ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 року м.Дніпро Справа № 908/2053/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Кощеєва І.М., Орєшкіної Е.В.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Баранова Віталія Валерійовича на рішення господарського суду Запорізької області від 06.02.2019 у справі №908/2053/18 (суддя Носівець В.В., повне рішення складено 18.02.2019)

за позовом публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", м. Запоріжжя

до фізичної особи-підприємця Баранова Віталія Валерійовича, м.Приморськ Приморського району Запорізької області

про стягнення 16959грн.77 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Запорізької області від 06.02.2019 у справі №908/2053/18 позов публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Запоріжжяобленерго" задоволено в повному обсязі, з фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) Баранова Віталія Валерійовича на користь позивача стягнуто 16137грн.05коп. основного боргу , 758грн.22коп. пені та 64грн.50коп. трьох процентів річних;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин невиконання відповідачем зобов`язання по договору на використання опор повітряних ліній електропостачання напругою 0,4-6/10 для сумісного підвісу оптоволоконних ліній №03062016 від 01.06.2016 в частині оплати наданих позивачем послуг;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ФОП Баранов В . В . подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на підстави скасування судового рішення, встановлені ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі;

- у поданій скарзі йдеться про те, що заборгованість, зазначена у позовній заяві, є непідтвердженою та необгрунтованою, про те, що розмір плати та порядок визначення плати за доступ, передбачений договором №03062016 від 01.06.2016, не відповідає вимогам Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», а заборгованість виникла внаслідок неприведення позивачем договору у відповідність до вимог цього Закону, про те, що відповідач погоджується із викладеним об`ємом встановлених судом фактів, але не погоджується із порядком їх застосування судом при розгляді справи та прийняття спірного рішення, про те, що скаржник листом від 05.07.2017 №09 просив позивача провести технічну інвентаризацію засобів телекомунікацій на елементах інфраструктури об`єктів доступу та надати проект додаткової угоди до договору у встановлений місячний строк з урахуванням вимог п.6 ст.16, п.4 прикінцевих та перехідних положень названого вище Закону, про те, що відповідач, звернувшись 02.05.2018 з заявою до позивача, у встановленому порядку повідомив позивача про відмову від поновлення дії договору на умовах, відносно яких не враховані вимоги Закону, але вказана відмова була проігнорована позивачем, про те, що для формування плати за використання опор повітряних ліній методика не потрібна, оскільки дана норма міститься у самому Законі, який набув чинності 04.06.2017 та про те, що позивачем встановлені економічно необгрунтована вартість послуг з доступу до об`єктів електроенергетики, про що свідчить і рішення адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.12.2018 у справі №02/45-17;

- скаржник в судове засідання не з`явився, про час та місце засідання скаржник повідомлений належним чином;

- позивач вважає , що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено всі обставини справи, надано належну оцінку доказам, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду без змін, посилається на те, що оскільки договір про надання послуг є чинним, зміни до нього не вносилися, визначення позивачем плати за доступ до елементів інфраструктури об`єкта доступу у відповідності до умов діючого договору є правомірним, на те, що 22.05.2018 позивач направив на адресу відповідача повідомлення про розірвання договору, а також відповідь на лист відповідача від 02.05.2018 про відсутність наміру продовжувати дію договору, разом з тим відповідач листом від 19.06.2018 повідомив про те, що з припиненням договору він не погоджується, демонтувати оптоволоконні лінії не можна, а питання погашення заборгованості пропонував вирішити шляхом проведення консультацій та переговорів, на те, що до моменту внесення змін до укладеного договору чи укладення нового договору сторони повинні керуватися умовами договору, який є діючим і розмір плати за доступ не може бути розраховано іншим чином, ніж це передбачено умовами договору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2016 ВАТ "Запоріжжяобленерго" (власником опор повітряних ліній), правонаступником якого є позивач у справі, та ФОП Барановим Віталієм Валерійовичем (власником оптоволоконних ліній) укладено договір на використання опор повітряних ліній електропостачання напругою 0,4-6/10 для сумісного підвісу оптоволоконних ліній №03062016 від 01.06.2016, відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого власник ОПЛ надає власнику ОВЛ послуги з сумісного підвісу оптоволоконних ліній на території м. Приморськ, Приморського РЕМ ВАТ "Запоріжжяобленерго", а власник ОВЛ за оплату здійснює на цих опорах підвіску 5 749м ліній ОВЛ. Строк вводу в експлуатацію 5 749м ліній ОВЛ складає 12 місяців з дати підписання цього договору обома сторонами.

