ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"23" травня 2019 р. Справа№ 910/24269/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

розглянувши матеріали апеляційної скарги б/н від 08.04.2019 (вх. №09.1-04.2/3266/19 від 23.04.2019) Публічного акціонерного товариства "Кримзалізобетон" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2014

у справі №910/24269/14 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни

до: 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Кримзалізобетон"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Символ"

3. Публічного акціонерного товариства "Кримзалізобетон"

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІС-КРИМ"

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "БАНК ФОРУМ" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Кримзалізобетон", Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Символ", Публічного акціонерного товариства "Кримзалізобетон", Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІС-КРИМ" про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.12.2014 у справі №910/24269/14 (повний текст складено 22.12.2014) позов задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Кримзалізобетон", Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Символ", Публічного акціонерного товариства "Кримзалізобетон", Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІС-КРИМ" на користь Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" 3 727 292 грн 73 коп. - простроченої заборгованості по кредиту, 26 978 871 грн 90 коп. - поточної заборгованості по кредиту, 3 695 550 грн 61 коп. - простроченої заборгованості за нарахованими процентами, 94 313 грн 35 коп. - поточної заборгованості за нарахованими процентами, 180 325 грн 24 коп. - пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів, 208 834 грн 21 коп. - пені за несвоєчасне повернення процентів.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач-3 - Публічне акціонерне товариство "Кримзалізобетон" звернувся з апеляційною скаргою б/н від 08.04.2019 (вх. №09.1-04.2/3266/19 від 23.04.2019), просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2014 у справі №910/24269/14 та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі викладено клопотання про визнання поважною причину пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження, поновити пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2019 апеляційну скаргу б/н від 08.04.2019 (вх. №09.1-04.2/3266/19 від 23.04.2019) Публічного акціонерного товариства "Кримзалізобетон" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2014 у справі №910/24269/14 залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду без поважних причин та не наданням доказів направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам справи. При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду визнала неповажною вказану заявником причину пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2014, про що зазначено в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху. Запропоновано заявнику, в порядку ст. 260 ГПК України, вказати інші причини для поновлення строку на оскарження.

Для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків апелянту встановлено строк протягом 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Повідомлено Публічне акціонерне товариство "Кримзалізобетон", що при невиконанні вимог даної ухвали щодо обгрунтування інших поважних причин пропуску процесуального строку на оскарження рішення суду першої інстанції, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.ст. 260, 261 ГПК України.

10.05.2019 представник апелянта отримав копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

15.05.2019 скаржник - Публічне акціонерне товариство "Кримзалізобетон" подав до суду клопотання про усунення недоліків, подав клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Обгрунтовуючи причини пропуску процесуального строку, апелянт стверджує, що про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/24269/14 йому не було відомо, що він не отримував повний текст рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2014 року. Апелянт стверджує, що про існування даного рішення Господарського суду міста Києва він дізнався лише 25.03.2019, а відтак з урахуванням норм ст. 256 ГПК України, апелянт просить визнати причину пропуску процесуального строку поважною.

Згідно матеріалів справи, оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва постановлено 16.12.2014, тобто останній день встановленого законом 10-ти денного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, у відповідності до ст. 93 ГПК України (в редакції чинній на момент прийняття рішення), припадає на 26.12.2014. Однак, скаржник звернувся з апеляційною скаргою лише 23.04.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 3, 4 ст. 260 ГПК України, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними, то судом виноситься ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, при цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, про розгляд спору про стягнення з поручителів та боржника солідарно боргу за кредитним договором №0017/07/21-KLI від 28.04.2007 р. сторонам було відомо ще в 2013 році, оскільки саме в 2013 році ПАТ «Банк Форум» звернувся з позовом про стягнення 34 885 188,04 грн до Господарського суду міста Севастополя.

Ухвалою Господарського суду міста Севастополя провадження у справі №919/1231/13 було зупинено у зв`язку з призначенням експертизи.

У відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», який набрав чинності з 27.04.2014 змінено територіальну підсудність судових справ, у зв`язку з неможливістю здійснення правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, змінено підсудність судових справ, підсудних судам розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя та визначено розгляд господарських справ Господарського суду міста Севастополя - Господарському суду міста Києва.

Згідно приписів зазначеного Закону, справи, що перебувають у провадженні судів, розташованих на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, та розгляд яких не закінчено, передаються судам відповідно до встановленої цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня набрання цим законом чинності або з дня встановлення такої підсудності.

Відповідно роз`яснення Вищого господарського Суду України (інформаційним листом від 15.05.2014 за №01-06/615/14) у разі неможливості передачі матеріалів справи з господарського суду, розташованого на тимчасово окупованих територіях, до господарського суду, який має розглянути відповідну заяву (клопотання), вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, що є достатніми для прийняття судового рішення.

Оскільки, Господарським судом міста Севастополя до Господарському суду міста Києва справу не передано, позивач звернувся до суду із заявою про вчинення подальших процесуальних дій за позовом Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Кримзалізобетон", Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотий Символ", Відкритого акціонерного товариства "Кримзалізобетон" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Кримзалізобетон") та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛІС-КРИМ" про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №0017/07/21-KLI від 28.04.2007 р. у сумі 34 885 188,04 гр, долучивши до заяви копії документів позовної заяви; кредитного договору (з додатковими угодами до нього); меморіальних ордерів; розрахунку заборгованості по кредитному договору; договору поруки №0017/07/21-KLI-02 від 28.04.2007 р. (з додатковими угодами); договору поруки №0017/07/21-KLI-01 від 28.04.2007 р. (з додатковими угодами); копії процесуальних документів Господарського суду міста Севастополя у справі №919/1231/13.

На підставі поданих позивачем документів Господарським судом міста Києва 10.11.2017 було порушено провадження у справі №910/24269/14 та 16.12.2014 року прийнято рішення, яке є предметом оскарження.

На виконання рішення суду були видані накази на примусове виконання рішення від 12.01.2015 року у справі №910/24269/14.

Більш того, 22.09.2016 позивачем подано до суду скаргу на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у даній справі №910/24269/14. Докази про повідомлення учасників справи про місце, час та дату судового засідання щодо розгляду скарги у даній справі містяться в матеріалах справи (а.с. 190-193 т. 1).

Особи, які зареєстровані та знаходяться на території окупованої території Автономної Республіки Крим, судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції про розгляд справи були повідомлені у спосіб передбачений законом, а саме шляхом опублікування на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/) інформації про час та місце проведення судового засідання (а.с. 231, 240 т. 1).

Ухвала суду першої інстанції від 08.02.2017 та постанова суду апеляційної інстанції від 25.05.2017 переглядались Верховним Судом, про призначення судового засідання учасників справи було повідомлено (а.с. 12-15, 23-26 т.2).

З огляду на наведене, враховуючи, що судами було здійснено всі необхідні заходи щодо повідомлення учасників справи про розгляд даної справи, апелянт вважається таким, що повідомлений належним чином.

Скаржник, в поданій ним заяві в обгрунтування причин пропуску процесуального строку, стверджує, що починаючи з 27.06.2017 внаслідок окупації Автономної Республіки Крим та Севастополя було тимчасово обмежено доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень, що позбавило його можливості отримати будь-яку інформацію по даній справі. Вважає наведені причини поважними та такими, що обумовлені обставинами непереборної сили.

Однак, апелянт не навів обґрунтованих обставин, які у період з 16.12.2014 (оголошення рішення) перешкоджали підготувати апеляційну скаргу та подати її до суду апеляційної інстанції у визначений законом строк. При цьому, не виключено тої обставини, що сторона могла знати про розгляд даної справи та не була позбавлена можливості звернутись з апеляційною скаргою протягом чотирьох років, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі "Мушта проти України", no. 8863/06, від 18.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У справі "Пономарьов проти України", no. 3236/03, від 03.04.2008 Європейський суд з прав людини зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення у справі "Устименко проти України").

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення у справі "Устименко проти України").

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Також, у відповідності до сталої практики Європейського суду з прав людини, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа "Олександр Шевченко проти України" від 26.04.2007 року, справа "Трух проти України" від 14.10.2003 року).

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що апелянтом не наведено переконливих обставин та не надано на їх підтвердження відповідних доказів, які б підтверджували існування обставин, що перешкоджали Публічному акціонерному товариству "Кримзалізобетон" подати апеляційну скаргу впродовж розумного строку.

В заяві про поновлення пропущеного процесуального строку, скаржником не наведено обгрунтованх обставин, які позбавили відповідача-3 ознайомитись чи отримати повний текст оскаржуваного рішення з дня проголошення - 16.12.2014 в найкоротший термін.

Приймаючи до уваги вказане, Північний апеляційний господарський суд, керуючись ст. 119, 256, 260 ГПК України, не знайшов підстав для визнання причин пропуску встановленого законом процесуального строку на апеляційне оскарження поважними.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на відсутність доказів, які б підтверджували поважність пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції визнає наведені скаржником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції неповажними та відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.ст. 260, 261 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 234, 260, п. 4 ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою б/н від 08.04.2019 (вх. №09.1-04.2/3266/19 від 23.04.2019) Публічного акціонерного товариства "Кримзалізобетон" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2014 у справі №910/24269/14.

2. Повернути Публічному акціонерному товариству "Кримзалізобетон" апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2014 у справі №910/24269/14 разом з доданими до неї матеріалами.

3. Копію ухвали Північного апеляційного господарського суду надіслати учасникам апеляційного провадження.

4. Матеріали справи №910/24269/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська