РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 м. Київ Справа № 910/3238/19

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "КАЛЛІСТО СЕРВІС ГРУП";

про: стягнення 74.102,70 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "КАЛЛІСТО СЕРВІС ГРУП" (далі - відповідач) про стягнення 74.102,70 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором про надання послуг з організації перевезення відправлень від 01.06.2017 № 137909, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 74.102,70 грн., з яких: 52.411,57 грн. - основна заборгованість, 8.795,74 грн. - пеня, 7.329,78 грн. - 30 % річних та 5.565,61 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/3238/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як експедитором, та відповідачем, як замовником, укладено договір про надання послуг з організації перевезення відправлень від 01.06.2017 № 137909 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується за плату та за рахунок відповідача організовувати перевезення відправлення та надання комплексу інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення відправлення (далі - послуги), а відповідач зобов`язується їх прийняти та оплатити на умовах, визначених договором (п. 2.1 Договору).

Умовами розділу 5 Договору визначено вартість послуг та порядок розрахунків, а саме, зокрема:

- загальна ціна цього Договору складається із вартості послуг, наданих позивачем протягом строку дії Договору. Оплата вартості наданих позивачем послуг відбувається за чинними тарифами позивача шляхом перерахування відповідачем на поточний рахунок позивача коштів у розмірі 100 % вартості наданих послуг впродовж двох банківських днів після виконання замовлення на підставі актів наданих послуг позивача та рахунку-фактури (п. 5.1 Договору);

- позивач складає акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг і надсилає відповідачу підписані та скріплені печаткою акти наданих послуг у двох примірниках для підписання відповідачем (п. 5.2 Договору);

- відповідач впродовж двох робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від позивача підписує надані позивачем два примірники актів наданих послуг та повертає позивачу один примірник підписаного акту або в той самий строк надає позивачу письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання відповідачем актів впродовж двох робочих днів з дати отримання актів від позивача без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання відповідачем повного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги позивача надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії відповідача відсутні й відповідач зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманим рахунком та актами наданих послуг (п. 5.3 Договору).

Пунктом 6.3.1 Договору передбачено, що за несвоєчасну та/або неповну оплату наданих позивачем послуг відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та 30 % річних від суми заборгованості. Строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань є більшим ніж передбачено ч. 6 ст. 232 ГКУ та становить один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, надав відповідачу послуги за Договором на загальну суму 87.022,85 грн. Наведена фактична обставина підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 20.02.2018 № НП/2-0053053 на суму 19.998,49 грн.;

- від 28.02.2018 № НП/2-0065549 на суму 19.873,07 грн.;

- від 10.03.2018 № НП/2-0079837 на суму 12.990,51 грн.;

- від 20.03.2018 № НП/2-0092578 на суму 10.097,44 грн.;

- від 31.03.2018 № НП/2-0110270 на суму 13.468,29 грн.;

- від 10.04.2018 № НП/2-0123757 на суму 2.608,71 грн.;

- від 20.04.2018 № НП/2-0136225 на суму 6.700,98 грн.;

- від 30.04.2018 № НП/2-0151770 на суму 1.285,36 грн.

З метою здійснення відповідачем оплати за надані позивачем послуги, останнім виставлені відповідачу рахунки-фактури, а саме:

- від 20.02.2018 № НП/2-0053053 на суму 19.998,49 грн.;

- від 28.02.2018 № НП/2-0065549 на суму 19.873,07 грн.;

- від 10.03.2018 № НП/2-0079837 на суму 12.990,51 грн.;

- від 20.03.2018 № НП/2-0092578 на суму 10.097,44 грн.;

- від 31.03.2018 № НП/2-0110270 на суму 13.468,29 грн.;

- від 10.04.2018 № НП/2-0123757 на суму 2.608,71 грн.

- від 20.04.2018 № НП/2-0136225 на суму 6.700,98 грн.;

- від 30.04.2018 № НП/2-0151770 на суму 1.285,36 грн.

Вказані вище акти наданих послуг та рахунки-фактури з метою їх підписання відповідачем, були направлені позивачем на адресу місцезнаходження відповідача 11.07.2018, та отримані відповідачем 20.07.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Враховуючи те, що відповідачем не надіслано на адресу позивача як підписаних примірників актів наданих послуг так і мотивованої відмови від їх підписання, вказані вище акти в розумінні п. 5.3 Договору вважаються підписаними зі сторони відповідача.

Проте, вказана сума заборгованості відповідачем на користь позивача сплачена частково, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 52.411,57 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в розмірі 8.795,74 грн., а також вимог про стягнення 30 % річних в сумі 7.329,78 грн. та інфляційних втрат в сумі 5.565,61 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 52.411,57 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 52.411,57 грн.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 8.795,74 грн., 30 % річних в сумі 7.329,78 грн. та інфляційних втрат в сумі 5.565,61 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "КАЛЛІСТО СЕРВІС ГРУП" (03115, м.Київ, ВУЛИЦЯ ФЕОДОРИ ПУШИНОЇ, будинок 30/32, ідентифікаційний код 39867025) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" (03131, м.Київ, СТОЛИЧНЕ ШОСЕ, будинок 103, корпус 1, ПОВЕРХ 9, ідентифікаційний код 31316718) основну заборгованість в сумі 52.411 (п`ятдесят дві тисячі чотириста одинадцять) грн. 57 коп.; пеню в сумі 8.795 (вісім тисяч сімсот дев`яносто п`ять) грн. 74 коп.; 30 % річних в сумі 7.329 (сім тисяч триста двадцять дев`ять) грн. 78 коп.; інфляційні втрати в сумі 5.565 (п`ять тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 61 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац