ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/296/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства госпрозрахункова фірма "Камаз-Транс-Мукачево", м. Мукачево
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей Пі Груп", м. Харків
про стягнення 69472,20 грн.
за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство госпрозрахункова фірма "Камаз-Транс-Мукачево" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей Пі Груп" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за перевезення у розмірі 69472,20 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу адвоката.

Ухвалою суду від 05.02.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 05.03.2019 о 11:00.

04.03.2019 від відповідача до суду надійшла заява (вх.№ 535) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у зв`язку з її складністю.

Ухвалою суду від 05.03.2019 задоволено заяву відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01.04.19 о 10:30.

01.04.2019 судом було відкладено підготовче засідання на 15.04.2019 о 09:30.

15.04.2019, без виходу до нарадчої кімнати, судом було постановлено ухвалу про задоволення клопотання відповідача про поновлення строку подання відзиву та поновлення відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву.

Згідно відзиву на позов (вх.№ 9237 від 15.04.2019) відповідач просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову. При цьому, у відзиві на позов, відповідач вказував, що позивачем невірно обраховано початок строку виконання зобов`язання; граничний термін оплати відповідно до умов договору, яких не дотримався позивач, обраховується 21.01.2019; направлені позивачем вантажні накладні не відповідають критеріям та вимогам укладеного правочину, не містять підпису та дати розвантаження.

15.04.2019 судом було відкладено підготовче засідання на 23.04.2019 о 09:30.

23.04.2019, без виходу до нарадчої кімнати, судом було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.05.2019 о 11:30.

06.05.2019 позивач надав до суду письмові заперечення на відзив на позов (вх.№ 10877), які судом долучені до матеріалів справи.

06.05.2019 судом було відкладено розгляд справи по суті на 21.05.2019 о 10:00.

Представники сторін про призначене судове засідання були повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

При цьому, судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

14.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей Пі Груп" (замовник, експедитор) та Приватним підприємством госпрозрахункова фірма "Камаз-Транс-Мукачево" (перевізник) укладено договір-заявка на перевезення вантажу № SR 00068/1 (надалі - заявка 1).

Також, 17.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей Пі Груп" (замовник, експедитор) та Приватним підприємством госпрозрахункова фірма "Камаз-Транс-Мукачево" (перевізник) укладено договір-заявка на перевезення вантажу № RS 00068/2 (надалі - заявка 2).

Згідно вказаних заявок позивач взяв на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажу (ліфтове обладнання) в міжнародному сполучені по маршруту Сербія (Shimanovci) - Україна (Київська обл., с. Крюковщина), а відповідач прийняв на себе зобов`язання прийняти та оплатити такі роботи.

Перевезення, за обумовленим в заявках №1,2 маршрутом, було виконане перевізником без зауважень та застережень з боку вантажоодержувача та замовника перевезення, що підтверджується наявністю відтиску печатки та підписом вантажоодержувача в графі 24 накладних СМR 712456 та СМR 699006, та відсутністю будь-яких приміток вантажоодержувача у цій графі.

Обумовлена в пунктах заявок №1, 2 "валюта та вартість перевезення", ціна послуги склала 1100 Євро, по курсу НБУ на день завантаження, і відповідно складає по 34736,10 грн. за кожну заявку.

Відповідно до пунктів заявок №1, 2 "умови оплати", оплата здійснюється безготівковим платежем протягом трьох - чотирьох банківських днів по оригіналам документів.

Згідно позову позивач вказує, що ним 09.01.2019 на адресу відповідача через кур`єрську службу "Нова Пошта" були надіслані рахунки №561 та № НОМЕР_1 від 26.12.2018, два примірники актів виконаних робіт №589 та №590 від 26.12.2018, оригінали СМR 712456 та СМR 699006, два примірника оригіналів заявок №1,2. За даними сервісу відстеження "Нова Пошта", що обліковується в мережі Інтернет, відповідач отримав кореспонденцію - 14.01.2019. Таким чином, кінцевим терміном розрахунку за перевезення є 18.01.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Юніон Груп Інтернешнл" листом від 26.04.2019 підтвердило факт належного виконання позивачем перевезення, належного оформлення та візування СМR 712456 та СМR 699006, та проведення повного розрахунку із відповідачем за отриманий вантаж.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується належне виконання позивачем умов відповідних договорів-заявок на перевезення вантажу.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні відповідні докази здійснення відповідачем оплати за здійснене позивачем перевезення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Часиною 1 статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно із ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 181 Господарського кодексу України визначає загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема, у частині 1 цієї статті йдеться, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками; допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Статтею 9 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Аналогічні положення передбаченні ст. 316 Господарського кодексу України та ст. 929 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", міжнародні перевезення пасажирів і вантажів - перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону.

Відповідно до ст. 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (надалі - Конвенція), договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

Згідно п.1 ст. 5 Конвенції вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника.

У відповідності до п.1 ст. 9 Конвенції вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за перевезення у розмірі 69472,20 грн. є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно позову позивач просить суд стягнути з відповідача 9000,00 грн. витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, на підставі договору юридичного обслуговування від 14.01.2019, який було укладено між адвокатом Калинич І.І. та позивачем.

Відповідно до акту №1 прийомки-передачі виконаних робіт від 23.01.2019 адвокатом були надані позивачу послуги за договором юридичного обслуговування від 14.01.2019 на суму 9000,00 грн.

На підтвердження оплати послуг адвоката за договором у розмірі 9000,00 грн. позивачем додана до матеріалів справи розрахункова квитанція №1 від 25.01.2019 на суму 9000,00 грн.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З огляду на викладене, зважаючи на наявність в матеріалах справи доказів на підтвердження факту понесених позивачем витрат на послуги адвоката у розмірі 9000,00 грн., та враховуючи задоволення позовних вимог, суд, керуючись ст. 129 ГПК України, покладає на відповідача витрати позивача, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 9000,00 грн., та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 91, 123, 126, 129, 202, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей Пі Груп" (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 79/1, ідентифікаційний код 37461307) на користь Приватного підприємства госпрозрахункова фірма "Камаз-Транс-Мукачево" (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Духновича, 93/1, ідентифікаційний код 13582877) 69472,20 грн. боргу за перевезення; 1921,00 грн. судового збору та 9000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Приватне підприємство госпрозрахункова фірма "Камаз-Транс-Мукачево" (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Духновича, 93/1, ідентифікаційний код 13582877).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кей Пі Груп" (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 79/1, ідентифікаційний код 37461307).

Повне рішення складено "21" травня 2019 р.

Суддя А.М. Буракова