ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р. м. Київ Справа № 911/294/19

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/294/18

за позовом Приватного акціонерного товариства «Старокостянтинівський спеціалізований кар`єр», с. Красносілка, Хмельницька область

до Фізичної особи-підприємця Бурлачука Станіслава Сергійовича,

м. Біла Церква

про стягнення 163 779,77 грн.

Представники:

від позивача: Пастух В.Л., довіреність № 1 від 03.01.2019;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство Старокостянтинівський спеціалізований кар`єр» (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Бурлачука Станіслава Сергійовича (надалі-відповідач) про стягнення 163 779,77 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору підряду № 3/02-17 від 06.02.2017.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.02.2019 відкрито провадження у справі № 911/294/19, розгляд справи в порядку загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 27.02.2019.

Ухвалою суду від 27.02.2019 підготовче засідання у справі № 911/294/19 відкладено на 18.03.2019.

Ухвалою суду від 18.03.2019 закрито підготовче провадження у справі № 911/294/19, розгляд справи по суті призначено на 10.04.2019.

В судових засіданнях представником позивача підтримані позовні вимоги вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Відповідач або його представник в судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов до суду не надав. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення відповідачу поштових відправлень щодо ухвал суду від 27.02.2019 та 18.03.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2017 між Публічним акціонерним товариством «Старокостянтинівський спеціалізований кар`єр» (з 03.05.2017 зміна організаційно-правової форми на Приватне акціонерне товариство «Старокостянтинівський спеціалізований кар`єр») (позивач, замовник) та Фізичною особою-підприємцем Бурлачуком Станіславом Сергійовичем (відповідач, виконавець) укладено Договір підряду № 3/02-17, відповідно до умов п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання робіт, зокрема, внесення змін до робочого проекту розробки та гірничо-технічної рекультивації Красносілківського родовища гранітів та мігматитів у Старокостянтинівському районі Хмельницької області; коректування проекту гірничого відводу Красносілківського родовища гранітів та мігматитів у Старкостянтинівському районі Хмельницької області. Зміст і об`єми роботи в цілому і по етапах визначаються додатком до договору, узгодженим сторонами, який є невід`ємною частиною договору.

Строк виконання робіт 3 місяці (п. 1.3 договору).

Умовами п. 1.4 договору визначено, що замовник зобов`язаний надати виконавцю вихідні техніко-економічні й інженерні дані та перерахувати аванс у розмірі 80 % від суми, визначеної у договорі, до початку виконання робіт. Остаточний розрахунок здійснюється замовником не пізніше 10 днів після підписання двостороннього акту приймання-здачі виконаної роботи.

Загальна вартість робіт по договору відповідно до погодженої договірної ціни та кошторису, які є невід`ємними частинами договору, становить 210 000,00 грн. (п. 2.1 договору).

Оплата виконаних робіт проводиться замовником у строки, відповідно до календарного плану, який є невід`ємною частиною договору (додаток № 1), з разовим платежем у розмірі 80 % від вартості робіт. Платіж перераховується виконавцем не пізніше 10 банківських днів після підписання договору (п. 2.1.1 договору).

Після закінчення виконання робіт в цілому виконавець зобов`язаний повідомити замовника, після чого сторони складають двосторонній акт приймання-здачі робіт в 2 примірниках (п. 3.1 договору).

Проектна документація видається замовнику у 2 примірниках (п. 3.2 договору).

У випадку, якщо у замовника виявляться зауваження чи претензії по виконаній роботі, він має право протягом 10 днів заявити про виявленні недоліки виконавцю, про що складається двосторонній акт (п. 3.4 договору).

Між сторонами у справі були підписані Додатки №№ 1, 2 до договору «Календарний план робіт» та «Протокол погодження договірної ціни на винесення змін до проекту розробки, проекту гірничотехнічної рекультивації та проекту гірничого відводу Красносілківського родовища гранітів та мігматитів у Старокостянтинівському районі Хмельницької області».

Так, з наявних в матеріалах справи доказів, вбачається, що позивачем на виконання умов договору було перераховано відповідачу в рахунок авансу 168 000,00 грн., про що свідчать платіжні доручення № 18 від 21.02.2017 на суму 100 000,00 грн. та № 66 від 28.02.2017 на суму 68 000,00 грн.

Проте, за твердженням позивача, відповідач в порушення умов договору роботи щодо внесення змін до робочого проекту розробки та гірничо-технічної рекультивації Красносілківського родовища гранітів та мігматитів у Старокостянтинівському районі Хмельницької області; коректування проекту гірничого відводу Красносілківського родовища гранітів та мігматитів у Старкостянтинівському районі Хмельницької області, у строки визначені договором та планом виконання робіт не виконав, суму авансу в розмірі 168 000,00 грн. не повернув.

У зв`язку з чим, 24.05.2018 позивач звернувся до відповідача із претензією № 911 від 24.05.2018, надіслання якої підтверджується наявною в матеріалах справи копією опису вкладення у цінний лист від 24.05.2018, в якій вимагав від відповідача протягом 7 календарних днів, з дня отримання претензії повернути сплачені кошти в сумі 168 000,00 грн.

У відповідь, листом № 2 від 30.05.2018 відповідач визнав несвоєчасність виконання ним обумовлених договором робіт та зобов`язався у строк до 30.08.2018 повернути отриманий від позивача аванс в сумі 168 000,00 грн.

Згідно з меморіальним ордером № @2PL265129 від 03.08.2018, відповідачем перераховано на рахунок позивача 15 000,00 грн., кошти в сумі 153 000,00 грн. залишені відповідачем не повернуті.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Приписами статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За твердженнями позивача, відповідач свої зобов`язання щодо виконання робіт та передачі їх у встановленому порядку та строки не виконав, використання суми авансу відповідно до умов договору актами приймання виконаних робіт та/або проміжним актом про використання коштів за призначенням не підтвердив.

Відповідач або його представник в судові засідання не з`явився, письмових пояснень чи доказів повернення авансу суду не надав, факт порушення відповідачем зобов`язань судом встановлено та по суті не оспорений відповідачем.

Таким чином, оскільки позивачем на підставі Договору підряду № 3-02/17 від 06.02.2017 було перераховано відповідачу в рахунок авансу 168 000,00 грн., проте, відповідач в порушення умов договору та взятих на себе зобов`язань роботи обумовлені договором не виконав та лише частково повернув суму авансового внеску, вимога позивача про стягнення з відповідача 153 000,00 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача 7 887,44 грн. інфляційних втрат та 2 892,33 грн. 3 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статті 625 Цивільного кодексу України визначає загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора

Таким чином, статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено можливість стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення саме грошового зобов`язання.

За своєю суттю обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов`язання в розумінні статті 625 Цивільного кодексу України.

Стягнення з відповідача суми авансу не є наслідком порушення ним грошового зобов`язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав - повернення сплаченої попередньої оплати за не виконання робіт.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 916/75/18.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку щодо відмови позивачу в частині стягнення з відповідача 7 887,44 грн. інфляційних втрат та 2 892,33 грн. 3 % річних, нарахованих на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, на суму авансу.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бурлачука Станіслава Сергійовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Старокостянтинівський спеціалізований кар`єр» (31134, Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Красносілка, вул. Кар`єрна, 26, ) 153 000 (сто п`ятдесят три тисячі) грн. 00 коп. суму авансу та 2 295 (дві тисячі двісті дев`яносто п`ять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 17.05.2019.

Суддя О.О. Христенко