ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2019 Справа № 914/2624/17

За позовом: Самбірського міськрайонного центру зайнятості, м. Самбір Львівської області

до відповідача: Виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, м. Самбір Львівської області

про стягнення 23 837, 31 грн

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Чорної І.Б.

Представники:

від позивача: Лозинська М. Я. - представник;

від відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Самбірського міськрайонного центру зайнятості до Виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області про стягнення 23 837, 31 грн.

Ухвалою суду від 09.01.2018 було відкрито провадження у справі № 914/2624/17 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.02.2018.

Представник відповідача 05.02.2018 факсограмою подав клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02.10.2017 у справі № 452/1135/17. Ухвалою суду від 05.02.2018 розгляд справи було відкладено на 26.02.2018.

Ухвалою суду від 26.02.2018 провадження у справі № 914/2624/17 було зупинено до завершення перегляду в апеляційному порядку Львівським апеляційним адміністративним судом та набрання законної сили рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02.10.2017 у справі № 452/1135/17 (апеляційне провадження № 876/12052/17).

Ухвалою суду від 16.05.2018 провадження у справі поновлено та розгляд справи призначено на 30.05.2018.

30.05.2018 представник відповідача факсограмою подав клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення адміністративної справи № 813/1108/18. Ухвалою суду від 30.05.2018 розгляд справи було відкладено на 18.06.2018.

Ухвалою суду від 18.06.2018 провадження у справі № 914/2624/17 було зупинено до вирішення Львівським окружним адміністративним судом справи № 813/1108/18 та набрання законної сили судовим рішенням у справі № 813/1108/18.

19.04.2019 за клопотанням позивача було поновлено провадження у справі № 914/2624/17 та призначено розгляд справи на 06.05.2019.

Представник позивача у судове засідання 06.05.2019 з`явився, через канцелярію суду подав додаткові письмові пояснення, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 06.05.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду про поновлення провадження у справі) відповідачу 23.04.2019 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи те, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 06.05.2019 оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення у справі.

Позиція позивача.

Самбірський міськрайонний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області про стягнення 23 837, 31 грн допомоги по безробіттю перерахованої ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 , будучи звільненою з посади начальника відділу земельних відносин Виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, звернулася до позивача із заявою від 14.04.2017 про надання їй статусу безробітного.

Згідно наказів Самбірського міськрайонного центру зайнятості від 14.04.2017 № НТ170414 та від 21.04.2017 № НТ170421, ОСОБА_1 було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю.

Розпорядженням Самбірського міського голови від 05.10.2017 № 134-ос ОСОБА_1 було поновлено на посаді начальника відділу земельних відносин з 14.04.2017, на підставі постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02.10.2017 у справі № 452/1135/17, про що ОСОБА_1 заявою від 05.10.2017 повідомила позивача.

Позивач наказом від 05.10.2017 № НТ171005 припинив виплату ОСОБА_1 допомоги по безробіттю та припинив її реєстрацію як безробітної. За період з 21.04.2017 по 19.09.2017 позивач виплатив ОСОБА_1 . 23 837, 31 грн допомоги по безробіттю.

На підставі зазначеного, керуючись ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", позивач звернувся з цим позовом до суду та просить стягнути з відповідача суму виплаченого ОСОБА_1 матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 23 837, 31 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів відшкодування позивачу суми допомоги по безробіттю виплаченої ОСОБА_1 не подав.

Обставини справи встановлені судом.

ОСОБА_1 , перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем, згідно розпорядження Самбірського міського голови від 13.04.2017 № 54-ос була звільнена з посади начальника відділу земельних відносин Виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області.

14.04.2017 ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою про надання їй статусу безробітного. Наказами Самбірського міськрайонного центру зайнятості від 14.04.2017 № НТ170414 та від 21.04.2017 № НТ170421, ОСОБА_1 було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. Зазначені обставини підтверджуються витягом із наказів про прийняті рішення щодо ОСОБА_1 ПК № 00010 (копії долучено до позовної заяви).

Постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02.10.2017 у справі № 452/1135/17, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі № 876/12052/17, визнано недійсним та скасовано розпорядження Самбірського міського голови від 13.04.2017 № 54-ос про звільнення ОСОБА_1 , стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 277, 86 грн.

На виконання постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02.10.2017 у справі № 452/1135/17, Самбірський міський голова, розпорядженням від 05.10.2017 № 134-ос, скасував власне розпорядження від 13.04.2017 № 54-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновив ОСОБА_1 на посаді начальника відділу земельних відносин Виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області з 14.04.2017.

На підставі зазначеного, позивач наказом від 05.10.2017 № НТ1171005 припинив виплату ОСОБА_1 допомоги по безробіттю.

Відповідно до додатка 4 до Персональної картки ОСОБА_1 . № 00010 про нарахування допомоги по безробіттю та платежі, позивач з 21.04.2017 по 19.09.2017 сплатив ОСОБА_1 - 23 837, 31 грн допомоги по безробіттю.

Варто зазначити, що відповідач звертався до Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/1108/18 із позовом до Самбірського міськрайонного центру зайнятості про визнання дій службових осіб позивача, щодо призначення виплати допомоги по безробіттю, зокрема ОСОБА_1, протиправним та про зобов`язання центру зайнятості перерахувати виплату допомоги по безробіттю відповідно до вимог законодавства. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 у справі № 813/1108/18 в задоволенні позовних вимог було відмовлено. В подальшому, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019 у справі № 857/4511/18 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 у справі № 813/1108/18 було скасовано та провадження у справі закрито.

Норми права та мотиви з яких виходить суд при ухваленні рішення.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі Закон). Згідно п. п. 2, 6, 8 ч. 1 ст. 1 Закону, суб`єктами страхування на випадок безробіття є застраховані особи, а у випадках, передбачених цим Законом, також члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Об`єктом страхування на випадок безробіття є страховий випадок, із настанням якого у застрахованої особи (члена її сім`ї, іншої особи) виникає право на отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, передбачених статтею 7 цього Закону. Страховий випадок це, зокрема, подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Частиною 1 ст. 6 Закону передбачено, що застраховані особи мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону, видом забезпечення за цим Законом, серед іншого, є допомога по безробіттю.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення", статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення", реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з дня поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду. Як роз`яснено у п. 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Згідно з ч. 4 ст. 35 Закону, із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Як передбачено ч. 1 ст. 34 Закону, Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Відповідно до пункту 5 статуту Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, функції виконавчої дирекції Фонду покладаються на органи державної служби зайнятості, систему яких складають Державний центр зайнятості Міністерства праці та соціальної політики України, центр зайнятості Автономної республіки Крим, обласні, Київський і Севастопольський міські, районні, міськрайонні, міські та районні у містах центри зайнятості.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 2 ГПК України, принципами господарського судочинства, є зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи. За умовами ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. З огляду на вищевикладене, господарським судом були створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Висновки суду за результатами розгляду справи.

Приписами законодавства передбачено право позивача стягувати з відповідача суму страхових коштів і вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок відповідача як роботодавця відшкодувати позивачу суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Аналогічна правова позиція висвітлена у постановах Верховного Суду: від 12.07.2018 у справі № 914/586/17, від 09.07.2018 у справі № 914/1875/17, від 12.06.2018 у справі № 914/2087/17.

Враховуючи наведені обставини справи та вищезазначені законодавчі норми, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення 23 837, 31 грн допомоги по безробіттю, виплаченої на користь ОСОБА_1 , внаслідок поновлення відповідачем вказаної особи на роботі за рішенням суду, обґрунтована та підлягає задоволенню.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у редакції яка діяла на день надіслання позовної заяви до суду, Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України, звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» було встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року в розмірі 1600 гривні.

Таким чином, судовий збір за розгляд даного спору, відповідно до ст. 129 ГПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України у розмірі 1 600 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області (81400, Львівська область, м. Самбір, пл. Ринок, 1, ) на користь Самбірського міськрайонного центру зайнятості (81400, Львівська область, м. Самбір, вул. Шевченка, буд. 55/3, , рахунок одержувача № 0466, банк: ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014) 23 837, 31 грн основного боргу.

3. Стягнути з Виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області (81400, Львівська область, м. Самбір, пл. Ринок, 1, ) в дохід державного бюджету України 1 600 грн судового збору.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 11.05.2019.

Суддя Манюк П.Т.