РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2019Справа №910/2697/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Блажівської О.Є, розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №910/2697/19

за позовом Державного підприємства «АРТЕМСІЛЬ»

(84545, Донецька обл., м.Соледар, вул.Чкалова, 1 А, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Бліц-Інформ»

(02094, м.Київ, вул.Мурманська, буд.7, )

про стягнення 11 856,00 грн,-

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Артемсіль» 4 березня 2019 року звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Бліц-Інформ» про стягнення 11 856,00 грн.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Бліц-Інформ» умов Договору приєднання про надання послуг з передплати та доставки передплатних видань від 06.08.2018, Державне підприємство «АРТЕМСІЛЬ» просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Бліц-Інформ» суму внесеної передплати в розмірі 11 856,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/2697/19, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Сторонам встановлено строк для подання до суду заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін до 17.04.2019 року, а також встановлені строки для подання до суду заяв по суті справи.

Зазначена Ухвала суду була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за №536 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Бліц-Інформ», яка зазначена в позовній заяві та міститься на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02094, м.Київ, вул.Мурманська, буд.7.

29.03.2019 на адресу суду повернулось поштове відправлення за №536 із зазначенням причини повернення: за закінченням встановленого строку зберігання, дата довідки: 27.03.2019.

05.04.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Державного підприємства «Артемсіль» надійшло клопотання про долучення оригіналів документів.

В силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення від 27.03.2019 про неможливість вручення поштового відправлення, вважається днем вручення відповідачу Ухвали Господарського суду міста Києва від 18.03.2019.

Судом враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Судом, також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Зважаючи на те, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Станом на 08.05.2019 від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

06.08.2018 між Державним підприємством «Артемсіль» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Бліц-Інформ» було укладено Договір приєднання про надання послуг з передплати та доставки передплатних видань (далі - Договір).

Відповідно до п.2 договору передплатник, що має на меті передплатити будь-яке видання з каталогу видавничого дому, має ознайомитись з умовами договору та обрати один із зручних способів оформлення передплати: зателефонувати до представництв[1] видавничого дому у регіоні отримання видань; звернутися за телефоном гарячої лінії 0 800 50 17 39 (дзвінки зі стаціонарних телефонів у межах України безкоштовні); надіслати повідомлення на електронну адресу , чи заповнити заявку на передплату на сайті Агентства: www.blitz-press.com.ua.

Згідно з п.5 договору на підставі заявки на передплату фахівець видавничого дому заповнює рахунок-фактуру на оформлення послуг з передплати та доставки передплатних видань, який за домовленістю з передплатником може бути доставлений до офісу або надісланий факсом.

Пунктом 7 договору передбачено, що передплатник протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури проводить оплату послуг видавничого дому з передплати та доставки передплатних видань.

Відповідно до п.28 та 29 договору договір набирає чинності з моменту оформлення видавничим домом рахунку-фактури на підставі заявки на передплату передплатника і діє до кінця передплатного періоду. Зобов`язання видавничого дому щодо надання послуг з оформлення передплати та доставки передплатних видань настають з моменту надходження коштів на поточний рахунок видавничого дому у сумі, передбаченій у рахунку-фактурі, або при передачі готівки в тій самій сумі видавничому дому як оплати за цим договором.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, відповідачем було виставлено на оплату позивачу рахунок №7104/ 603/ 11869 від 06 червня 2018 року на оплату «Бізнес-комплекту» на суму 11 856,00 грн.

Позивач на виконання умов договору здійснив оплату вставленого відповідачем рахунку на загальну суму 11 856,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №3399 від 7 серпня 2018 року.

Однак, відповідач зобов`язання за договором не виконав, друковані видання не поставив.

Також позивач звертався до відповідача з заявою про включення вимог кредитора до реєстру вимог кредиторів з проханням визнати ДП «Артемсіль» кредитором ТОВ «Видавничий дім «Бліц-Інформ» та повернути здійснену переплату. Відповідач вказану заяву залишив без відповіді та задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст.626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 662, 692 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Умовами пункту 7 договору передбачено, що позивач протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури проводить оплату послуг відповідача з передплати та доставки передплатних видань.

Як підтверджено матеріалами справи, на виконання умов договору на підставі рахунка №7104/603/11869 від 06.08.2018, згідно із платіжним дорученням №3399 від 07.08.2018, позивач перерахував на користь відповідача попередню оплату в загальному розмірі 11 856,00 грн.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В пункті 29 договору сторони погодили, що зобов`язання видавничого дому щодо надання послуг з оформлення передплати та доставки передплатних видань настають з моменту надходження коштів на поточний рахунок видавничого дому у сумі, передбаченій у рахунку-фактурі, або при передачі готівки в тій самій сумі видавничому дому як оплати за цим договором.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З урахуванням встановлених судом обставин, відповідач зобов`язаний здійснити поставку передплатних видань на загальну суму 11 856,00 грн або повернути позивачу вказану суму позивачу.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Беручи до уваги зазначене, суд приходить до висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов Договору належним чином доведений, документально підтверджений, а отже позовні вимоги щодо стягнення суми передплати у розмірі 11 856,0 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань за Договором приєднання про надання послуг з передплати та доставки передплатних видань від 06.08.2018 доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Бліц-Інформ» (02094, м.Київ, вул.Мурманська, буд.7, ) на користь Державного підприємства «АРТЕМСІЛЬ» (84545, Донецька обл., м.Соледар, вул.Чкалова, 1 А, ) суму боргу у розмірі 11 850 (одинадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Бліц-Інформ» (02094, м.Київ, вул.Мурманська, буд.7, ) на користь Державного підприємства «АРТЕМСІЛЬ» (84545, Донецька обл., м.Соледар, вул.Чкалова, 1 А, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.Є. Блажівська