ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

20.05.2019 м.Дніпро Справа № 904/2376/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі:

судді-доповідача Антонік С.Г.

перевіривши матеріали апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2019 (головуючий суддя - Назаренко Н.Г., судді Загинайко Т.В., Ліпинський О.В. м. Дніпро) у справі № 904/2376/18

за позовом Третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" смт. Першотравневе, Овруцький район, Житомирська область

до Відповідача -1: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

Відповідача -2: Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", м. Покров, Дніпропетровська область

Третя особа: Національний банк України" м. Київ

про визнання заставодержателем за договором застави

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2019 у справі №904/2376/18 повернуто позовну заяву Третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" та додані до неї документи без розгляду.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2019, позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги, прийняти до розгляду.

Ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на наступне.

За приписами ст.256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина 2). Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 261 цього Кодексу (частина 3).

Згідно з матеріалами справи, 18.02.2019 постановлено оскаржувану ухвалу, дата складення та підписання повного тексту ухвали 18.02.2019, отже, строк на апеляційне оскарження, визначений законодавством, спливає 28.02.2019. Скаржником апеляційна скарга пода11.05.2019, безпосередньо до канцелярії господарського суду, про що здійснена відмітка на першому аркуші апеляційної скарги.

За змістом частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними.

В апеляційній скарзі (п.1 прохальної частини скарги) скаржник просить поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали суду.

В обґрунтування поважності причин пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2019 скаржник, зокрема, зазначив, що, станом на день звернення з апеляційною скаргою так і не отримав копію оскаржуваної ухвали суду; вказана ухвала була постановлена без виклику апелянта, а про її існування останній дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень 03.05.2019, тобто, з урахуванням положень ст.256 ГПК України, строк на апеляційне оскарження ухвали суду спливає 13.05.2019, в свою чергу, скаржником скаргу подано 11.05.2019.

Розглянувши вказане клопотання, апеляційний господарський суд визнає підстави, наведені скаржником в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, неповажними, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою суду першої інстанції від 18.02.2019 позовну заяву Третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" та додані до неї документи без розгляду.

19.02.2019 зазначена вище ухвала направлена на адресу, зокремаскаржника, та отримана останнім 26.02.2019, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвал суду (а.с.109, т.5).

Таким чином, доводи скаржника про неотримання ухвали суду на момент подання апеляційної скарги спростовані матеріалами справи, а строк, в межах якого можливо було подати апеляційну скаргу на відповідну ухвалу суду, згідно з ч.2 ст.256 ГПК України, обмежений 08.03.2019 (десять днів з моменту отримання ухвали суду).

Скаржником же апеляційна скарга подана 11.05.2019 та в обґрунтування підстав пропуску строку на подання скарги наведені підставі, спростовані матеріалами справи.

Тобто, причини звернення скаржника з апеляційною скаргою 11.05.2019 не наведено.

Таким чином, скаржником не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що унеможливило б скаржнику звернутись із апеляційною скаргою у строки, встановленні статтею 256 Господарського процесуального кодексу України. Таким чином, відповідна можливість залежала виключно від волевиявлення скаржника (мала суб`єктивний характер).

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Отже, в кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин такого пропуску.

Норми Господарського процесуального кодексу України, встановлюючи строки на апеляційне оскарження, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок, з іншої.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне провадження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню та обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема, й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Беручи до уваги вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що підстави, вказані скаржником, на поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження не є поважними.

Відповідно до частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 256 цього Кодексу, а підстави, вказані нею в заяві визнані апеляційним господарським судом неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою та вказати інші підстави для поновлення строку.

За змістом частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху для надання скаржнику можливості усунути недоліки: подати заяву/клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги з відповідними доказами та обґрунтуванням інших причин такого пропуску.

Слід звернути увагу, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом не поважними.

Стосовно доводів апелянта про неотримання оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду від 18.02.2019, суд також вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до частин 1, 3 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Керуючись статтями 234, 235, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2019 у справі № 904/2376/18 залишити без руху.

Приватному акціонерному товариству "Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат" надати Центральному апеляційному господарському суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху: заяву/клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги з відповідними доказами та обґрунтуванням інших причин такого пропуску.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Г. Антонік