ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" травня 2019 р. м. Харків Справа № 922/1159/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопарк Пожтехніка" (вх.№ 10521 від 26.04.2019) про забезпечення позову по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопарк Пожтехніка", м. Харків
до 1. Комунального підприємства "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради, смт. Солоницівка , 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпласт", м. Харків , 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп", м. Харків 3-і особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: - Державний реєстратор прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради ОСОБА_1, смт. Солоницівка, - Товариство з обмеженою відповідальністю компанія "Строма", м. Харків, - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, м. Харків
про скасування рішення та визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Технопарк Пожтехніка" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідачів: 1. Комунального підприємства "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпласт", 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп", в якій просить суд:

- скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Комунального підприємства "Постачальник послуг" Солоницівської селищної ради ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 44629560 від 14.12.2018 р. на об'єкт нерухомого майна Нежитлове приміщення трансформаторної підстанції в літ. Ю-1, загальною площею 65 кв.м., за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Пушкінська, будинок 104-Д, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу № 3073 від 19.12.2018 р., що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Будпласт та Товариством з обмеженою відповідальністю Темп і зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про продаж 1/2 частки об'єкту нерухомого майна Нежитлове приміщення трансформаторної підстанції в літ. Ю-1, загальною площею 65 кв.м., за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Пушкінська, будинок 104-Д, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу № 3080 від 20.12.2018 р., що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Будпласт та Товариством з обмеженою відповідальністю Темп і зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про продаж 1/2 частки об'єкту нерухомого майна Нежитлове приміщення трансформаторної підстанції в літ. Ю-1, загальною площею 65 кв.м., за адресою: Харківська обл., м. Харків, вулиця Пушкінська, будинок 104-Д, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5763,00 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що рішення державного реєстратора КП Постачальник послуг Солоницівської селищної ради ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 44629560 від 14.12.2018 р., прийняте всупереч вимогам законодавства, у зв'язку з чим є незаконним та підлягає скасуванню в судовому порядку. Крім того, позивач зазначає, що договори купівлі-продажу від № 3073 від 19.12.2018 р. та № 3080 від 20.12.2018 р., що укладені між ТОВ Будпласт та ТОВ Темп, і зареєстровані приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, підлягають визнанню недійсними в судовому порядку як вчинені з порушенням вимог ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 181, ч. 1 ст. 182 ЦК України та Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01.07.2004 р. № 1952-ІV.

Ухвалою суду від 22.04.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання.

26.04.2019 позивач надав до суду заяву про забезпечення позову (вх.№ 10521), згідно якої просить суд до розгляду справи № 922/1159/19 по суті вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт нерухомого майна "Нежитлове приміщення трансформаторної підстанції в літ. "Ю-1", загальною площею 65 кв.м., за адресою: Харківська область, м. Харків, вулиця Пушкінська, будинок 104-Д, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Темп" (місцезнаходження: 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 2/5, ідентифікаційний код 23469917) на праві приватної власності.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт нерухомого майна реєстраційний номер 101, що належить ТОВ "Темп" на праві приватної власності, є достатнім заходом забезпечення позову ТОВ "Технопарк Пожтехніка" у справі № 922/1159/19, що спроможний забезпечити в майбутньому виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Невжиття такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на об'єкт нерухомого майна реєстраційний номер 101, що належить ТОВ "Темп", фактично зробить неможливим виконання в подальшому рішення суду щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації прав на об'єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 101, здійснених державним реєстратором ОСОБА_1 та приватним нотаріусом ОСОБА_2, і направленого на виключення з Державного реєстру прав на нерухоме майно об'єкту нерухомого майна, реєстраційний номер 101.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопарк Пожтехніка" про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду.

За загальним правилом, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує положення міжнародного договору, а саме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що передбачає право на справедливий суд.

Під терміном справедливий судовий розгляд розуміється у тому числі забезпечення реального виконання рішення, на що Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу держав - членів Ради Європи. Обов'язок забезпечення механізмів реалізації права на справедливий суд покладено на держави-учасниці Конвенції. Одним з механізмів забезпечення реального виконання можливого рішення суду є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Також, відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту": кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Тому вжиття обраних судом заходів до забезпечення позову відповідає вимогам статей 6 та 13 Конвенції та зобов'язанням, взятим на себе Україною щодо забезпечення права на справедливе судочинство та виконання судових рішень.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З наведеного вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду.

Згідно умов договору про постачання електричної енергії № 6-254.02 від 23.07.2015 р., що укладений між ТОВ "Технопарк Пожтехніка" та АК "Харківобленерго", електропостачання нежитлових будівель позивача та ТОВ "Будпласт" по вул. Пушкінській, 104-Д у м. Харкові здійснюється за існуючою схемою від трансформаторної підстанції (ТП-402) за вказаною адресою.

В той же час, на підставі договору сумісного користування майном № 6 від 10.07.2015 р., що укладений між ТОВ "Технопарк Пожтехніка" та ТОВ "Будпласт" в сумісному користуванні вказаних осіб знаходиться приміщення трансформаторної підстанції за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 104-Д.

Таким чином, позивач зазначає, що він має право на користування приміщенням трансформаторної підстанції ТП-402 на підставі договору сумісного користування майном № 6 від 10.07.2015 р.

При цьому, позивач зазначає, що в приміщенні трансформаторної підстанції (ТП-402) за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 104-Д на сьогодні знаходиться електрообладнання позивача, що забезпечує електроживлення його нежитлових будівель, а саме: роз'єднувач РВ 6/400, кабель СБ-3х70, трансформатор силовий ТМ-400 6/0, 4 кВ, шини 0,4 кВ, роз'єднувач ввідний РВ 6/400, шиносброска 0,4 кВ, конденсаторна батарея 0,4 кВ, 241 квар. загальною вартістю 62556,47 грн. (договір купівлі-продажу № 28/01-14 від 28.01.2014, видаткова накладна № 1161 від 28.01.2014).

З інформаційної довідки № 152374016 від 11.01.2019 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається про здійснення за ТОВ "Будпласт" державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об'єкту 101, нежитлове приміщення трансформаторної підстанції в літ. "Ю-1", загальною площею 65 кв.м., за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 104-Д.

ТОВ "Будпласт" на підставі договорів купівлі-продажу № 3073 від 19.12.2018 р. та № 3080 від 20.12.2018 р., зареєстрованих приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, було продано зазначений об'єкт нерухомого майна ТОВ "Темп" (за договорами купівлі-продажу № 3073 від 19.12.2018 р. та № 3080 від 20.12.2018 р. відчужувалось по 1/2 частки об'єкту нерухомого майна).

ТОВ "Темп" своїм листом вих. № 1 від 11.01.2019 р. повідомило позивача про намір оформлення договору оренди земельної ділянки під будівлею трансформаторної підстанції ТП-402 за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 104-Д. Крім того, ТОВ "Темп" своїм листом вих. № 01-31-1 від 31.01.2019 р. запропонувало позивачу розглянути питання укладення договору оренди трансформаторної підстанції ТП-402 або знайти інший можливий варіант унормування обставин знаходження електрообладнання ТОВ "Технопарк Пожтехніка" на території ТОВ "Темп", а у випадку незнайдення спільного вирішення даної ситуації попередило позивача про звільнення приміщення від належного позивачу майна.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як свідчать надані позивачем до заяви про забезпечення позову докази нерухоме майно на яке позивач просить суд накласти арешт, належить на праві власності відповідачу - ТОВ "Темп".

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 27.07.2004, прийнятому в справі "Ромашов проти України, п. 1 ст. 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд вважає, що позивачем обґрунтовано належними доказами імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, з метою недопущення утруднення виконання рішення суду, з метою захисту інтересів позивача, суд вважає за необхідне задовольнити вищевказану заяву про забезпечення позову.

При цьому суд наголошує, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

Суд наголошує, що вказані позивачем у заяві заходи забезпечення позову не порушують права Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп" на вільне володіння майном, та спрямовані виключно на забезпечення можливості реального виконання судового рішення, у разі задоволення його позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до положень ст. 144 ГПК України, ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136-140, 144, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технопарк Пожтехніка" про забезпечення позову - задовольнити.

До розгляду справи № 922/1159/19 по суті вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт нерухомого майна "Нежитлове приміщення трансформаторної підстанції в літ. "Ю-1", загальною площею 65 кв.м., за адресою: Харківська область, м. Харків, вулиця Пушкінська, будинок 104-Д, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 101, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Темп" (місцезнаходження: 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 2/5, ідентифікаційний код 23469917) на праві приватної власності.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - протягом трьох років з дня її прийняття, тобто до - 03 травня 2022 року.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Технопарк Пожтехніка", ідентифікаційний код 39054748; 61023, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 104-Д.

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Темп", ідентифікаційний код 23469917; 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 2/5.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 255 - 257 ГПК України, до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підписана 02.05.2019.

Суддя ОСОБА_3