УХВАЛА

по повернення зустрічної позовної заяви

м. Київ

13.05.2019

Справа № 910/4812/19

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., розглянувши матеріали

зустрічної позовної заяви Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання"

про визнання договору недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про стягнення 9 747 565,36 грн, з яких: 9 675 200,17 грн - заборгованості, 66 798,64 грн - пені, 5 566,55 грн - 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань в частині повної та своєчасної оплати послуг з розподілу електричної енергії на підставі Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, до якого відповідач приєднався 26.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/4812/19 для розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 20.05.2019.

02.05.2019 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

11.05.2019 від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2019 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

11.05.2019 через відділ автоматизованого документообігу Господарського суду міста Києва від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" про визнання недійсним Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" та Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" шляхом підписання Заяви-приєднання від 26.12.2018.

Відповідно статті 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Частиною 2 статті 162 ГПК України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За змістом частин 3, 4 статті 131? Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних справах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до пункту 11 статті 16? Перехідних положень Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)": представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131? та статті 131? цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Згідно за статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При цьому, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. (частина 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 5 статті 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Одночасно, у відповідності до статті 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

При цьому, відповідно до частин 1, 3 ,3 статті 61 ГПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначаються Цивільним кодексом України, а представництва за ордером - законодавством про адвокатуру.

Зі змісту поданого до Господарського суду міста Києва суду зустрічного позову Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" вбачається, що вказана зустрічна позовна заява підписана представником за довіреністю - начальником відділу правового забезпечення Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" ОСОБА_1 .

На підтвердження повноважень представника до позову додано довіреність №45 від 19.04.2019.

Однак, долучена до матеріалів позовної заяви довіреність №45 від 19.04.2019 не містить жодних відомостей стосовно наявності у ОСОБА_1 статусу адвоката.

Крім того, в додатках до зустрічного позову також відсутні будь-які докази на підтвердження наявності у ОСОБА_1 повноважень адвоката.

При цьому, звертає увагу, що Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" не є органом державної влади чи місцевого самоврядування, а також зазначає, що справа №910/4812/19 не є малозначною.

За таких обставин, зазначена довіреність №45 від 19.04.2019 не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження наявності у ОСОБА_1 достатнього обсягу повноважень на представництво інтересів Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" в органах судової влади, зокрема, на подання від імені Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Господарського суду міста Києва зустрічної позовної заяви про визнання недійсним договору в межах справи №910/4812/19.

Будь-яких інших доказів на підтвердження повноважень представника позивача до зустрічної позовної заяви не додано.

Відповідно до частини 6 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", що згідно частини 8 статті 174 ГПК України повернення зустрічної позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 174, 180, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути зустрічну позовну заяву і додані до неї документи Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

2. Ухвала набирає законної сили 13.05.2019 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