П.п. 2.2.1 договору передбачено, що власник ОВЛ зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі оплачувати вартість послуг в порядку, визначеному в п. 3 договору.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 договору загальна вартість послуг, передбачених цим договором становить 24 421,80 грн., в т.ч. податок на додану вартість. Розрахунок та розмір щомісячної оплати за послуги визначені у додатку № 1 до договору. Вартість послуг власник ОПЛ має право змінювати в односторонньому порядку відповідно до п. 2.3.3 цього договору.

В додатку № 1 до договору сторони визначили, що розмір плати за місяць за послуги з сумісного підвісу оптоволоконних ліній ФОП Баранова В.В . на опорах ПЛ-0,4-6/10 кВ ПАТ "Запоріжжяобленерго" складає 2 035грн.15коп., в тому числі податок на додану вартість - 339грн.19коп. з моменту вводу в експлуатацію 5 749м ліній ОВЛ. До спливу строку, визначеного п. 1.2 договору, розмір плати за місяць має розраховуватися пропорційно довжині введених в експлуатацію ліній ОВЛ.

П.4 додатку №1 до договору передбачено, що після спливу строку, визначеного п.1.2 договору, незалежно від довжини введених в експлуатацію ліній ОВЛ розмір плати за місяць становить 2035грн.15коп., в тому числі податок на додану вартість - 339грн.19коп.

Згідно з п. 4.1 договору надання послуг за цим договором оформлюється щомісячно актом про надання послуг у звітному місяці, який підписується та скріплюється печатками власника ОПЛ та власника ОВЛ.

П. 4.2 договору передбачено, що відповідальна особа власника ОПЛ щомісячно, до 5 числа місяця, наступного за звітним, на підставі наданого для підписання акту вводу в експлуатацію ліній ОВЛ, оформлює акт про надання послуг (відповідно до п. 4.1 договору), та виписує рахунок власнику ОВЛ на оплату послуг. У разі ненадання власником ОВЛ акту вводу в експлуатацію ліній ОВЛ у строк, зазначений у п.2.2.7 договору або після строку, зазначеного у п.1.2 договору, акт про надання послуг та рахунок оформлюються власником ОПЛ із застосуванням розміру плати за місяць, зазначеної у п.4 розрахунку (додаток 1).

П. 4.3 договору встановлено, що власник ОВЛ протягом 5 робочих днів після отримання від власника ОПЛ акту про надання послуг зобов`язаний направити власнику ОПЛ підписаний акт про надання послуг або мотивовану відмову від підписання акту про надання послуг. У разі не підписання власником ОВЛ акту про надання послуг та/або неодержання власником ОПЛ підписаного власником ОВЛ акту про надання послуг до 10-го числа місяця, наступного за звітним, акт, підписаний власником ОПЛ в односторонньому порядку, вважається первинним документом і є підставою для проведення розрахунків, формування доходів та дебіторської заборгованості.

Відповідно до п.4.4 договору щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним, власник ОВЛ на підставі рахунку власника ОПЛ здійснює оплату вартості послуг.

П.5.2 договору встановлена відповідальність власника ОВЛ за порушення строків оплати послуг у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня від вартості неоплачених послуг за кожний день прострочення.

Згідно з п. 9.1 договору договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє протягом одного року.

В п. 9.2 договору визначено, що строк дії договору продовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не заявить письмово іншій стороні про своє небажання продовжити дію договору не менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку його дії.

01.06.2017 сторонами складено та підписано акт приймання будівництва ОВЛ по опорах ПЛ 0,4-10 кВ Приморського РЕМ ВАТ "Запоріжжяобленерго", згідно з яким з загальної кількості 5749 м ліній ОВЛ прийняті в експлуатацію 3212 м ліній ОВЛ.

Позивачем на виконання умов договору за період з жовтня 2017 по серпень 2018 надано послуги на загальну суму 22386грн.65коп. Вказана вартість послуг обчислена позивачем, виходячи з їх щомісячної вартості, яка складає 2035грн.15коп.

Позивачем на адресу відповідача направлені акти про надання послуг з доступу до опор повітряних ліній на території м.Приморськ та рахунки на оплату послуг (т.1, а.с.18-60), що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та фіскальними чеками (т.1, а.с. 62, 64, 68, 70).

При цьому акти за жовтень 2017-квітень 2018 направлені листом від 26.07.2018 №001-32/11663. Вартість послуг в цих актах визначена позивачем в сумах по 1142грн.35коп. внаслідок оплати відповідачем послуг за вказаний період в сумах по 892грн.80коп., які складають вартість послуг доступу до інфраструктури об`єктів електроенергетики самостійно визначену позивачем з метою приведення договору у відповідність до ч.6 ст.16 Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж» та запропоновану відповідачу для узгодження шляхом укладення додаткової угоди до договору, від якої відповідач відмовився листом №201 від 24.11.2017

Таким чином, за надані послуги відповідач розрахувався частково, в сумі 6249грн.60коп., внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 16137грн.05коп.

Станом на момент звернення з позовом заборгованість не погашена.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою вартості послуг позивачем нарахована пеня в сумі 758грн. 22коп.: по актах за жовтень 2017 - квітень 2018 за період з 08.08. по 24.09.2018, по актах травень - липень 2018 за загальний період з 21.06 по 24.09.2018 та три проценти річних в сумі 64грн.50коп. за період з 08.08 по 24.09.2018.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України збов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст.ст.525, 526 названого Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 Кодексу, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає з договору або актів цивільного законодавства.

За приписами ст.610 Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Ст.611 Кодексу встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.2 ст.625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ч. 1 ст.901 Кодексу передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.903 Кодексу якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Ст.629 Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем зобов`язань за договором про використання опор повітряних ліній електропостачання напругою 0,4-6/10 для сумісного підвісу оптоволоконних ліній № 03062016 від 01.06.2016 в частині повної і своєчасної оплати наданих позивачем послуг та ненадання відповідачем належних і допустимих доказів, які б спростували таке порушення, господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.

Доводи скаржника про те, що він, звернувшись 02.05.2018 з заявою до позивача, у встановленому порядку повідомив позивача про відмову від поновлення дії договору на умовах, до яких не враховані вимоги Закону України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», але вказана відмова була позивачем проігнорована визнані апеляційним судом небгрунтованими, оскільки, як вбачається з тексту заяви, скаржник просив провести технічну інвентаризацію засобів телекомунікацій на елементах інфраструктури об`єктів доступу, здійснити розрахунок плати за доступ та надати проект додаткової угоди до договору або проект нового договору з урахуванням вимог п.6 ст.16, п.4 прикінцевих та перехідних положень цього Закону.

У цьому зв`язку вказана заява не є відмовою від поновлення дії договору.

Посилання скаржника на те, що розмір плати та порядок визначення плати за доступ, передбачений договором, не відповідає вимогам названого Закону, а заборгованість виникла внаслідок не приведення позивачем договору у відповідність до останнього визнані господарським судом безпідставними.

Правові, економічні та організаційні засади забезпечення доступу до інфраструктури об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики, кабельної каналізації електрозв`язку, будинкової розподільної мережі для розташування технічних засобів телекомунікацій з метою забезпечення розвитку інформаційного суспільства в Україні, повноваження органів державної влади, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки осіб, які беруть участь у таких господарських відносинах, визначені Законом України «Про доступ до об`єктів будівництва, транспорту, електроенергетики з метою розвитку телекомунікаційних мереж», який набрав чинності 04.06.2017.

І лише 10.12.2018 наказом Міненерговугілля № 622 затверджено Методику визначення плати за доступ до елементів інфраструктури об`єкта енергетики, який набрав чинності 29.01.2019.

В період, за який у відповідача виникла заборгованість за договором, означена Методика була відсутня.

Разом з тим, договір № 03062016 від 01.06.2016 є чиним і є обов`язковими для виконання сторонами, тому визначення позивачем плати за доступ до елементів інфраструктури об`єкта доступу у відповідності до умов договору є правомірним.

Відповідні зміни до договору в установленому законом порядку не внесені. Як зазначено вище, листом №201 від 24.11.2017 відповідач відмовився від укладення додаткової угоди, запропонованої позивачем, мотивуючи свою відмову відсутністю економічного обгрунтування вартості послуг з боку позивача.

Також необгрунтовані посилання скаржника на рішення адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.12.2018 у справі №02/45-17 як на підставу встановлення позивачем економічно необгрунтованої вартості послуг з доступу до об`єктів електроенергетики за спірний період та відмову від оплати послуг.

За висновками Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, викладеними у попередніх висновках відділу досліджень по справі № 02/45-17 та у рішенні адміністративної колегії від 27.12.2018 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", визначення ПАТ "Запоріжжяобленерго" самостійно вартості послуг доступу до інфраструктури об`єктів електроенергетики визнано неправомірним.

Але, як правильно встановлено господарським судом, прийняття зазначеного рішення може мати правові наслідки тільки з дати прийняття рішення (з урахуванням його оскарження), тобто умови діючих договорів щодо визначення розміру плати за доступ можуть бути переглянуті на майбутнє з дати прийняття рішення в установленому законом порядку.

Станом на момент звернення з позовом договір, укладений сторонами, недійсним не визнано, зміни в частині вартості послуг до договору не внесені.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства.

Керуючись ст.ст.269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Запорізької області від 06.02.2019 у справі №908/2053/18 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України;

- повна постанова складена 20.05.2019

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна