ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2019 р. Справа№ 910/14740/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Мартюк А.І.

Пашкіної С.А.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - ОСОБА_9

відповідача - не з`явилися.

третьої особи-1 - ОСОБА_10

третьої особи-2 - не з`явилися.

третьої особи-3 - Білоцька А.В.

третьої особи-4 - не з`явилися.

третьої особи-5 - не з`явилися.

третьої особи-6 - ОСОБА_11

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" та ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.03.2019 р. (повний текст складено 05.03.2019 р.)

за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову

у справі № 910/14740/18 (суддя - Ягічева Н.І.)

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1. ОСОБА_1

2. Аселон Інвестментс Лімітед

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації"

4. ОСОБА_6

5. ОСОБА_7

6. ОСОБА_8

про визнання договору недійсним та скасування реєстраційних записів

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав (часток у статутному капіталі) № 28-09/18/КП/1 від 28.09.2018 р. та скасування реєстраційних записів.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що належна йому частка в статутному капіталі товариства була відчужена ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 на підставі договору управління корпоративними правами та здійснення представництва інтересів від 14.04.2017 р., якого за твердженнями позивача ніколи не існувало та, відповідно, останній ніколи не вчиняв жодних правочинів з ОСОБА_7

28.02.2019 р. до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову, у якій заявник просив суд накласти арешт на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" в розмірі 20184,00 грн, що складає 24% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.03.2019 р. у справі № 910/14740/18 задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, до вирішення спору по суті вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" у розмірі 20184,00 грн, що складає 24% статутного капіталу товариства. Також зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" про зустрічне забезпечення позову у справі № 910/14740/18.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду повністю та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову і задовольнити клопотання про зустрічне забезпечення шляхом встановлення зобов`язання позивачу внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 20184,00 грн.

Також не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду в частині задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, третя особа-3 зазначає, що місцевим судом було фактично накладено арешт на частку в статутному капіталі, яка станом на час винесення оскаржуваної ухвали припинила своє існування внаслідок укладення відповідних договорів щодо її відчуження.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги третя особа-1 посилається на те, що оскаржуваною ухвалою було фактично накладено арешт на грошові кошти, що належать особисто ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" у справі № 910/14740/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Мартюк А.І., Власов Ю.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/14740/18 залишено без руху на підставі ч. ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України та надано заявнику строк на усунення недоліків апеляційної скарги не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення без руху апеляційної скарги.

До суду 09.04.2019 р. представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" та призначено розгляд справи на 14.05.2019 р.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу-суду) Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 910/14740/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Мартюк А.І., Власов Ю.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/14740/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , призначено її до розгляду на 14.05.2019 р. та об`єднано в одне провадження зі скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації".

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1226/19 від 13.05.2019 р. у зв`язку з призначенням судді Власова Ю.Л. суддею Верховного Суду відповідно до Указу Президента № 195/2019 від 07.05.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/14740/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 р. апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" та ОСОБА_1 у справі № 910/14740/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 р. справу прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У судове засідання 14.05.2019 р. представники відповідача, третьої особи-2, третьої особи-4 та третьої особи-5 не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Доказів поважності причин відсутності зазначених представників суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначених представників не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, третьої особи-1, третьої особи-3 та третьої особи-6, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач посилається на те, що частка позивача у статутному капіталі товариства неодноразово відчужувалась, також вчинялись дії щодо зміни розміру часток статутного капіталу товариства, а отже, на думку заявника, є всі підстави вважати, що протягом розгляду судом даної справи, особи, які набули частку у статутному капіталі товариства на підставі правочину, дійсність якого оскаржується в рамках позову, що підлягає забезпеченню, будуть вживати подальші дії щодо зміни розміру часток у статутному капіталі або відчуження часток на користь інших осіб, що призведе до внесення нових реєстраційних дій, внаслідок чого призведе до неповоротного порушення законних прав та обов`язків позивача.

Так, ОСОБА_2 є власником частки 24% в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" (далі - ТОВ "Уні-Серт"), що підтверджується рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Уні-Серт", оформленим протоколом № 11 від 01.06.2018 р., статутом товариства в редакції від 01.06.2018 р., а також відповідними договорами купівлі-продажу частки статутного капіталу ТОВ "Уні-серт" від 17.10.2016 р. та від 01.06.2018 р.

Станом на час звернення позивача із даним позовом загальний розмір статутного капіталу ТОВ "Уні-Серт" складав 84100,00 грн.

Заявник посилається на те, що з невідомих йому обставин відбулось незаконне захоплення належних йому корпоративних прав в ТОВ "Уні-Серт", зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було виключено зі складу учасників ТОВ "Уні-Серт", статутний капітал цього товариства було декілька разів перерозподілено, а склад учасників неодноразово змінювався. До того ж, у жовтні 2018 року загальними зборами ТОВ "Уні-Серт", із новим складом учасників було затверджено збільшення статутного капіталу товариства шляхом внесення додаткових вкладів його учасниками. Проте, під час розгляду даної справи, третьою особою-1 та третьою особою-2 продовжують вчинятися дії, спрямовані на управління ТОВ "Уні-Серт" без відповідних на те правових підстав. 08.11.2018 р. державним реєстратором Філії № 1 Комунального підприємства "Реєстраційний-центр" Кудіним Олександром Миколайовичем було вчинено запис № 6071436, яким відображено наступні події:

- виключення Аселон Інвестментс Лімітед зі складу учасників ТОВ "Уні-Серт";

- зменшення статутного капіталу цього Товариства на 40368,00 грн, що відповідало вартості частки Аселон Інвестментс Лімітед . 27.02.2018 р. було також внесено зміни до ЄДРПОУ щодо розміру статутного капіталу товариства та зміну складу засновників, зареєстровано нову редакцію статуту товариства.

На підставі викладеного, позивач вважає, що існують достатні підстави вважати, що на даний час існує реальна можливість відчуження спірної частки в статутному капіталі ТОВ "Уні-Серт" на користь третіх осіб, що в подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Вбачається, що заявником належним чином обґрунтовано необхідність застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на свою частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" у розмірі 20184,00 грн, що складає 24% статутного капіталу товариства, а такий захід забезпечення позову є адекватним та співмірним із заявленими позивачем вимогами про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав (часток у статутному капіталі) № 28-09/18/КП/1 від 28.09.2018 р. та скасування реєстраційних записів.

Таким чином, для забезпечення подальшої можливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову, поновлення порушених прав та інтересів позивача, необхідним є вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку позивача у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації".

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Як передбачено ч. ч. 10, 11 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином вжиття заходу забезпечення пов`язуються з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, оскільки у даній справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.08.2018 р. у справі № 910/1040/18.

Як вбачається з матеріалів заяви, позивач надав витяги з ЄДРПОУ, які, є належними та достатніми доказами на підтвердження викладених позивачем у заяві про забезпечення позову обставин, щодо вчинення відповідачем та третіми особами дій з відчуження його частки у статутному капіталі товариства, зміни розміру статутного капіталу, складу учасників та кінцевих бенефіціарних власників товариства, а також реєстрації інших змін до відомостей про юридичну особу, у тому числі, під час розгляду справи № 910/14740/18 та після звернення позивача з даним позовом до суду.

Отже належним заходом забезпечення позову є накладення арешту на частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" в розмірі 24% статутного капіталу, яка відповідає внеску позивача станом на 01.06.2018 р. у розмірі 20184,00 грн статутного капіталу, що прямо стосується предмету спору у даній справі, відповідає вимогам розумності, обґрунтованості і адекватності щодо забезпечення позову, забезпечує справедливий баланс інтересів учасників справи, а також гарантуватиме ефективний захист прав позивача у випадку задоволення позовних вимог у даній справі.

Невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених корпоративних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, подавши позов у цій справі. Також подальше відчуження спірної частки може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про задоволення заяви ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову.

Крім цього, під час розгляду даної справи місцевим судом вирішувалось питання про зустрічне забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_2 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 20184,00 грн, що є еквівалентом частки ОСОБА_2 , яка була предметом купівлі-продажу згідно з оспорюваним договором.

Обгрунтовуючи зустрічне забезпечення позову, третя особа-3 посилається на те, що для належного функціонування ТОВ "Уні-серт" є необхідність для залучення інвестицій з боку учасників товариства шляхом внесення останніми додаткових вкладів до статутного капіталу товариства. Відповідачем у справі ОСОБА_3 буде понесено збитки у розмірі 20184,00 грн, оскільки останнім відповідно до умов оспорюваного договору було здійснено оплату корпоративних прав, що належали ОСОБА_2 та були відчужені за вказаним договором.

Відповідно до ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник в порядку зустрічного забезпечення. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення. Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення. Ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Варто зазначити, що зустрічне забезпечення є гарантією відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Відтак, зустрічне забезпечення повинно бути аргументовано та доведено відповідними доказами, наявністю можливості заподіяння збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, колегія суддів вважає обґрунтованою відмову в зустрічному забезпеченні позову.

Таким чином відсутні правові підстави для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 04.03.2019 р. у справі №910/14740/18.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційних скарг, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за їх подання і розгляд необхідно покласти на скаржників.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.03.2019 р. у справі № 910/14740/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційних скарг покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації" та ОСОБА_1 .

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 22.05.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді А.І. Мартюк

С.А. Пашкіна