ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2019 р. Справа№ 910/326/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Калатай Н.Ф.

Мартюк А.І.

без виклику (повідомлення) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 25.02.2019 (повний текст складено 26.02.2019)

про повернення зустрічної позовної заяви

у справі №910/326/19 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю

"ДТЕК Східенерго",

2) Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго",

3) Публічного акціонерного товариства "Центренерго",

4) Публічного акціонерного товариства "Київенерго",

5) Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго",

6) Акціонерного товариства

"ДТЕК Дніпровські Електромережі"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Державне підприємство "Енергоринок"

про визнання рішення частково недійсним

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Донбасенерго" (далі - ПАТ "Донбасенерго") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" (далі - ТОВ "ДТЕК СХІДЕНЕРГО"), Акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" (далі - АТ "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО"), Публічного акціонерного товариства "ЦЕНТРЕНЕРГО" (далі - ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО"), Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (далі - ПАТ "Київенерго"), Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" (далі - АТ "Хмельницькобленерго"), Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі") про визнання недійсним пункту 2 рішення Ради ОРЕ від 27.12.2018 про скасування рішення Ради ОРЕ від 26, 31.08.2016 протоколу №16 (п. 18.1 та п. 18.2) щодо змін до додатка 2 до договору між членами оптового ринку електричної енергії України (Правила оптового ринку електричної енергії України, погоджені постановою НКРЕ від 09.08.2012 №1028) у частині мінімально допустимого складу обладнання Слов`янської ТЕС ПАТ "Донбасенерго" та повідомлення Міненерговугілля України та НКРЕКП про відміну рішення Ради ОРЕ.

21.02.2019 ТОВ "ДТЕК Східенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва в межах справи №910/326/19 із зустрічною позовною заявою до ДП "Енергоринок" про зобов`язання ДП "Енергоринок" виконати п. 2.2. рішення Ради ОРЕ від 27.12.2018, оформлене протоколом позачергових зборів Ради ОРЕ №23 шляхом повідомлення Антимонопольного комітету України щодо відкликання заяви про надання дозволу на узгоджені дії у частині мінімально допустимого складу обладнання Слов`янської ТЕС ПАТ "Донбасенерго" та повідомлення Міненерговугілля України та НКРЕКП про відміну рішення ОРЕ від 26,31.08.2016 (пункт 18.1 протоколу №16) в частині затвердження змін до Правил ОРЕ у частині мінімально допустимого складу обладнання Слов`янської ТЕС ПАТ "Донбасенерго", якими було збільшено мінімально допустиму кількості корпусів енергоблока №7, що мають перебувати в роботі, з одного до двох (з 300 МВ до 560 МВт).

Обгрунтування зустрічної позовної заяви зводяться до того, що Антимонопольний комітет України та НКРЕКП не були офіційно повідомлені про відміну Рішення від 26,31.06.2016 (на що в свою чергу спрямований п.2.2 Рішення від 27.12.2018), відповідно останні можуть погодити зазначене рішення, внаслідок чого воно набуде чинності, а отже безпосередньо вплине на ТОВ "ДТЕК Східенерго", адже збільшення мінімального складу обладнання Слов`янської ТЕС ПАТ "Донбасенерго" призведе до фактичного підвищення гарантованого обсягу закупівлі електричної енергії у ПАТ "Донбасенерго".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/326/19 зустрічну позовну заяву ТОВ "ДТЕК Східенерго" до ДП "Енергоринок" про зобов`язання виконати рішення Ради ОРЕ повернуто заявнику.

Суд першої інстанції ухвалюючи своє рішення дійшов висновку, що суб`єктний склад правовідносин за зустрічним позовом є іншим ніж той, що зазначений у первісній позовній заяві, адже особа, яка за первісним позовом є третьою особою без самостійних вимог на предмет спору, у зустрічній позовній заяві зазначена в якості відповідача.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, ТОВ "ДТЕК Східенерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/326/19 та ухвалити нове рішення, яким прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду та об`єднати її в одне провадження з первісним позовом у справі №910/326/19, матеріали вказаної справи передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права. Зокрема скаржник зазначає про те, що при поданні зустрічної позовної заяви останнім були дотримані вимоги господарського процесуального кодексу України, оскільки ТОВ "ДТЕК Східенерго" є відповідачем у справі №910/326/19 та подана зустрічна позовна заява взаємопов`язана з первинним позовом.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2019 апеляційну скаргу ТОВ "ДТЕК Східенерго" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Згідно із ч. 3 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із частиною 2 коментованої норми, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 ГПК України: про відмову у видачі судового наказу; про зустрічне забезпечення, зміну чи скасування зустрічного забезпечення; про повернення заяви позивачеві (заявникові); про передачу справи на розгляд іншого суду; про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк; про зупинення провадження у справі; про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення; про відмову у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду; про повернення заяви про скасування рішення третейського суду; про повернення заяви про видачу наказу за рішенням третейського суду без розгляду; про залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що вона підпадає під п. 6 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №910/326/19 за апеляційною скаргою ТОВ "ДТЕК Східенерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2019. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Роз`яснено учасникам апеляційного провадження право подати до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку вказаному п. 3 резолютивної частини зазначеної ухвали.

09.04.2019 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ПАТ "Донбасенерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що зустрічна позовна заява подана до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у справі, а відтак підлягає поверненню на підставі ч. 4 ст. 180, ч. 5 ст. 174, ст. 173 ГПК України. Відповідно ПАТ "Донбасенерго" просить суд залишити апеляційну скаргу ТОВ "ДТЕК Східенерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 без задоволення, змінивши лише мотивувальну частину оскаржуваної ухвали.

10.04.2019 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ДП "Енергоринок" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить суд залишити апеляційну скаргу ТОВ "ДТЕК Східенерго" без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/326/19 без змін.

У відповідності до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, ПАТ "Донбасенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до ТОВ "ДТЕК СХІДЕНЕРГО", АТ "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО", ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО", ПАТ "Київенерго", АТ "Хмельницькобленерго", АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" про визнання недійсним пункту 2 рішення Ради ОРЕ від 27.12.2018 про скасування рішення Ради ОРЕ від 26, 31.08.2016 протоколу №16 (п. 18.1 та п. 18.2) щодо змін до додатка 2 до договору між членами оптового ринку електричної енергії України (Правила оптового ринку електричної енергії України, погоджені постановою НКРЕ від 09.08.2012 №1028) у частині мінімально допустимого складу обладнання Слов`янської ТЕС ПАТ "Донбасенерго" та повідомлення Міненерговугілля України та НКРЕКП про відміну рішення Ради ОРЕ.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення Ради ОРЕ від 27.12.2018 прийняте без дотримання вимог договору між членами оптового ринку електричної енергії України від 15.11.1996, суперечить процедурі, яка регламентована пунктом 1.1.2. Правил ОРЕ (додаток №2 до ДЧОРЕ) та є протиправним в частині скасування рішення Ради ОРЕ від 26, 31.08.2016 протокол №16, а тому п. 2 рішення Ради ОРЕ підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/326/19. Вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Крім того, залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів - Державне підприємство "Енергоринок".

21.02.2019 ТОВ "ДТЕК Східенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва в межах справи №910/326/19 із зустрічною позовною заявою до ДП "Енергоринок" про зобов`язання ДП "Енергоринок" виконати п. 2.2. рішення Ради ОРЕ від 27.12.2018, оформлене протоколом позачергових зборів Ради ОРЕ №23 шляхом повідомлення Антимонопольного комітету України щодо відкликання заяви про надання дозволу на узгоджені дії у частині мінімально допустимого складу обладнання Слов`янської ТЕС ПАТ "Донбасенерго" та повідомлення Міненерговугулля України та НКРЕКП про відміну рішення ОРЕ від 26,31.08.2016 (пункт 18.1 протоколу №16) в частині затвердження змін до Правил ОРЕ у частині мінімально допустимого складу обладнання Слов`янської ТЕС ПАТ "Донбасенерго", якими було збільшено мінімально допустиму кількість корпусів енергоблока №7, що мають перебувати в роботі, з одного до двох.

