УХВАЛА

02 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 922/2509/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Пількова К.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Веза-Украина" (далі - Товариство)

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2019

за позовом Товариства

до товариства з обмеженою відповідальністю "НПО "Фортекс"

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2019 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Товариство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 зі справи № 922/2509/18, а рішення господарського суду Харківської області від 26.12.2018 залишити в силі.

Дослідивши матеріали касаційної скарги Товариства у справі № 922/2509/18, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено і у частині першій статті 17 ГПК України, яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною п'ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з рішення господарського суду Харківської області від 26.12.2018 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 у справі № 922/2509/18, у серпні 2018 року Товариством було подано позов про стягнення з відповідача попередньо сплачених грошових коштів у розмірі 3 513 712,50 грн. та пені у розмірі 105 411,38 грн. за договором купівлі-продажу від 02.11.2017 №0211/17. Проте у подальшому позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача на свою користь пеню у розмірі 105 411,38 грн. за несвоєчасне виконання умов договору купівлі-продажу від 02.11.2017 № 0211/17. Вказана заява була прийнята судом, а розгляд справи здійснювався з її урахуванням.

Таким чином, предметом позову в даній справі є стягнення пені у розмірі 105 411,38 грн. за несвоєчасне виконання умов договору купівлі-продажу від 02.11.2017 №0211/17, а, отже, ціна позову у справі № 922/2509/18 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ГПК України.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ГПК України. Наявності таких випадків з матеріалів даної справи не вбачається і скаржником не наведено та не обґрунтовано.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У контексті викладеного необхідно враховувати, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства на постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 зі справи № 922/2509/18, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись частиною п'ятою статті 12, статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Веза-Украина" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 зі справи № 922/2509/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя К. Пільков