ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" травня 2019 р. Cправа № 902/45/19

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Тварковського А.А.

за участю секретаря судового засідання Німенко О.І.,

представників:

позивача: Шишковської А.Б.,

відповідача: Недбалюка О.П., Огородника В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ВІНБУДСЕРВІС" ЛТД (вул. Кармелюка, 2, м. Вінниця, 21001)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕДВІНСЕРВІС" (вул. Академіка Янгеля, буд. 41, кв. 3, м. Вінниця, 21000)

про стягнення 363 270 грн 00 коп. витрат, здійснених на усунення недоліків нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "ВІНБУДСЕРВІС" ЛТД подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕДВІНСЕРВІС" про стягнення 363 270 грн 00 коп. витрат здійснених на усунення недоліків нерухомого майна.

Ухвалою суду від 24.01.2019 р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/45/19 в порядку загального позовного провадження та призначено у ній підготовче засідання на 19.02.2019 р.

18.02.2019 р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 18.02.2019 р. (вх. № 02.1-34/1375/19 від 18.02.2019 р.), в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "НЕДВІНСЕРВІС" просить суд у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ВІНБУДСЕРВІС" ЛТД відмовити.

Відповідно до ухвали суду від 19.02.2019 р., яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено розгляд справи до 05.03.2019 р.

01.03.2019 р. позивачем до суду подано відповідь на відзив вих. № 05-2019 від 28.02.2019 р., в якій Товариство з обмеженою відповідальністю фірми "ВІНБУДСЕРВІС" ЛТД не погоджується із доводами відповідача, наведеними у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 05.03.2019 р., яку зафіксовано у протоколі судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладено її розгляд до 02.04.2019 р.

01.04.2019 р. позивачем до суду подано супровідний лист вих. № 08-2019 від 29.03.2019 р., яким долучено до матеріалів справи висновок експерта № 24 від 29.03.2019 р. судової будівельно-технічної експертизи.

За результатами судового засідання (02.04.2019 р.) закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 16.04.2019 р.

16.04.2019 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 07.05.2019 р.

03.05.2019 р. позивачем подано до суду додаткові пояснення по справі вих. № 12-2019 від 02.05.2019 р. та ряд долучених до них документів.

Приймаючи до уваги подані представником відповідача документи у якості доказів, проти врахування яких заперечував представник відповідача, вказуючи на недотримання вимог щодо строку подання доказів (ст. 80 ГПК України), суд прийняв їх до розгляду, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 8 ст. 80 ГПК України передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Проте, вирішуючи питання щодо можливості прийняття поданих позивачем до початку розгляду справі по суті доказів, суд врахував також положення ч. 1 ст. 2 ГПК України, згідно із якими завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Тому, з метою повного, всебічного і об`єктивного розгляду справи, а також враховуючи, що подані документи наряду із наявними доказами лише прояснюють певні розбіжності у платіжних документах, а не є новими по суті доказами, суд в силу вимог ч. 5 ст. 80 ГПК України визнав поважними причини не подання таких доказів у визначений законом строк на стадії підготовчого провадження.

Розгляд справи здійснювався з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судому засіданні (07.05.2019 р.) представник позивача поданий позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Натомість представник відповідача стосовно позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Крім того, представником відповідача в судовому засіданні подано клопотання б/н від 07.05.2019 р. про витребування у АТ "Укрексімбанк" виписки руху коштів по рахунку ТОВ фірми "ВІНБУДСЕРВІС" ЛТД.

Надавши оцінку зазначеному клопотанню відповідача, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд з огляду на сукупність встановлених обставин справи та обсяг наявних в ній доказів, беручи до уваги відсутність обставин, які перешкоджають розглядові справи та прийняттю законного та обґрунтованого рішення у даній справі за наявними у ній документами, дійшов висновку про його відхилення.

