ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.05.2019 р. Справа № 917/1029/18
про зобов`язання повернути з оренди нерухоме майно, що є державною власністю
Суддя Солодюк О.В.
Секретар судового засідання Олійник Н.І.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
від третьої особи: не з`явився
Розглядається позовна заява про зобов`язання відповідача звільнити орендоване нежитлове приміщення, площею 16 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 37/40 та повернути вказане приміщення за актом приймання (повернення) майна.
Ухвалою суду від 30.08.2018р. прийнята позовна заява до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 27.09.2018р. на 14 год. 30 хв., залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - 1 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області.
Позивач у позовній заяві та у додаткових поясненнях до позовної заяви (вх. № 450 від 17.01.2019р.) посилається, зокрема на те, що договір оренди від 17.07.2015р. № 47/15-Н припинено з 16.06.2018р. Відповідачем жодних дій по поверненню орендованого майна не здійснено, акт приймання-передачі державного майна не підписано, тому позивач просить суд повернути спірне майно.
27.09.2018р. ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено розгляд справи на 01.11.2018р. на 11-00 год.
Ухвалами суду від 01.11.2018р. та від 28.11.2018р. розгляд справи відкладався на 28.11.2018р. на 10-00 год. та на 22.01.2019р. на 15-00 год. відповідно.
Ухвалою суду від 28.01.2019р. призначено розгляд справи на 19.02.2019р. на 15-00 год., оскільки судове засідання, призначене на 22.01.2019р. на 15-00 год. не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
19.02.2019р. ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу № 917/1029/18 до судового розгляду по суті на 19.03.2019р. на 09-00 год.
19.03.2019р. ухвалою суду за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено на 07.05.2019р. на 14-00 год.
Відповідач відзив на позов не надав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Копії ухвал суду від 30.08.2018 р., від 27.09.2018 р., від 01.11.2018 р., направлені на адресу відповідача: вул. Небесної Сотні, 57/1, м. Полтава, яка зазначена в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження відповідача згідно Витягу з ЄДРПОУ від 27.09.2018 р. (а.с.48-52) та від 18.03.2019 р. (а.с.103-107) повернулись до суду з відміткою пошти на конверті: «організація не існує», «організація вибула».
Ухвала суду від 28.11.2018 р. про відкладення розгляду справи отримана відповідачем 05.12.2018 р. (поштове повідомлення в мат. справи). Ухвали суду від 28.01.2019 р. та 19.02.2019 р., направлені відповідачу за адресою: вул. Небесної Сотні, 57/1, м. Полтава, повернулись до суду з відміткою пошти: «організація вибула» та «за закінченням терміну зберігання» відповідно.
Ухвалою суду від 19.03.2019 р. розгляд справи за клопотанням відповідача (вх. № 2666 від 18.03.2019 р., а.с.108 ) відкладено на 07.05.2019 р. на 14-00 год.
25.03.2019 р. представник відповідача А.С. Полтавцева (довіреність № 01-22 від 22.03.2019р.) відповідно до клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (вх. № 2877 від 22.03.2019 р., а.с.111) ознайомилась з матеріалами справи та зняла фотокопії.
Згідно ч.7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Згідно п. п. 3-5 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ст. 232 ГПК України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.
Отже, з урахуванням вищезазначеного, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Згідно ч.2 ст. 178, ч.1 ст. 202 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.
Третя особа у поясненні щодо позову (вх. № 8954 від 26.09.2018р.) підтримала вимоги позивача.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання третя особа повідомлена, що підтверджується поштовим повідомленням.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Надіслав клопотання (вх.№ 4710 від 07.05.2019 р.) про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
В судовому засіданні 07.05.2019 р. ухвалено рішення згідно ст. 240 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Полтавській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях області (орендодавець, далі - позивач) та Громадською організацією «Полтавська обласна колегія адвокатів» (орендар, далі - відповідач) 17.07.2015 р. був укладений Договір оренди № 47/15-Н нерухомого майна, що належить до державної власності (надалі договір), відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне майно нежитлове приміщення, реєстровий номер (за даними Єдиного реєстру об`єктів державної власності) 38276829.3.БПАЦАХ026, загальною площею 16,0 кв.м., яке знаходиться за адресою: вул. Фрунзе, 37/40 (на даний час вул. Європейська 37/40) , м. Полтава (а.с. 8-9).
Цей договір укладений строком на 2 роки 11 місяців та діє з 17.07.2015р. по 16.06.2018р. включно.
Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна, спірне майно перебуває у державній власності, балансоутримувачем якого є 1 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (а.с. 86).
Відповідно до п. 1.4 вказаного договору вартість об`єкта оренди визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.05.2015р. становить 153 844,00 грн.
Відповідно до п. 1.6 договору майно передається в оренду з метою розміщення громадської організації.
Згідно п. 1.7 договору стан майна на момент укладення договору визначається в акті приймання-передачі за узгодженим висновком Балансоутримувача і Орендаря.
Відповідно до п. 2.1 цього договору передача об`єкта оренди у користування орендаря здійснюється одночасно з підписанням сторонами договору та оформлюється актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору. В акті приймання-передачі вказується вартісна характеристика об`єкта оренди на момент передачі майна орендарю.
Відповідно до п.п. 4.4.1 договору орендодавець, балансоутримувач зобов`язані передати орендарю за участю балансоутримувача об`єкт оренди згідно з актом приймання-передачі одночасно з підписанням цього договору.
На виконання умов договору позивач відповідачу передав в оренду у платне користування спірне майно, що підтверджується актом приймання-передачі в оренду нерухомого майна, що належить до державної власності від 17.07.2015р. (а.с.10).
Відповідно до ст.ст. 173, 175, 179 Господарського кодексу України, зобов`язання, що виникають між суб`єктами господарювання є господарськими зобов`язаннями, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб`єкта (управнена сторона), а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Зобов`язання майнового характеру, що виникають між суб`єктами господарювання, є майново-господарськими зобов`язаннями. Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами, на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Підставами виникнення господарсько-договірних зобов`язань є господарський договір.
Згідно п. 7.1. розділу 7 «Відповідальність сторін» договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.
Відповідно до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Пунктом 1 ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна передбачено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених в договорі оренди.
Відповідно до п. 2.2 договору в разі припинення цього договору об`єкт оренди повертається орендарем за участю балансоутримувача аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим договором. Повернення об`єкта оренди здійснюється в останній день терміну дії цього договору та оформлюється актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору. Обов`язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає об`єкт оренди іншій стороні.
Відповідно п.п. 4.3.9 п. 4.3 договору у разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути в останній день дії цього договору орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.
Згідно ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» після закінчення терміну дії договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків якщо орендоване майно необхідне для потреб власника.У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.
Листом від 13.03.2018 р. за № 03-3439/214 орган управління - Державна служба України з надзвичайних ситуацій, як власник спірного майна, повідомив Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, правонаступником якого є позивач, (за три місяці до закінчення терміну дії договору), про намір використовувати майно для власних потреб, а також щодо непогодження продовження терміну дії договору оренди від 17.07.2015 р. № 47/15-Н (а.с.12).
Державна служба України з надзвичайних ситуацій, як власник спірного майна, листом від 13.03.2018р. за № 03-3441/214 повідомив відповідача про те, що у подальшому спірне приміщення планується використовувати для службової діяльності 1 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, а тому ДСНС не вважає за необхідне продовжуватим дію договору оренди (а.с. 37).
Цей лист отримано орендарем нарочно 14.03.2018р., про що свідчить підпис голови правління Громадської організації «Полтавська обласна колегія адвокатів» Сватенка І.О.
З огляду на зазначене, лист органу управління - Державної служби України з надзвичайних ситуацій, як власника вищезазначеного державного майна, від 13.03.2018р. за № 03-3441/214 щодо непогодження продовження терміну дії договору, є належним доказом попередження орендаря в розумінні ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» про те, що орендоване майно необхідне для потреб його власника.
Згідно ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.
Згідно пп. 9.1.1 п. 9.1 Розділу 9 «Припинення договору» договору дія цього договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.
Отже, договір оренди від 17.07.2015 р. № 47/15-Н припинено 16.06.2018р., згідно ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та пп. 9.1.1 п. 9.1 Розділу 9 «Припинення договору» даного договору.
Однак, відповідач відповіді не надав, жодних дій по поверненню орендованого майна не здійснив, акт приймання-передачі державного майна, у відповідності до п.2.2 договору оренди, не підписав.
Позивачем та балансоутримувачем здійснювалися заходи по поверненню орендованого майна, що підтверджується листуванням від 11.06.2018р. за № 41-268/46, від 11.06.2018 р. за № 41-269/46, від 13.06.2018 р. за № 19-102-2187, від 18.06.2018 р. за № 41-295/46, від 22.06.2018 р. за № 19-102-2321(а.с. 19-22, 38).
Згідно зі ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» слід враховувати, що передбачені статтею 785 ЦК України наслідки пов`язані з моментом припинення договору оренди (найму). Підстави припинення даного виду договорів визначені в частині другій статті 291 ГК України, згідно з якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.
Враховуючи вищевикладене, договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 17.07.2015р. № 47/15-Н припинив дію 16.06.2018р., відповідач утримує у себе спірне державне майно, яке надано в оренду останньому позивачем, без будь-якої правової підстави, тому вимога позивача про зобов`язання відповідача звільнити орендоване нежитлове приміщення площею 16 м.кв., яке розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 37/40 та повернути вказане приміщення позивачу за актом приймання-передачі (повернення) майна є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем та підлягає задоволенню.
Відповідно ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -
ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Суддя Солодюк О.В.