) та претензії від 15.09.2017 № 410 убачається, що відповідач утримує, а позивач вимагає повернення саме бордюру гран. 1*0,3*0,15, у кількості 42,2 м/п.

Отже, позов належить задовольнити повністю та зобов`язати відповідача повернути позивачу в натурі передане йому на зберігання майно, у тому числі Бордюр гран. 1*0,3*0,15, у кількості 42,2 м/п.

V. Розподіл судових витрат.

У відповідності до статті 129 ГПК України судовий збір слід покласти на відповідача, з вини якого виник цей спір.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 20, 129, 194, 196, 219, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати Чернівецьке міське комунальне підрядне шляхово-експлуатаційне підприємство (58029, м. Чернівці, вул. Олега Кошового, 41А, код 03357562) повернути в натурі Приватному підприємству «МВМ-13» (30430, Хмельницька обл., Шепетівський район, с.Судилків, вул. Білокриницька, 4, код 14149378) наступне майно:

1) Бордюр гран. 1*0,3*0,15, у кількості 42,2 м/п;

2) Бордюрний бой, у кількості 7,2 м/п;

3) Відсів гранітний фракції 0-5 мм, у кількості 120 т;

4) Щебінь гранітний фракції 10-20 мм, у кількості 65 т;

5) Плитка тротуарна, у кількості 10,71 м. кв.;

6) Плитка тротуарна (бой) 0,32 м. куб.;

7) Бруківка гран. 16*16*16, у кількості 4 т.

3. Стягнути з Чернівецького міського комунального підрядного шляхово-експлуатаційного підприємства (58029, м. Чернівці, вул. Олега Кошового, 41А, код 03357562) на користь Приватного підприємства «МВМ-13» (30430, Хмельницька обл., Шепетівський район, с.Судилків, вул. Білокриницька, 4, код 14149378) 1921 грн відшкодування судового збору.

4. З набранням судовим рішення законної сили видати накази.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 17 травня 2019 року.

Суддя І.В. Марущак