ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" травня 2019 р.

м. Харків

Справа № 922/4354/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши заяву ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" (вх. № 10712 від 02.05.2019 року) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення залишку основного боргу за договором №620-ПР від 28.12.2012 р. в сумі 45991107,24 грн.

за позовом

Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м.Київ

до

Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5", с. Подвірки

про

стягнення 355 482 951,28 грн.

За участю представників:

стягувача – Андрійко Є.Л.,

боржника – не з’явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.12.2014 р. по справі №922/4354/14 позовні вимоги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" основний борг в розмірі 266 394 848,41 грн., 3% річних в розмірі 5 093 306,36 грн., інфляційні втрати в розмірі 29 922 162,60 грн. та судовий збір в розмірі 73 080,00 грн. В решті позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 р. рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2014 р. по справі №922/4354/14 змінено в частині розподілу судових витрат. Стягнуто з ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" судовий збір в розмірі 61 964,53 грн.

На виконання рішення та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 р. у даній справі стягувачеві видано відповідний наказ від 12.02.2015 р. про стягнення з ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" основного боргу в розмірі 266 394 848,41 грн., 3% річних в розмірі 5 093 306,36 грн., інфляційних втрат в розмірі 29 922 162,60 грн. та судового збору в розмірі 61 964,53 грн., всього: 301 472 281,90 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.03.2015 р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 р. та рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2014 р. (в оскаржуваній частині) по справі № 922/4354/14 залишено без змін.

02.05.2019 р. через канцелярію господарського суду від боржника надійшла заява (вх. №10712) про визнання наказу господарського суду Харківської області від 12.02.2015 р. у справі №922/4354/14 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення залишку основного боргу за договором №620-ПР від 28.12.2012 р. в сумі 45991107,24 грн.

Ухвалою від 03.05.2019 р. подану заяву було прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.05.2019 р. о 09:30.

07.05.2019 р. через канцелярію господарського суду заявником було надано для долучення до матеріалів справи інформацію про виконавче провадження №46993701 станом на 07.05.2019 р.

В призначене на 10.05.2019 р. судове засідання з розгляду заяви представник боржника не з’явився.

Присутній у судовому засіданні представник стягувача надав письмові заперечення (вх. 11255) на заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов’язок боржника відсутній повністю чи частково у зв’язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Відповідно до ч. 3 згаданої статті суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши подану заяву боржника про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач) звернулося до господарського суду із позовною заявою, в якій просило стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" (відповідача) 355 482 951,28 грн. за договором №620-ПР купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012 р., з яких: основний борг в розмірі 266 394 848,41 грн., пеня в розмірі 24 285 813,11 грн., 7% штрафу в розмірі 29 698 353,79 грн., 3% річних в розмірі 5 097 130,90 грн. та інфляційні втрати в розмірі 30 006 805,07 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.12.2014 по справі №922/4354/14 позовні вимоги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" задоволено частково. Вирішено стягнути з ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" основний борг в розмірі 266 394 848,41 грн., 3% річних в розмірі 5 093 306,36 грн., інфляційні втрати в розмірі 29 922 162,60 грн. та судовий збір в розмірі 73 080,00 грн. В решті позову відмовлено. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2014 по справі №922/4354/14 змінено в частині розподілу судових витрат. Постановлено стягнути з ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" судовий збір в розмірі 61 964,53 грн. Постановою Вищого господарського суду України від 19.03.2015 р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 р. та рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2014 р. (в оскаржуваній частині) по справі № 922/4354/14 залишено без змін.

На виконання рішення та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 р. у даній справі стягувачу було видано відповідний наказ від 12.02.2015 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" основного боргу в розмірі 266 394 848,41 грн., 3% річних в розмірі 5 093 306,36 грн., інфляційних втрат в розмірі 29 922 162,60 грн. та судового збору в розмірі 61 964,53 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.03.2016 по справі №922/4354/14 було задоволено заяву боржника про розстрочення рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2014 р. по справі № 922/4354/14 на загальну суму 120 361 940,68 грн. частково, шляхом сплати 120 361 940,68 грн. рівними частинами щомісячно протягом трьох років, а саме з березня 2016 року по лютий 2019 року по 3 343 387,24 грн. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.04.2016 року у справі № 922/4354/14 апеляційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.03.2016 року у справі № 922/4354/14 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.03.2016 року у справі № 922/4354/14 залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 922/4354/14 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29 квітня 2016 року та ухвалу Господарського суду Харківської області від 25 березня 2016 року у справі № 922/4354/14 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.09.2017, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.11.2017 та Постановою Верховного Суду від 03.04.2018 розстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2014 у справі № 922/4354/14 в частині стягнення 71 241 751,02 грн. основного боргу шляхом сплати рівними частинами по 1 187 362,52 грн. щомісячно з 01.09.2017 по 31.08.2022 за встановленим ухвалою графіком та відстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 02.12.2014 у справі № 922/4354/14 в частині стягнення 5 093 306,36 грн. процентів річних та 29 922 162,60 грн., інфляційних втрат до 31.08.2022.

30.11.2016 року набув чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" №1730-VIII, яким визначається комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 03.04.2018 у справі № 922/4354/14, на заборгованість позивача, яка виникла за договором купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012 № 620-ПР, яка стягнута відповідним судовим рішенням, поширюється дія Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Відповідно до ст. 1 Закону №1730, процедура врегулювання заборгованості – це заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Згідно з ст. 5 Закону №1730 реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016 р. для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашена станом на 31.12.2016 р. Реструктуризація заборгованості за спожитий природний газ, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, здійснюється шляхом розстрочення на 60 календарних місяців рівними частинами з першого числа місяця укладення договору без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення. На реструктуризовану заборгованість не нараховуються неустойка (штрафи, пені), проценти річних, інфляційні нарахування, крім випадків повного або часткового нездійснення платежів за договором про реструктуризацію заборгованості, укладеним відповідно до цього Закону. Типовий договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ затверджується Кабінетом Міністрів України.

У зв’язку з підтвердженням сторонами станом на 31.01.2018 р. та 31.12.2017 р. (акти звіряння розрахунків додаються) існування 45991107,24 грн. заборгованості за договором №620-ПР від 28.12.2012 р. та 221692781,37 грн. за договором №061/14-ПР від 10.12.2013 р., боржником було направлено в адресу стягувана пропозицію про укладення договору реструктуризації заборгованості за спожитий природний газ за вказаними договорами на загальну суму 267683888,61 грн. Стягувач відмовився від укладання вказаного договору про реструктуризацію заборгованості, яка виникла за Договорами купівлі-продажу від 28.12.12 № 620-ПР та від 10.12.13 № 061/14-ПР, що стало підставою для звернення Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" до суду з позовом про визнання договору укладеним.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 р. у справі №922/1001/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 28.03.2019 р., задоволено позовну заяву ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5» про визнання укладеним договору про реструктуризацію 267683888,62 грн. заборгованості за спожитий природний газ в редакції товариства та відповідно до Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 р. №222.

Згідно ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов’язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Виходячи з ч. 2 ст. 187 ГК України вказаний договір є укладеним з дня набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору у справі №922/1001/18, а саме з 05.12.2018 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 604 ЦК України зобов’язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов’язання новим зобов’язанням між тими ж сторонами (новація).

У відповідності до положень процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов’язок боржника відсутній повністю чи частково у зв’язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, зокрема у разі скасування чи зміни в апеляційному порядку рішення, на підставі якого наказ було видано.

В загальній сумі реструктуризованої господарським судом заборгованості 45991107,24 грн. залишку основного боргу за договором №620-ПР від 28.12.2012 р. підлягають сплаті ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5» протягом 60 календарних місяців. Таким чином, боржник вважає, що у зв’язку з укладанням сторонами договору реструктуризації та зміною строків виконання зобов’язання щодо сплати заборгованості за природний газ обов’язок боржника в частині сплати основного боргу за договором №620-ПР від 28.12.2012 р. відсутній, що з урахуванням ч.2 ст. 328 ГПК України є підставою для визнання наказу господарського суду Харківської області від 12.02.2015 р. по справі №922/4354/14 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення залишку основного боргу в сумі 45991107,24 грн.

Стягувач із заявою Відповідача про визнання наказу господарського суду Харківської області від 12.02.15 № 922/4354/14 в частині стягнення залишку основного боргу за договором № 620-ПР від 28.12.12 в сумі 45 991107,24 грн. таким, що не підлягає виконанню, не погоджується, вважає її необґрунтованою та безпідставною, такою що суперечить нормам матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов’язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Враховуючи імперативні приписи ст. 129-1 Конституції України та ст.326 ГПК України щодо обов'язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, норма ч.2 ст.328 ГПК України визначає можливість припинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили, лише внаслідок наявності для цього безумовних і безспірних підстав, тобто є процедурною нормою, що врегульовує правовідносини між боржником і стягувачем на стадії виконання рішення, втім не встановлює процесуального механізму вирішення судом спору про право на цій стадії господарського процесу.

Обставини, на підставі яких господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню, мають бути безспірними та безпосередньо засвідчувати факт припинення зобов'язань боржника, адже в іншому випадку між сторонами з цього приводу виникає спір про право, який не можливо вирішити лише шляхом застосування процесуальної норми.

В обґрунтування вимог вказаної заяви боржник посилається на положення ч.2 ст.604 ЦК України, якою визначено, що зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Однак характерним для новації є укладення нового зобов'язання, а не зміна строків виконання первинного, при цьому нове зобов'язання укладається між тими ж сторонами, в той час як наслідком визнання судом укладеним договору реструктуризації є лише зміна порядку та строку виконання зобов’язання, а не його припинення.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, кожен доказ має оцінюватись з урахуванням вимог ст. 76-79 ГПК України.

Враховуючи вимоги процесуального законодавства, виходячи з предмету заяви боржника, для застосування інституту визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, така заява має бути обґрунтована належним та достатнім доказом припинення зобов’язання, але боржником не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують припинення його зобов’язань за договором № 620-ПР від 28.12.2012 р., підтверджених рішенням суду у справі № 922/4354/14, що є підставою для відмови у задоволенні такої заяви.

Керуючись ст. ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд –

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення залишку основного боргу в сумі 45991107,24 грн. (вх. № 10712 від 02.05.2019 року).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання.

Суддя

Л.С. Лаврова