Ухвалою суду першої інстанції повернуто ТОВ "ДТЕК Східенерго" зустрічну позовну заяву до ДП "Енергоринок" про зобов`язання виконати рішення Ради ОРЕ у справі № 910/326/19.

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно зі ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачем і відповідачем можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

За змістом ч. 2 ст. 46 та ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Отже, одним із спеціальних прав відповідача, яке водночас є процесуальною формою захисту його інтересів, згідно з господарським процесуальним законом визначено право відповідача пред`явити зустрічний позов саме до позивача за первісним позовом.

Зустрічний позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів (зокрема, й від первісного). По-перше, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом; пред`являється він до первісного позивача. По-друге, подання зустрічного позову є можливим лише до винесення судом першої інстанції рішення за первісним позовом. По-третє, зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому:

- обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору. Взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах;

- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись;

- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю чи частково.

Зустрічний позов - це позов, що подається відповідачем до позивача для одночасного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача.

Згідно до вимог ч.ч. 1, 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що у первісній позовній заяві ПАТ "Донбасенерго" звертається з позовом до ТОВ "ДТЕК СХІДЕНЕРГО", АТ "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО", ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО", ПАТ "Київенерго", Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - ДП "Енергоринок" про визнання недійсним пункту 2 рішення Ради ОРЕ від 27.12.2018.

За зустрічним позовом ТОВ "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" звертається до суду із зустрічними вимогами до ДП "Енергоринок" (третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) про зобов`язання останнього виконати п.2.2. рішення Ради ОРЕ від 27.12.2018.

Отже колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що суб`єктний склад правовідносин за зустрічним позовом є іншим ніж той, що зазначений у первісній позовній заяві, адже особа, яка за первісним позовом є третьою особою без самостійних вимог на предмет спору, у зустрічній позовній заяві зазначена в якості відповідача.

Правовий статус третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, визначається ст. 50 ГПК України. За змістом цієї статті, з урахуванням положень ст. 42 цього Кодексу, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, процесуальними правами щодо визначення підстав та предмета позову чи їх зміни не наділені.

За таких умов, колегія суддів вважає, що Господарський суд міста Києва здійснив належне дослідження обставин справи №910/326/19 та відповідно подана ТОВ "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" позовна заява не є зустрічною позовною заявою в розумінні ст. 180 ГПК України, оскільки подана не до належної сторони судового процесу.

Щодо обґрунтування ПАТ "Донбасенерго" у відзиві на апеляційну скаргу стосовно зміни мотивувальної частини оскаржуваної ухвали суду на підставі ч. 4 ст. 180, ч. 5 ст. 174, ст. 173 ГПК України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ТОВ "ДТЕК СХІДЕНЕРГО" не зверталося з позовом до ДП "Енергоринок", а товариством було подано саме зустрічну позовну заяву, що унеможливлює застосування до цих правовідносин вказаних приписів закону в цьому випадку.

Відповідно до частини шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що вказані обставини не позбавляють останнього права у встановленому законодавством порядку передати спір на вирішення суду в окремому позовному провадженні за загальними правилами подання позовів.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ за своєю природою потребує регулювання з боку держави, яке може змінюватися у часі та просторі відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб. Встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із пунктом 1 статті 6, якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Станев проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], заява № 36760/06, п. 230, ECHR 2012). Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

Відповідно до обставин цієї справи, суд апеляційної інстанції зауважує, що в цьому випадку обмеження пов`язані із різним суб`єктним складом правовідносин за зустрічним позовом ніж тим, що зазначений у первісній позовній заяві, оскільки ДП "Енергоринок" за первісним позовом є третьою особою без самостійих вимог щодо предмету спору, а у зустрічній позовній заяві ДП "Енергоринок" вказаний, як відповідач. За своїм змістом такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, оскільки сторона у справі в такому випадку не позбавлена можливості звернутися з цим позовом у загальному порядку.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної у даній справі судової ухвали відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго").

Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/326/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/326/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго".

4. Матеріали справи №910/326/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено та підписано - 22.05.2019.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді Н.Ф. Калатай

А.І. Мартюк