Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"24" травня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/476/19

Господарський суд Житомирської області у складі судді Кравець С.Г.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (м.Київ)

до Фізичної особи-підприємця Козанчука Андрія Олександровича ( АДРЕСА_1 )

про видачу судового наказу в порядку наказного провадження за вимогою про стягнення 78571,17грн заборгованості за кредитним договором від 04.05.2018.

Без виклику учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Житомирської області надійшла заява Акціонерного товариства КБ "Приватбанк" з вимогою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Козанчука Андрія Олександровича 78571,17грн заборгованості за кредитним договором від 04.05.2018, з яких: 53333,32грн заборгованість за кредитом, 6693,34грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 11130,41грн заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 7414,10грн пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, а також сплачений судовий збір.

В обґрунтування заяви АТ КБ "Приватбанк" від 04.05.2019 зазначило наступне.

04.05.2018 Фізичною особою - підприємцем Козанчуком Андрієм Олександровичем було підписано заяву про відкриття поточного рахунку у Банку шляхом приєднання через систему інтернет-клієнт-банкінг до "Умов та правил надання послуг "КУБ", тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом складають договір банківського обслуговування б/н від 04.05.2018, взявши на себе зобов`язання виконувати умови договору.

На підставі договору банком було встановлено ФОП Козанчук А.О. кредитний ліміт на поточний рахунок.

Банк зазначає, що він виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, надавши боржнику кредитний ліміт у встановленому розмірі - 80000,00грн, а боржник у свою чергу неналежно виконував умови договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про видачу судового наказу та подані заявником докази, суд дійшов висновку про часткову відмову у видачі судового наказу з таких підстав.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.3 ч.1. ст.152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

В заяві АТ КБ "Приватбанк" від 04.05.2019 про видачу судового наказу окрім суми основної заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, заявником заявлено до боржника вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 7414,10грн.

Згідно ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нормами статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Таким чином, пеня за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а являється видом штрафних санкцій, яку сторона зобов`язання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання зобов`язань та у випадку, якщо відповідальність у вигляді пені була передбачена договором.

Вимоги в частині стягнення пені в сумі 7414,10грнгрн не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, оскільки пеня не є заборгованістю за договором, а являється штрафною санкцією, вимоги про сплату пені у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті ( п.7 ч.1 ст. 155 ГПК України).

Процесуальний механізм наказного провадження не вимагає від суду встановлення підстав застосування до боржника пені, її розміру, періоду нарахування, строку позовної давності тощо.

На підставі викладеного, вимоги про стягнення пені не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Згідно ч.3 ст.152 ГПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Таким чином, відповідно до приписів ст.148 ГПК України, судовий наказ підлягає видачі тільки в частині вимог про стягнення 53333,32грн заборгованість за кредитом, 6693,34грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 11130,41грн заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії. При цьому, заявлена до стягнення сума пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 7414,10грн не може бути предметом розгляду в порядку наказного провадження, оскільки не має ознак безспірності, наявність якої є обов`язковою умовою для видачі судового наказу.

Враховуючи викладене, у видачі судового наказу в частині стягнення з фізичної особи-підприємця Козанчука Андрія Олександровича пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 7414,10грн слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 147, 148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству Комерційного банку "Приватбанк" у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Козанчука Андрія Олександровича пені в сумі 7414,10грн за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором від 04.05.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана: 24 травня 2019 року.

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - до матеріалів заяви

2,3 - сторонам (рек.з пов.)