РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019Справа № 910/15258/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Фармак" м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інновація Інвест Компані" м. Києва

треті особи 1. Київська міська рада, 2. Подільська районна у м. Києві державна адміністрація

про витребування майна з чужого незаконного володіння, ціна позову 1480313 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Хахуда О.В.

Представники:

від позивача: Демчук О.В., Тесля Ю.О.,

від відповідача: Воронцов О.М.,

від третіх осіб: 1. Тетерятник О. В., 2. не з`явився.

СУТЬ СПОРУ :

у вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Фармак" звернулося з указаним позовом.

Позивач зазначав, що він є правонаступником Акціонерного товариства "Фірма Фармак", до статутного фонду якого, згідно з наказом Фонду державного майна України "Про внесення змін та доповнень до засновницьких документів акціонерної фірми "Фармак" № 590 від 31 грудня 1992 р., передано у власність будівлю загальною площею 1789,30 м2 по вул. Фрунзе, 64-А у м. Києві .

Рішенням господарського суду міста Києва від 18 березня 2009 р. у справі № 32/95 визнано за ним право власності на указану будівлю, яку він зареєстрував 29 грудня 2011 р. у встановленому законом порядку.

Рішенням Київської міської ради № 208/1642 "Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва" від 27 грудня 2001 р. було затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади Подільського району міста Києва та будинків, які визнані непридатними для проживання, але не переведені у нежитловий фонд (мешканці відселені), до якого, серед іншого, пунктом 88 віднесено будинок № 64-А по вул. Фрунзе у м. Києві.

Відповідно до рішення Подільської районної у місті Києві ради № 166 від 27 листопада 2003 р. нежила будівля по вул . Фрунзе, 64-А у м. Києві підлягала викупу Приватним підприємством "АВК-2000".

Рішенням Подільської районної у місті Києві ради № 265 від 22 липня 2004 р. змінено адресу переданої ПП "АВК-2000" будівлі на Фрунзе, 64 Ц, замість Фрунзе, 64А.

Рішенням господарського суду міста Києва від 10 грудня 2007 р. у справі № 2/394 визнано укладеним між Приватним підприємством "Ачи-Кале" та відділом приватизації комунального майна Подільського району м. Києва договір купівлі-продажу нерухомого майна загальною площею 1893,40 м2 по вул. Фрунзе 64, літера Ц, в м. Києві .

У подальшому будівлю на підставі договору купівлі-продажу нежилої будівлі від 22 серпня 2008 р. було відчужено відповідачу.

Таким чином, майно яке належить йому на праві власності, вибуло з його володіння поза його волею.

За таких обставин позивач на підставі ст.ст. 387, 388 ЦК України просив витребувати з чужого незаконного володіння відповідача будівлю загальною площею 1789,30 м2 по вул. Фрунзе, 64-А у м. Києві .

Також просив покласти на відповідача понесені ним по справі судові витрати.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених до нього позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факту набуття у власність оспорюваної будівлі. Вказував, що він є добросовісним набувачем за договором купівлі-продажу від 22 серпня 2008 р. спірного майна. Також заявив про сплив строку позовної давності до часу звернення позивача в суд з указаним позовом.

Треті особи пояснень на позовну заяву не надали, представник третьої особи 1. у судовому засіданні зазначав, що при вирішенні судом питання щодо обґрунтованості та доведеності позовних вимог він покладається на розсуд суду. Представник третьої особи 2. подав клопотання в якому просив розгляд справи проводити без участі її представника.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 202 ГПК України у відсутності представника третьої особи 2. за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Справа розглядається після скасування на підставі постанови Верховного Суду від 5 грудня 2018 р. рішення господарського суду міста Києва від 11 грудня 2017 р., постанови Київського апеляційного господарського суду від 6 вересня 2018 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи 1., розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач є правонаступником Акціонерного товариства "Фірма Фармак", до статутного фонду якого, згідно з наказом Фонду державного майна України "Про внесення змін та доповнень до засновницьких документів акціонерної фірми "Фармак" № 590 від 31 грудня 1992 р., передано у власність будівлю загальною площею 1789,30 м2 по вул. Фрунзе, 64-А у м. Києві .

Рішенням господарського суду міста Києва від 18 березня 2009 р. у справі № 32/95 визнано за Відкритим акціонерним товариством "Фармак" (найменування організаційно-правової форми якого змінено на Публічне акціонерне товариство "Фармак") право власності на указану будівлю, яку позивач зареєстрував 29 грудня 2011 р. у встановленому законом порядку.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача, наявними в матеріалах справи копіями статуту Публічного акціонерного товариства "Фармак", указаного рішення суду, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14237033 від 9 грудня 2013 р.

Також судом встановлено, що рішенням Київської міської ради № 208/1642 "Про формування комунальної власності територіальних громад районів міста Києва" від 27 грудня 2001 р. затверджено перелік об`єктів комунальної власності територіальної громади Подільського району міста Києва та будинків, які визнані непридатними для проживання, але не переведені у нежитловий фонд (мешканці відселені), до якого, серед іншого, пунктом 88 віднесено будинок № 64-А по вул. Фрунзе у м. Києві.

Відповідно до рішення Подільської районної у місті Києві ради № 166 від 27 листопада 2003 р. нежила будівля по вул. Фрунзе, 64-А у м. Києві підлягала викупу Приватним підприємством "АВК-2000".

Рішенням Подільської районної у місті Києві ради № 265 від 22 липня 2004 р. змінено адресу переданої ПП "АВК-2000" будівлі на Фрунзе, 64 Ц, замість Фрунзе, 64А.

Рішенням Київської міської ради № 282/2857 "Про внесення змін до рішення Київради № 51/1585 від 29 листопада 2001 р. та до рішення Київради № 208/1642 від 27 грудня 2001 р. з питань формування комунальної власності міста Києва" від 21 квітня 2005 р. у додатку 8 до рішення (таблиця 6, розділ "Будинки, які визнані непридатними для проживання, але не переведені в нежитловий фонд (мешканці відселені)" позиції 88 та 104 викладено в такій редакції: "пункт 88 нежилий будинок за адресою: вул. Фрунзе, 64 літера Ц".

Рішенням господарського суду міста Києва від 10 грудня 2007 р. у справі № 2/394 визнано укладеним між Приватним підприємством "Ачи-Кале" та відділом приватизації комунального майна Подільського району м. Києва договір купівлі-продажу нерухомого майна загальною площею 1893,40 м2 по вул. Фрунзе 64, літера Ц, в м. Києві .

22 серпня 2008 р. між Приватним підприємством "Ачи-Кале" та відповідачем укладено договір купівлі-продажу нежилої будівлі, згідно з яким продавець відчужив на користь відповідача нежилу будівлю (літера Ц) в м. Києві по вул. Фрунзе, 64.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, третьої особи 1., наявними в матеріалах справи вищевказаними рішеннями, договором.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2013 р. у справі № 826/3370/13-А встановлено, що будинок за адресою по вул. Фрунзе, 64-А та будинок по вул. Фрунзе, 64-Ц є однією і тією ж будівлею.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть учать ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Заявлені позивачем вимоги стосуються витребування на підставі ст. 388 ЦК України з незаконного володіння відповідача будівлі загальною площею 1789,30 м2, яка розташована по вул. Фрунзе, 64-А у м. Києві .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За змістом ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, який він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Таким чином, предметом віндикаційного позову може бути вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Володіння - це фактичне, фізичне панування над майном, яке передбачає повний фізичний контроль його власника чи законного володільця.

Всупереч вимог ст. 74 ГПК України доказів, того, що спірне майно вибуло з володіння позивача та перебуває у володінні відповідача суду не надано.

З пояснень позивача слідує, що будівля загальною площею 1789,30 м2 по вул. Фрунзе, 64-А у м. Києві перебуває у його фактичному володінні.

Зокрема, у 2016 році ним був встановлений паркан навколо цієї будівлі, а протягом 2018-2019 років виконані ремонтні роботи вказаного паркану.

Це підтверджується наявними у матеріалах справи рахунками-фактурами №№ СФ-000139 від 14 липня 2016 р., СФ-0000230 від 14 грудня 2018 р., довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2016 р., січень 2019 р., актами приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 р., січень 2019 р., платіжними дорученнями № від 20 липня 2016 р., від 19 грудня 2018 р.

Згідно з тими ж поясненнями, які не заперечені відповідачем, доступ до вказаної будівлі є лише у позивача.

Крім того, поясненнями останнього, наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями за період грудня 2013-вересня 2018 років про сплату земельного податку, витягом із інвентаризаційних описів проведення річної інвентаризації основних засобів, МНМА, тимчасових (нетитульних) споруд, нематеріальних активів та капітальних інвестицій Публічного акціонерного товариства "Фармак" за період 2015-2018 років, відомостями про наявні об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості за 2014 рік (Додаток до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), відомостями про наявні земельні ділянки за 2015 рік (Додаток № 1 до податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) стверджується факт здійснення позивачем оплат протягом вказаного періоду земельного податку та податку на нерухомість за належні йому об`єкти нерухомого майна по вул. Фрунзе, 64-А у м. Києві .

Отже, спірне майно фактично перебуває у володінні позивача, який здійснює над ним постійний оперативний контроль.

Той факт, що право власності на це майно зареєстроване також за відповідачем сам по собі не свідчить про вибуття його з володіння позивача.

Виходячи з того, що спірне майно з володіння позивача Публічного акціонерного товариства "Фармак" не вибуло та не перебуває у володінні відповідача, то підстави для задоволення позову про його витребування з чужого незаконного володіння відсутні.

Враховуючи вищенаведене у позові відповідно до вимог ст.ст. 15, 16, 387 ЦК України слід відмовити.

У разі, якщо на думку позивача, відповідачем створені перешкоди у здійсненні його права власності, які навіть не пов`язані з позбавленням його володіння цим майном, то він не позбавлений можливості звернутися за захистом цих прав з належним позовом про усунення таких перешкод.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові Публічного акціонерного товариства "Фармак" м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 23 травня 2019 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар