ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

20 травня 2019 року справа № 912/1317/19

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., розглянувши заяву Олександрійського професійного аграрного ліцею від 17.05.2019 про забезпечення позову у справі №912/1317/19

за позовом: Олександрійського професійного аграрного ліцею, 28020, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, Користівське шосе, 6

до: Олександрійської міської ради Кіровоградської області, 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, просп. Соборний, 59

та до: Фізичної особи-підприємця Копитько Валерія Георгійовича, АДРЕСА_1

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Олександрійського професійного аграрного ліцею до Олександрійської міської ради та Фізичної особи-підприємця Копитько Валерія Георгійовича про визнання недійсним удаваного договору № 185 особистого строкового сервітуту від 24.05.2017, укладеного між Олександрійською міською радою та Копитько Валерієм Георгійовичем та Хрієнко Вікторією Віталіївною , який по своїй суті є прихованим договором оренди земельної ділянки площею 44,9180 га з кадастровим номером :01:004:0001, укладений між Олександрійською міською радою та Фізичної особою-підприємцем Копитько Валерієм Георгійовичем.

Ухвалою від 20.05.2019 господарський суд залишив без руху вказану позовну заяву та встановив Олександрійському професійному аграрному ліцею строк для усунення недоліків позову.

Разом з позовною заявою Олександрійським професійним аграрним ліцеєм подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони Копитько Валерію Георгійовичу чинити перешкоди Олександрійському професійному аграрному ліцею у проведені весняно-польових робіт на земельній ділянці площею 37,6078 га, (в тому числі обробіток земельної ділянки та її засівання), переданій Олександрійському професійному аграрному ліцею у постійне користування розпорядженням Ради Міністрів Української РСР від 18.02.1961 № 127, яка є складовою частиною земельної ділянки площею 44,9180 га з кадастровим номером :01:004:0001, що знаходиться в межах міста Олександрії Кіровоградської області суміжно з Користівським та Кременчуцьким шосе;

- заборони Копитько Валерію Георгійовичу проводити весняно-польові роботи на земельній ділянці площею 37,6078 га, (в тому числі обробіток земельної ділянки та її засівання), переданій Олександрійському професійному аграрному ліцею у постійне користування розпорядженням Ради Міністрів Української РСР від 18.02.1961 № 127, яка є складовою частиною земельної ділянки площею 44,9180 га з кадастровим номером :01:004:0001, що знаходиться в межах міста Олександрії Кіровоградської області суміжно з Користівським та Кременчуцьким шосе.

На виконання ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заявником до заяви додано платіжне доручення № 91 від 14.05.2019 про сплату 960,50 грн, що підтверджує сплату судового збору, у встановлених порядку та розмірі.

У поданій заяві про забезпечення позову зазначено, що підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову у даній справі позивач зазначає, зокрема, про те, що метою подання даного позову є захист прав позивача на земельну ділянку площею 37,6078 га, які були порушені укладенням оспорюваного договору, так як здіснення Копитько В.Г. на даній земельній ділянці весняно-польових робіт з метою ведення городництва позбавляє позивача можливості у свою чергу користуватися даною земельною ділянкою.

Позивач зазначає, що 28.03.2019 ним подано до Олександрійського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області заяву-скаргу на протиправні дії громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які почали здійснювати на земельній ділянці, наданої у користування позивачеві весняно-польові роботи. До цього часу жодного рішення з порушених у заяві-скарзі питань не прийнято.

22.04.2019 відповідач ( Копитько В.Г. ), маючи намір здійснити відповідні весняно-польові роботи на спірній земельній ділянці, перешкодив позивачеві засіяти дану земельну ділянку, у зв`язку із чим на місце події було викликано наряд патрульної поліції Олександрійського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області та відібрано пояснення з приводу даного інциденту у директора позивача, про що складено відповідний акт від 22.04.2019.

Позивач вважає, що такі дії Копитько В.Г. у сукупності із змістом п. 4.1. оспорюваного Договору свідчать про те, що останній має намір засіяти спірну земельну ділянку насінням рослинних культур, що завадить користуванню даною земельною ділянкою позивачем та унеможливить ефективний захист його прав на земельну ділянку.

При розгляді поданого клопотання господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Заява про забезпечення позову може подаватись як до подання позовної заяви, так і одночасно з пред`явленням позову (ст. 138 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, розгляд заяви про забезпечення позову при обставинах залишення позову без розгляду не суперечить положенням наведеної норми.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Оцінивши доводи Олександрійського професійного аграрного ліцею щодо забезпечення позову, господарський суд не встановив підстав для вжиття відповідних заходів з огляду на наступне.

Виходячи з положень ст. 136 Господарського процесуального кодексу України метою забезпечення позову є, зокрема, забезпечення виконання рішення суду про задоволення позову.

Предметом поданого позову є визнання недійсним договору, а отже виконання рішення суду по вказаній позовній вимозі (у разі задоволення позову) не потребує вчинення будь-яких дій. Договір буде вважатися недійсним у разі прийняття та набрання законної сили рішення суду про задоволення позовних вимог за відповідною позовною вимогою .

З приводу ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких подано позовну заяву, що також передбачено як умову для забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

Позивач згідно поданого позову просить захистити своє, як стверджує позивач, право на земельну ділянку шляхом визнання недійсним договору, укладеного між іншими особами.

Господарський наголошує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Одночасно, ст. 204 Цивільного кодексу України встановлює презумпцію правомірності правочину, в силу якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, за відсутності на час розгляду заяви про забезпечення позову встановлених судом обставин наявності в Олександрійського професійного аграрного ліцею права на відповідну земельну ділянку та за відсутності свідчень нікчемності оспорюваного договору, господарський суд вважає, що заборона особі, як стороні оспорюваного договору, вчиняти будь-які дії відносно земельної ділянки є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами. Заявник не обґрунтовує обставини неможливості приведення земельної ділянки в попередній стан у разі визнання недійсним договору за рішенням суду.

Суд також враховує, що оспорюваний договір укладено ще в 2017 році, тоді як документально підтверджені відомості щодо обставин фактичного користування земельною ділянкою на час подання заяви (чи то Олександрійським професійним аграрним ліцеєм, чи то ФОП Копитько Валерієм Георгійовичем з 2017 року) відсутні.

З огляду на наведене, у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки остання не містить обґрунтованих мотивів, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову, а, отже, в її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Господарський суд звертає увагу заявника, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Олександрійського професійного аграрного ліцею від 17.05.2019 про забезпечення позову у справі №912/1317/19 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Копії ухвали надіслати Олександрійському професійному аграрному ліцею за адресою: 28020, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, Користівське шосе, 6; Олександрійській міській раді Кіровоградської області за адресою: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, просп. Соборний, 59 та Фізичній особі-підприємцю Копитько Валерію Георгійовичу за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу підписано 20.05.2019.

Суддя В.В.Тимошевська