До того ж у долученій до додаткових пояснень вих. № 12-2019 від 02.05.2019 р. відповіді ТОВ "Будівельні технологічні рішення" (підрядник) № 22/04 від 22.04.2019 р. на запит адвоката № 1-В/19 від 16.04.2019 р. зазначеним товариством підтверджено, що ним були отриманні кошти в сумі 363 270 грн 10 коп., перераховані ТОВ фірма "Вінбудсервіс" ЛТД згідно договору підряду № 27/09-18 від 07.11.2018 р., про що надано відповідну довідку № 22/04-01 від 22.04.2019 р.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстав позовних вимог посилається на укладення з відповідачем договору міни б/н від 02.10.2018 р., відповідно до умов якого Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "ВІНБУДСЕРВІС" ЛТД (сторона 1) передано у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕДВІНСЕРВІС" (сторона 2) нерухоме майно за попереднім договором від 22.08.2018 р.

31.10.2018 р. позивачем отримано від відповідача акт прийому-передачі майна за договором міни б/н від 02.10.2018 р.

Однак, за твердженням позивача, під час приймання приміщення (нерухомого майна) виявлені недоліки, про що складено акт огляду від 01.11.2018 р., на підставі якого складено дефектний акт від 02.11 2018 р. на ремонтно-будівельні роботи.

Як зазначає позивач, 07.11.2018 р. між ним та товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельні Технологічні рішення" (підрядник) укладено договір підряду № 27/09-18, відповідно до якого розпочато виконання ремонтних робіт на загальну суму 363 270 грн 00 коп., які були оплачені позивачем в повному обсязі.

З огляду на вказане, позивач просить суд стягнути з відповідача 363 270 грн 00 коп. витрат здійснених для усунення недоліків нерухомого майна за договором міни від 02.10.2018 р.

Відповідач у поданому до суду відзиві на позовну заяву просить суд у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ВІНБУДСЕРВІС" ЛТД відмовити зазначаючи, що у Договорі міни стороною 1 (позивачем) підтверджено, що предмет договору - 1 та договору - 2, що відчужуються за договором, знаходяться у стані повністю придатному для їх використання за цільовим призначенням. Вказані предмет - 1 та предмет - 2 договору візуально оглянуті сторонами до оформлення договору. Недоліки або дефекти, які перешкоджали б їх використанню за призначенням, на момент огляду виявлені не були.

Крім того, за твердженням відповідача, у Договорі міни позивачем гарантовано, що обмінювані об`єкти знаходяться у стані, який повністю придатний для їх використання за цільовим призначення. Прихованих недоліків та інших дефектів вони не мають.

Такими чином, на думку відповідача, позивач користувався спірним об`єктом нерухомого майна до моменту його передачі за договором міни і йому були відомі всі особливості зазначеного майна, в тому числі і недоліки.

У відповіді на відзив та додаткових поясненнях позивач не погоджується із мотивами відповідача, наведеними у відзиві, зазначаючи, наряду з іншим, що відповідно до умов Договору міни ризик випадкового знищення або пошкодження майна переходить до сторони - 1 (позивача) з моменту передачі майна за актом прийому-передачі, що має бути підписаний в день реєстрації права власності, однак вказаний акт зі сторони товариства підписано не було у зв`язку з недоліками нерухомого майна.

Крім того позивач вказує, що спірне нерухоме майно ніколи не перебувало у його користуванні.

Також позивач щодо перерахування ним підряднику коштів на усунення виявлених недоліків майна відзначає, що ним помилково до позовної заяви замість платіжного доручення № 517 від 04.12.2018 р., яке підтверджує перерахування коштів, долучено платіжне доручення № 1607 від 05.12.2018 р.

Із наявних, досліджених та оцінених судом у справі доказів встановлено таке.

02.10.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "ВІНБУДСЕРВІС" ЛТД (позивач, сторона - 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НЕДВІНСЕРВІС" (відповідач, сторона - 2) укладено договір міни (Договір) (а.с. 14-19, т. 1).

Відповідно до п. 1.1.2. Договору стороною - 2 передано у власність стороні - 1, а стороною - 1 прийнято у власність предмет договору - 2:

- приміщення № 6, ІІ-й поверх: № 1 - торгівельна зала, загальною площею 617,2 кв.м. в Торгівельному комплексі літ. "В" за адресою: м. Вінниця, вул. Кармелюка, 2 (майно-4), яке належить стороні-2 на праві власності;

- 9/20 частки в праві власності на приміщення № 5, І-й поверх: № 1 - хол площею 115,1 кв.м., ІІ-й поверх: № 2 - хол площею 111,6 кв.м., ІІ-й поверх; № 3 - хол площею 114,3 кв.м., загальною площею 341,0 кв.м. в Торгівельному комплексі літ. "В" за адресою: м. Вінниця, вул. Кармелюка, 2 (майно-5), які належать стороні-2 на праві власності;

- земельну ділянку, площею 0,0531 га, кадастровий номер :03:007:0214, цільове призначення - землі житлової та громадської забудови для комерційних потреб (автостоянка), за адресою: м. Вінниця, вул. Кармелюка, земельна ділянка б/н (майно - 6), яке належить стороні - 2 на праві власності.

У відповідності до п. 3.1. Договору за твердженням сторін, предмет договору - 1 та предмет договору - 2, фактично самостійно використовує сторона - 1.

З урахуванням п. 3.1. цього Договору, сторона - 1 стверджує, що предмет договору - 1 та предмет договору - 2, що відчужуються за Договором, знаходяться у стані, повністю придатному для їх використання за цільовим призначенням (п. 3.2. Договору).

Згідно із п. 3.3. Договору вказані предмет договору-1 та предмет договору-2 візуально оглянуті сторонами до оформлення договору. Недоліки та дефекти, які перешкоджали б їх використанню за призначенням, на момент огляду мною виявлені не були. Претензій сторони один до одного щодо якісних характеристик зазначеного майна, не мають, і приймають їх у технічному стані придатному за призначенням.

Відповідно до п. 3.4. Договору ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження майна - 1, майна - 2, майна - 3 переходить до сторони - 2 та майна - 4, майна - 5, майна - 6 переходить до сторони - 1 з моменту передачі їх сторонам за актами прийому-передачі, що мають бути підписані в день реєстрації права власності.

Згодом, відповідачем передано на підписання позивачу підписані зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕДВІНСЕРВІС" акти прийому-передачі майна № 1 та № 2 від 30.10.2018 р. (а.с. 22-27, т. 1).

01.11.2018 р. відповідачем за результатами обстеження переданого йому за Договором міни приміщення № 6, ІІ-й поверх: № 1 - торгівельна зала, загальною площею 617,2 кв.м. в Торгівельному комплексі літ. "В" за адресою: м. Вінниця, вул. Кармелюка, 2 складено комісійний акт огляду даху, покрівлі та приміщення торгівельного комплексу, яким встановлено, що технічний стан покрівлі та стін приміщення незадовільний. Подальша експлуатація приміщення неможлива без капітального ремонту покрівлі та стін залу (а.с. 30, т. 1).

02.11.2018 р. Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "ВІНБУДСЕРВІС" ЛТД складено дефектний акт на ремонтно-будівельні роботи покрівлі та стін приміщення № 6, ІІ-й поверх: № 1 - торгівельна зала, загальною площею 617,2 кв.м. в Торгівельному комплексі літ. "В" за адресою: м. Вінниця, вул. Кармелюка, 2, в якому визначено обсяг, кількість та суму робіт (а.с. 28-29, т. 1).

07.11.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "ВІНБУДСЕРВІС" ЛТД (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельні технологічні рішення" (підрядник) укладено договір підряду № 27/09-18, відповідно до якого підрядник зобов`язується виконати поточний ремонт покрівлі торгового комплексу "Кемпа", що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Кармелюка, буд. 2, приміщення № 6, № 1 торгівельна зала, а замовник зобов`язується прийняти та сплатити вартість послуг та матеріалів у відповідності з умовами цього договору (а.с. 31-33, т. 1).

У п. 2.1. Договору підряду його сторонами погоджено, що загальна вартість комплексу послуг та матеріалів визначається узгодженою сторонами договірною ціною (додаток № 1) та кошторисом (додаток № 2), які є невід`ємними частинами договору та становить 363 270 грн 10 коп. (а.с. 34-38, т. 1).

21.11.2018 р. позивач звернувся з претензією до відповідача вих. № 18-2018 від 21.11.2018 р. з проханням протягом 10-ти календарних днів з дати її отримання відшкодувати встановлені дефектним актом витрати, пов`язані з усуненням недоліків нерухомого майна в сумі 346 008 грн 00 коп. (а.с. 40-42, т. 1).

У відповідь на вказану претензію позивача ТОВ "НЕДВІНСЕРВІС" надіслано лист вих. № 1/12-2018 від 10.12.2018 р. з проханням направити додаткове обґрунтування заявлених вимог (а.с. 48, т. 1).

04.12.2018 р. позивачем на підставі платіжного доручення № 517 від 04.12.2018 р. перераховано ТОВ "Будівельні технологічні рішення" в рахунок оплати робіт за Договором підряду № 27/09-18 від 07.11.2018 р. суму коштів в розмірі 363 270 грн 10 коп.

05.12.2018 р. додатковою угодою до Договору підряду сторони продовжили проведення поточного ремонту покрівлі торгового комплексу "КЕМПА" до 30.05.2019 р.

14.12.2018 р. позивач вдруге звернувся до відповідача з претензією вих. № 20-2018 від 14.12.2018 р. про відшкодування витрат на усунення недоліків нерухомого майна в сумі 363 270 грн 00 коп. (а.с. 43-47, т. 1)

Вказану претензію, як свідчать матеріали справи, відповідачем залишено без виконання, що мало наслідком звернення позивача з даним позовом до суду.

В ході розгляду даної справи, 22.02.2019 р. позивач звернувся до Вінницького НДЕКЦ МВС України із заявою вих. № 04-2019 від 22.02.2019 р. про проведення будівельно-технічного дослідження із визначення дефектів приміщення № 6, ІІ-й поверх: № 1 - торгівельна зала, загальною площею 617,2 кв.м. в Торгівельному комплексі літ. "В" за адресою: м. Вінниця, вул. Кармелюка, 2 та вартості будівельних робіт на усунення зазначених дефектів (а.с. 90, т. 1).

Відповідно до висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України МВС України № 24 від 29.03.2019 р. визначено дефекти та пошкодження приміщення наявні на час дослідження. Також було встановлено, що виявлені дефекти та пошкодження відповідають дефектам та пошкодженням, що зазначені в "Акті огляду даху, покрівлі та приміщення торгівельного комплексу" від 01.11.2018 р. Обсяги та вартість робіт, зазначених у "Дефектному акті" від 02.11.2018 р. не відповідають фактичному обсягу та вартості робіт для усунення дефектів. На підставі проведеного дослідження визначено, що вартість робіт для усунення дефектів та пошкоджень становить 424 828 грн 00 коп. (а.с. 141-148, т. 1).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача, та надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно із ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення витрат здійснених на усунення недоліків нерухомого майна, отриманого за Договором міни.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 715 ЦК України, ч.ч. 1, 2 ст. 293 ГК України за договором міни кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін.

До договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ст. 716 ЦК України, ч. 5 ст. 293 ГК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Згідно із ч. 1 ст. 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Порядок, умови та вимоги щодо якості товару, який поставляється за договором поставки врегульовані також нормами Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 6 ст. 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості. У разі якщо недоліки поставлених товарів можуть бути усунені без повернення їх постачальнику, покупець має право вимагати від постачальника усунення недоліків у місцезнаходженні товарів або усунути їх своїми засобами за рахунок постачальника.

Частиною 1 статті 679 ЦК України визначено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару (ч. 1 ст. 688 ЦК України).

Відповідно до статті 680 ЦК України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв`язку з його недоліками може бути пред`явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк. Якщо встановити день передання нерухомого майна неможливо або якщо покупець володів нерухомим майном до укладення договору, зазначені строки обчислюються від дня укладення договору.

Згідно із ч. 1 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

З урахуванням наведеного, необхідною умовою для задоволення вимог про відшкодування витрат на усунення недоліків товару є передача товару продавцем не належної якості (із наявністю дефектів).

Як зазначалось вище та встановлено судом, між сторонами спору виникли зобов`язання за Договором міни від 02.10.2018 р., в ході виконання якого відповідачем передано позивачу нерухоме майно: приміщення № 6, ІІ-й поверх: № 1 - торгівельна зала, загальною площею 617,2 кв.м. в Торгівельному комплексі літ. "В" за адресою: м. Вінниця, вул. Кармелюка, 2.

Однак, як слідує з матеріалів справи, передані відповідачем на підписання позивачу підписані зі сторони ТОВ "НЕДВІНСЕРВІС" акти прийому-передачі майна № 1 та № 2 від 30.10.2018 р. не підписано. При цьому 01.11.2018 р. відповідачем за результатами обстеження переданого йому за Договором міни приміщення складено комісійний акт огляду даху, покрівлі та приміщення торгівельного комплексу, яким встановлено, щотехнічний стан покрівлі та стін приміщення незадовільний. Подальша експлуатація приміщення неможлива без капітального ремонту покрівлі та стін залу.

02.11.2018 р. Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "ВІНБУДСЕРВІС" ЛТД складено дефектний акт на ремонтно-будівельні роботи покрівлі та стін вказаного приміщення.

Згодом, 07.11.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "ВІНБУДСЕРВІС" ЛТД (позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельні технологічні рішення" (підрядник) укладено договір підряду № 27/09-18 на виконання робіт поточного ремонту покрівлі приміщення.

04.12.2018 р. позивачем на підставі платіжного доручення № 517 від 04.12.2018 р. перераховано ТОВ "Будівельні технологічні рішення" в рахунок оплати робіт за Договором підряду № 27/09-18 від 07.11.2018 р. суму коштів в розмірі 363 270 грн 10 коп.

Такими чином, сукупність встановлених обставин справи переконливо свідчить про наявність недоліків нерухомого майна, переданого відповідачем позивачу на виконання Договору міни, для усунення яких ТОВ фірма "ВІНБУДСЕРВІС" ЛТД понесено витрати в сумі 363 270 грн 10 коп.

Будь-яких доказів , які б спростовували вказані обставини відповідачем не надано та в силу встановленої ст. 13 ГПК України змагальності учасників процесу дані обставини ним не спростовано.

В свою чергу, наряду з наведеним, факт наявності недоліків нерухомого майна переданого відповідачем також встановлено в ході експертного дослідження вказаного вище об`єкту нерухомого майна, проведеного експертом Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України МВС України на замовлення позивача.

Відповідно до висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України МВС України № 24 від 29.03.2019 р. визначено дефекти та пошкодження приміщення наявні на час дослідження. Також було встановлено, що виявлені дефекти та пошкодження відповідають дефектам та пошкодженням, що зазначені в Акті огляду даху, покрівлі та приміщення торгівельного комплексу" від 01.11.2018 р.

При цьому у висновку експерта зазначено, що обсяги та вартість робіт, зазначених у "Дефектному акті" від 02.11.2018 р. не відповідають фактичному обсягу та вартості робіт для усунення дефектів та на підставі проведеного дослідження визначено, що вартість робіт для усунення дефектів та пошкоджень становить 424 828 грн 00 коп. Тобто, у висновку експерта встановлено, що вартість робіт на усунення дефектів нерухомого майна є вищою, ніж вона вказана в Акті огляду даху, покрівлі та приміщення торгівельного комплексу" від 01.11.2018 р.

Право учасника справи подати до суду висновок експерта, складеного на його замовлення, передбачено ст. 101 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 1 ст. 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

За змістом ст. 73 ГПК України висновок експерта є одним із засобів доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно зі ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження (ст. 3 Закону України "Про судову експертизу").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури; більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Встановивши, що експертне дослідження проведено відповідно до Закону України "Про судову експертизу" кваліфікованими судовим експертом, висновок експерта відповідає вимогам, встановленим ст. 98 ГПК України та узгоджується із ст. 101 ГПК України, відповідачем будь-яких заперечень щодо висновку експерта не подано, суд, приймає його в якості належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу у розумінні ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, який наряду з наявними в справі доказами, підтверджує наявність недоліків нерухомого майна, переданого відповідачем позивачу за Договором міни.

Враховуючи наведене у своїй сукупності, заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "ВІНБУДСЕРВІС" ЛТД позов про стягнення витрат здійснених на усунення недоліків нерухомого майна є обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам справи, відтак підлягає задоволенню в повному обсязі.

Доводи відповідача, наведені у відзиві на позову заяву, які зводяться до посилання ТОВ "НЕДВІНСЕРВІС" на те, що у Договорі міни позивачем підтверджено, що предмет договору на момент його відчуження знаходяться у стані, повністю придатному для їх використання за цільовим призначенням та є візуально оглянутими сторонами до оформлення договору, якими не виявлено недоліків, які перешкоджали використанню майна за призначенням, судом оцінюються критично, позаяк спростовуються низкою наявних в справі доказів, які в своїй сукупності свідчать про протилежне (наявність недоліків нерухомого майна).

При цьому візуальний огляд за своїм змістом є лише поверхневим оглядом майна за допомогою органів зору без здійснення детального аналізу кількісних та якісних характеристик нерухомого майна, інвентаризації цього майна, тощо. Тобто є оглядом, який не свідчить про детальні характеристики нерухомого майна.

Окрім того, умови договору фактично у загальних рисах містять інформацію про придатність об`єкту нерухомості використанню за призначенням та відсутність дефектів, з чого достеменно не можливо встановити, що якість об`єкту нерухомості дійсно відповідає умовам договору, як того вимагає ч. 1 ст.673 ЦК України.

З урахування того, що якість об`єкту будівництва не можливо детально встановити відповідно до умов Договору, на думку суду, експертний висновок, яким було досліджено об`єкт нерухомості відповідно до вимог чинної нормативно документації з будівництва в України (державних будівельних норм, правил визначення зносу житлових будинків тощо) є також й тим доказом, який вказує не лише на вартість проведення необхідних об`ємів ремонтних робіт, а і загалом на стан та якість спірного предмету міни.

В силу ст. 680 ЦК України вимога у зв`язку з недолікам нерухомого майна може бути пред`явлена покупцем продавцеві в межах трьох років від дня передання йому товару. Зазначене й безпосередньо здійснено позивачем, пред`явивши відповідну вимогу до відповідача відразу після обстеження переданого йому за Договором міни приміщення.

Також судом не беруться до уваги твердження відповідача відносно того, що позивач користувався спірним об`єктом нерухомого майна до моменту його передачі за договором міни і йому були відомі всі особливості зазначеного майна, оскільки, як слідує з наявних в справі доказів, об`єкт нерухомого майна в реальному користуванні ТОВ фірма "ВІНБУДСЕРВІС" ЛТД не перебував. Про вказаний факт свідчить укладений між ТОВ "Кемпа-В" та ФОП ЧерватовимА . В. договір суборенди нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Кармелюка, 2 площею 617,2 кв.м., акт прийому-передачі вказаного приміщення від 01.01.2017 р., лист Недбалюка М.О. від 21.05.2018 р. адресований ФОП Черватову А.В. про звільнення приміщення торгівельного комплексу, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Кармелюка, 2 (а.с. 91-94, т. 1).

Що стосується доводів представників відповідача, що додані представником позивача до письмових пояснень в підтвердження понесених витрат докази, достеменно не підтверджують сплату коштів в сумі 363 270 грн 00 коп. до моменту звернення до суду, оскільки також існує платіжне доручення від 05.12.2018 р. № 1607 на повернення підрядником коштів позивачу, суд зазначає таке.

Дійсно позивачем до позову додано платіжне доручення від 05.12.2018 р. № 1607, призначення платежу якого вказує на "повернення коштів зг. зв. №19-2019 від 04.12.2018 р. у зв`язку з недоцільністю пров. покр. робіт торг. компл. "КЕМПА" у сумі 302 725,08 грн, ПДВ - 20% 60 545,02".

Разом із тим дане платіжне доручення не містить ні жодних підписів, ні печаток відповідних осіб та установ. Тобто, платіжне доручення не містить реквізитів, які б вказували на дійсність проведення банківської операції. Тому в силу вимог положень ст.ст. 76, 77, 78 ГПК України суд не приймає вказаний платіжний документ до уваги як належний, допустимий та достовірний доказ.

Окрім того, з цього приводу представником позивача надані усні пояснення, згідно із якими платіжне доручення формувалося самими позивачем через закінчення договору підряду. Проте, оскільки договір підряду було продовжено додатковою угодою від 05.12.2018 р., а роботи були розпочаті, така необхідність відпала.

Також на підтвердження реального перерахування коштів, які є предметом позову, підряднику представником відповідача суду надані відповідні відповіді на запит № 22/04 від 22.04.2019 р. та довідку ТОВ "Будівельні технологічні рішення" № 22/04-01 від 22.04.2019 р., які також підтверджують, що на розрахунковий рахунок ТОВ "Будівельні технологічні рішення" в рахунок оплати за поточний ремонт покрівлі торговельного комплексу згідно Договору підряду № 27/09-18 від 07.11.2018 р. надійшли кошти в сумі 363 270,1 грн, а платіжне доручення № 1607 від 05.12.2018 р. було відкликано у зв`язку із несприятливими погодними умовами.

Оцінка наведених доказів, на переконання суду, у своїй сукупності підтверджує понесення позивачем згаданих вище витрат, та спростовує у цій частині твердження відповідача про протилежне.

Інших доводів та доказів, які спростовували б наведені позивачем обґрунтування заявлених вимог та подані на їх підтвердження докази відповідачем не надано.

Згідно зі ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ВІНБУДСЕРВІС" ЛТД в повному обсязі.

Витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.129 ГПК України. При цьому, суд зазначає, що позивачем при звернені з позовом до суду надмірно сплачено 01 грн 03 коп. судового збору, однак за відсутності відповідного клопотання судом не вирішується питання про повернення судового збору, що не позбавляє права останнього заявити дане клопотання після прийняття судового рішення у порядку визначеному ст. 7 ЗУ "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 75 , 76 , 77 , 78 , 79 , 80 , 86 , 91 , 113 , 118 , 123 , 129 , 232 , 233 , 236 , 237 , 238 , 240 , 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕДВІНСЕРВІС" (вул. Академіка Янгеля, буд. 41, кв. 3, м. Вінниця, 21000, ідентифікаційний код - 42476839) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ВІНБУДСЕРВІС" ЛТД (вул. Кармелюка, 2, м. Вінниця, 21001, ідентифікаційний код - 20110920) - 363 270 грн 00 коп. витрат здійснених на усунення недоліків нерухомого майна та 5 449 грн 05 коп. відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 17 травня 2019 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. 2 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - вул. Кармелюка, 2, м. Вінниця, 21001;

3 - відповідачу - вул. Академіка Янгеля , буд. 41, кв. 3 , м. Вінниця, 21000.