СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р. Справа №917/1407/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В. , суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі судового засідання Довбиш А.Ю.,

за участю представників учасників справи:

позивача Іващенка О.Г., витяг з розпорядження №111 від 01.06.2011,

відповідача Денисенка В.М., посв. №1675 від 23.11.2018, дов. №26/02/19 від 26.02.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест» (вх.№828П/1 від 14.03.2019) на рішення Господарського суду Полтавської області від 11.12.2017 (м. Полтава, суддя Кульбако М.М.) у справі №917/1407/17,

за позовом Управління з питань комунального майна та земельних відносин Лубенської міської ради, м. Лубни, Полтавська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест», м. Дніпро,

про визнання договору оренди землі укладеним, -

ВСТАНОВИЛА:

Лубенська міська рада в особі Управління з питань комунального майна та земельних відносин звернулась до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест» про визнання укладеним договору оренди землі на земельну ділянку площею 0,1707 га, кадастровий номер :06:006:0099, що знаходиться в м. Лубни по пл. Ярмаркова, 30-а в редакції запропонованій орендодавцем, посилаючись на те, що відповідач користується земельною ділянкою комунальної власності без документів, що посвідчують право користування землею.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 11.12.2017 позов задоволено. Визнано укладеним договір в редакції, визначеній у рішенні. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест» на користь Управління з питань комунального майна та земельних відносин Лубенської міської ради 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить рішення Господарського суду Полтавської області від 11.12.2017 у справі №917/1407/17 скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції по справі апелянт зазначає, що через електронний запит до Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку за кадастровим номером, вказаним у договорі, отримано відомості про те, що інформація про державну реєстрацію земельної ділянки в реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня. З огляду на відсутність державної реєстрації права власності на земельну ділянку, судом першої інстанції не перевірено той факт, що спірна земельна ділянка не набула цивільної оборотоздатності, а отже, відсутні підстави для укладення договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі №917/1407/17. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест». Зупинено дію рішення Господарського суду Полтавської області від 11.12.2017 у справі №917/1407/17. Призначено справу до розгляду на 03.04.2019.

Від Виконавчого комітету Лубенської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№3201 від 29.03.2019), в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зокрема, позивач зазначив, що згідно норм чинного законодавства реєстрацію похідних речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності можна проводити не після державної реєстрації права власності держави або територіальної громади на ці земельні ділянки, а одночасно з реєстрацією похідного речового права на земельну ділянку.

02.04.2019 апелянт надіслав суду апеляційної інстанції клопотання (вх.№3337), в якому просить відкласти розгляд справи, у зв`язку із неможливістю уповноваженого представника відповідача бути присутнім в призначеному судовому засіданні.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.04.2019 розгляд справи відкладено на 20.05.2019.

В судовому засіданні 20.05.2019 відповідач вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити її в повному обсязі. Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши пояснення уповноважених представників, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.03.2010 ТОВ «АТБ-Інвест» є власником нерухомого майна, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Лубни, пл. Ярмаркова (пл. Жовтнева АДРЕСА_1 буд. 30-А (тридцять «а»). Майно розташоване на земельній ділянці площею 0,1693 га.

В зв`язку з придбанням нежитлового приміщення, ТОВ «АТБ-Інвест» звернулось до Лубенської міської ради з листом від 07.04.2010 за №6/07-04, в якому просило дозволити розробити технічну документацію із землеустрою та передати в оренду земельну ділянку площею 0, 1693 га, що розташована за адресою: м. Лубни, пл. Ярмаркова, 30-А.

Рішенням 58 сесії Лубенської міської ради V скликання від 26.08.2010 «Про вилучення, надання земельних ділянок у власність та користування юридичним і фізичним особам для різного цільового призначення», п. 36 якого вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання договору оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення на пл. Ярмарковій, 30-А, на загальну площу 0,1693 га та передати дану земельну ділянку в оренду терміном на п`ять років ТОВ «АТБ-Інвест» згідно ст. 93 Земельного кодексу України за цільовим призначенням - землі комерційного використання.

23.11.2010 рішенням 2 сесії Лубенської міської ради VI скликання прийнято рішення «Про вилучення, надання земельних ділянок у власність та користування юридичним і фізичним особам для різного цільового призначення», п. 22 якого вирішено внести зміни в п. 36 рішення Лубенської міської ради від 26.08.2010 «Про вилучення, надання земельних ділянок у власність та користування юридичним і фізичним особам для різного цільового призначення» щодо площі земельної ділянки ТОВ «АТБ-Інвест» та викладено його в новій редакції:

- затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання договору оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення на пл. Ярмарковій, 30-А, загальною площею 0,1707 га ТОВ «АТБ-Інвест», юридична адреса: Дніпропетровська обл., смт. Ювілейне, вул. Теплична, 27с;

- припинити право оренди ПП «ВБФ «Лубни-Будмайдан» на земельну ділянку на пл. Ярмарковій, 30-А, загальною площею 0,1693 га у зв`язку з переходом права власності на будівлі та споруди ТОВ «АТБ-Інвест»;

- згідно статті 93 Земельного кодексу України передати в оренду терміном на 5 років ТОВ «АТБ-Інвест» земельну ділянку на пл. Ярмарковій, 30-А, загальною площею 0,1707 га за цільовим призначенням - землі комерційного використання.

