УХВАЛА

20 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/7586/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Краснова Є. В., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сокар України"

до Публічного акціонерного товариства "Банк Восток", Міністерства оборони України

про визнання зобов`язання припиненим та зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2019 Міністерство оборони України звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі № 910/7586/18.

Ухвалою Верховного Суду від 22.04.2019 касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі № 910/7586/18 залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Надано строк для усунення недоліків до 07.05.2019.

06.05.2019 Міністерство оборони України на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 22.04.2019 направило заяву про усунення недоліків касаційної скарги, що надійшла на адресу Касаційного господарського суду 10.05.2019.

Однак, зі змісту вищезазначеної заяви, вбачається, що заява є лише видозміненою касаційною скаргою. Під виглядом заяви про усунення недоліків касаційної скарги скаржником фактично відтворено касаційну скаргу, адже доводи, що наведені у ній не стосуються питань права та правозастосування, а зводяться до неповного дослідження судами попередніх інстанцій доказів та обставин справи, на які посилався скаржник, а саме: не в повній мірі досліджено договір від 16.05.2017 №286/1/17/15 та його умови виконання, а також підстави повернення забезпечення виконання зобов`язання.

Суд вважає, що скаржник, не враховуючи вимог частини 2 статті 287, пункту 5 частини 2 статті 290, статті 300 ГПК України та принципу res judicata, просто намагається домогтися прийняття іншого рішення у справі.

Суд звертає увагу скаржника на те, що Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави.

Призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

З огляду на викладене, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 22.04.2019 недоліки скаржник протягом встановленого строку не усунув.

Згідно з частиною 5 статті 292 ГПК України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи викладене та оскільки скаржником не усунуто недоліки зазначені в ухвалі Верховного Суду від 22.04.2019 у встановлений судом строк, касаційна скарга Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі № 910/7586/18 підлягає поверненню.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019 у справі № 910/7586/18 повернути скаржнику.

2. Міністерству оборони України надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з доданими до касаційної скарги матеріалами та заявою про усунення недоліків на 21 аркуші, в тому числі оригінал платіжного доручення №286/1/8 від 18.02.2019 на суму 7 048,00 грн; касаційна скарга залишається в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Є. В. Краснов

Ю. Я. Чумак