Пунктом 27 вказаного рішення зобов`язано юридичних осіб в місячний термін укласти з міською радою договір на оренду землі та зареєструвати право власності в установленому законодавством порядку.

Станом на липень місяць 2017 року договір оренди земельної ділянки відповідачем не укладено, орендна плата не справляється.

07.06.2017 Лубенська міська рада направила ТОВ «АТБ-Інвест» проект договору оренди в двох примірниках для підписання, однак відповідач договір не оформив, продовжує користуватись земельною ділянкою без правовстановлюючих документів. Відповідні обставини зумовили подання позову.

Суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення дійшов висновку, що не оформлення документів на право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться належне відповідачу нерухоме майно, є доведеним фактом та виникло з вини відповідача внаслідок його бездіяльності, отже, позовні вимоги відповідають нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи, підтверджені належними і допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Досліджуючи обставини справи, норми законодавства, які підлягають застосуванню у даній справі, та надаючи оцінку доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, в томі числі і надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Тобто, розпорядження землями від імені Українського народу здійснюють органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття відповідних рішень як результат свого волевиявлення.

За приписами пункту 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

В силу ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За приписами ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» визначено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування-орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

З аналізу наведених положень законодавства, які регулюють земельні правовідносини, вбачається, що надання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в оренду шляхом укладення відповідного договору здійснюється на підставі рішення ради, прийнятого за результатами розгляду заяви (клопотання) особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, поданої відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі». При цьому підставою набуття відповідного права користування земельною ділянкою є саме рішення ради, на підставі якого відповідно до ст. 125 ЗК України оформляється право оренди земельної ділянки шляхом укладення договору як документу, що посвідчує право на земельну ділянку.

При застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є власником нерухомості, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Лубни, пл. Ярмаркова (пл. Жовтнева) АДРЕСА_2 буд. 30-А (тридцять «а»).

Однак, в порушення вищенаведених норм закону відповідач, належним чином не оформив право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться належне останньому нерухоме майно. Доказів протилежного в матеріали справи не подано. Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією

Згідно зі ст.2 Земельного кодексу України земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб`єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об`єктами - землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні паї (частки).

Зі статей 13, 14 Конституції України, статей 177, 181, 324 ЦК України, статті 148 ГК України вбачається, що земля та земельні ділянки є об`єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК України підвідомчі господарським судам.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2005 №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв`язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних інтересів, у тому числі отримання Державного акту на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного суду України від 11.11.2014 та від 18.11.2014.

Відповідно до вимог чинного законодавства України обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність позивачем права на укладання договору оренди землі з відповідачем за рішенням суду, оскільки позивачем дотримано процедуру переддоговірного спору, надано відповідачу примірник договору для підписання і позивач, не отримавши примірника, підписаного сторонами договору, звернувся до суду.

Щодо посилань апелянта на те, спірна земельна ділянка не набула цивільної оборотоздатності, а отже, відсутні підстави для укладення договору оренди земельної ділянки, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, спірній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер: :06:006:0099. Також згідно вказаного Витягу, датою державної реєстрації земельної ділянки є 01.04.2011; форма власності комунальна. Таким чином, твердження апелянта не підтверджені матеріалами справи та належними документами.

Крім того, відповідно до ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або користування (постійне користування, оренду, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) можуть прийматися за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав.

Під час проведення державної реєстрації права користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) земельними ділянками державної чи комунальної власності, право власності на які не зареєстровано в Державному реєстрі прав, державний реєстратор одночасно з проведенням такої реєстрації проводить також державну реєстрацію права власності на такі земельні ділянки без подання відповідної заяви органами, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування.

Таким чином, згідно вищевказаних норм законодавства, реєстрацію похідних речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності (постійного користування), оренди, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) тощо) можна проводити не після державної реєстрації права власності держави або територіальної громади на ці земельні ділянки, а одночасно з реєстрацією похідного речового права на земельну ділянку.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційних вимог, оскільки доводи, викладені апелянтом не спростовують вищенаведених висновків.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 11.12.2017 у справі №917/1407/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.05.2019.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян