номер провадження справи 28/50/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.05.2019 Справа № 908/856/18

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорова Олена Владиславівна, розглянувши заяву комунального підприємства "Водоканал" Мелітопольської міської ради Запорізької області №1039 від 22.04.2019 про розстрочення виконання рішення суду від 31.07.2018 року по справі №908/856/18:

за позовом публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Мелітопольського міського району електричних мереж (72310, Запорізька область, місто Мелітополь, вул. Покровська, буд. 106)

до відповідача комунального підприємства "Водоканал" Мелітопольської міської ради Запорізької області (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Покровська, буд. 100)

про стягнення грошових коштів

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 65 від 01.01.2019, адвокат;

від відповідача (боржник, заявник): ОСОБА_2, довіреність № 2 від 08.01.2019, адвокат; ОСОБА_3, розпорядження №59-к від 18.01.2018, директор.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області 25.04.2019 надійшла заява комунального підприємства "Водоканал" Мелітопольської міської ради Запорізької області №1039 від 22.04.2019 про розстрочення виконання рішення суду від 31.07.2018 року по справі №908/856/18 по сплаті штрафних санкцій на загальну суму 588.787,78 грн. строком на 12 місяців, шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 49.065,65 грн. не пізніше 30 календарного числа поточного місяця. Та про розстрочення виконання рішення в частині сплати судового збору в розмірі 4.415,91 грн. строком на три місяці шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 1.471,97 грн. не пізніше 30 календарного числа поточного місяця.

В обґрунтування заяви відповідач (заявник) зазначив, наступне:

- ПАТ «Запоріжжяобленерго» починаючи з жовтня 2017 року безпідставно не здійснювало реєстрацію податкових накладних, як то передбачено у Податковому кодексі України, внаслідок чого КП "Водоканал" ММР ЗО було позбавлено значної частки податкового кредити, як наслідок вимушено було кожного місяця додатково сплачувати майже 400 тис. грн. податку на додану вартість. А з жовтня 2017 року по травень 2018 року ця сума склала 3,1 млн. грн., вимушено сплачених коштів, що склало практично половину бюджету КП "Водоканал" ММР ЗО. Зокрема, за січень-квітень 2019 року не здійснено реєстрацію податкових накладних на суму 603,4 тис. грн. Вказана ситуація призвела до того, що КП "Водоканал" ММР ЗО змушено додатково сплатити податок на додану вартість власними коштами підприємства у сумі 616 тис. грн.;

- з метою вжиття негайних заходів щодо забезпечення безперебійної подачі електричної енергії на об'єкти водопостачання, КП «Водоканал» ММР ЗО було вимушено звернутись до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради для отримання із резервного фонду місцевого бюджету коштів у сумі 4,3 млн. грн. на поворотній основі. Отримані з резервного фонду кошти скеровані підприємством на оплату за постачання та розподіл електричної енергії за січень-лютий поточного року;

- кредиторська заборгованість підприємства на початок року склала 15,1 млн. грн., а на 01.04.2019 16,5 млн. грн. Зростання кредиторської заборгованості обумовлено, тим що через брак вільних обігових коштів придбання матеріалів та супутніх товарів, запчастин тощо, необхідних для виконання, перш за все, аварійно-відновлювальних та поточних робіт здійснюється у борг, що дає змогу своєчасно ліквідувати аварії та недопустиму настання негативних наслідків для мешканців міста Мелітополя;

- кошти, які отримує КП «Водоканал» ММР ЗО від основної діяльності не забезпечують у повному обсязі стабільну та безперебійну роботу підприємства, у тому числі при виплаті заробітної плати та здійснення стовідсоткової попередньої оплати за постачання електроенергії та її розподіл. Зокрема, відповідно до Звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) на 2018 рік збиток підприємства склав 179 тис. грн., майже не покращився результат й за 1 квартал 2019 року, у якому збитки склали - 119 тис. грн.;

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.04.2019 заяву про розстрочення виконання рішення суду передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою суду від 25.04.2018 року заяву про розстрочення виконання рішення по справі 908/856/18 прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено на 06.05.2019.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фіксування судового процесу за допомогою відеозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось у звязку з відсутністю у суду такої технічної можливості.

Заявник (відповідач у справі) підтримав заяву про розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців, а в часті стягнення судового збору на три місяці, з підстав, що в ній викладені, просив заяву задовольнити.

Представник позивача (стягувач) підтримав свою правову позицію, що викладена у відзиві №54-33/1701 від 03.05.2019. Звертав у вагу суду на те, що відповідач не надав доказів, які б підтверджували існування конкретних обставини, що істотно ускладнюють виконання судового рішення. Зазначав, що додані відповідачем документи до заяви про розстрочку судового рішення не доводять факту перебування відповідача у скрутному фінансовому стані, наявність загрози банкрутства, накладання арештів на його рахунки державними виконавчими службами. Посилався на те, що на банківських рахунках відповідача існують кошти, ніякі надзвичайні події чи стихійні лиха не перешкоджають останньому виконати судове рішення. Зауважував, що на сьогоднішній день ПАТ "Запоріжжяобленерго" перебуває в скрутному матеріальному становищі, що підтверджується доданими до відзиву бухгалтерськими довідками та балансом. Дебіторська заборгованість за відпущену електричну енергію станом на 01.04.2019 року, що утворилась за період 2018 року, становить 1744,1 млн. грн.; станом на 31.03.2019 року заборгованість ПАТ "Запоріжжяобленерго" перед ДП "Енергоринок" становить 456.7 млн. грн. - заборгованість за електроенергію придбану до 01.01.2019 року та 169,4 млн. грн. - заборгованість за електроенергію придбану у березні 2019 року; податковий борг ПАТ "Запоріжжяобленерго" складає 424,0 млн. грн.; кредиторська заборгованість ПАТ "Запоріжжяобленерго" складає 118,7 млн. грн. Крім того, бухгалтерські довідки про залишки на поточних рахунках ПАТ "Запоріжжяобленерго" підтверджують, що рахунки товариства майже порожні і грошових коштів, які перебувають на них недостатньо для погашення кредиторської, податкової заборгованості товариства та заборгованості товариства перед ДП "Енергоринок". З урахуванням викладеного просив відмовити у задоволені заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали заяви, встановивши всі наявні обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду, виходячи із наступного:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 31.07.2018 року позовні вимоги ПАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Мелітопольського міського району електричних мереж про стягнення з комунального підприємства "Водоканал" Мелітопольської міської ради Запорізької області 824121,60 грн. задоволені частково. З КП "Водоканал" Мелітопольської міської ради Запорізької області на користь ПАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Мелітопольського міського району електричних мереж стягнуто пеню в сумі 422 865,15 грн., 3 % річних в сумі 60 588,12 грн. та інфляційні втрати в сумі 105 334,51 грн. Також з відповідача на користь позивача стягнуто витрати зі сплати судового збору в сумі 4 415,91грн.

Постановою Центрального Апеляційного господарського суду по справі №908/856/18 від 05.12.2018 рішення господарського суду Запорізької області від 31.07.2018 по справі №908/856/18 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.03.2019 по справі №908/856/18 касаційна скарга комунального підприємства «Водоканал» ММРЗО залишена без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 31.07.2018 по справі №908/856/18 та постанова Центрального Апеляційного господарського суду по справі №908/856/18 від 05.12.2018 залишені без змін.

Відповідно до вимог ст. 331 Господарсько-процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Отже, підставою для розстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом, тому всі ці обставини повинні бути доведені заявником.

Господарсько-процесуальне законодавство не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами, встановленими ст. 86 ГПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 331 ГПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Проаналізувавши доводи відповідача щодо розстрочення виконання судового рішення по справі та надані в обґрунтування вказаного клопотання докази, зясувавши правову позицію позивача щодо вказаного клопотання (заперечення проти надання розстрочення), а також враховуючи ті аргументи, які викладені відповідачем на підтвердження скрутного фінансового становища станом на момент прийняття рішення, суд констатує існування обєктивних обставин, які ускладнюють виконання рішення.

Судом враховано вищенаведені обставини, надано оцінку на предмет реальної можливості виконання судового рішення при наданні розстрочки, враховано, що розстрочка виконання рішення не порушить балансу інтересів сторін, а саме, досягнення мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора.

Також, судом приймається до уваги те, що заборгованість, стягнута рішенням у даній справі, складається із штрафних та компенсаційних санкцій, при тому, що основний борг відповідачем хоча із простроченням, але сплачено до винесення рішення від 31.07.2018 р. по даній справі.

Судом враховано, що позивач і відповідач є субєктами господарювання, які несуть однакову економічну (матеріальну) відповідальність за свої дії та однакові ризики.

Господарська діяльність відповідача повязана з наданням послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації як населенню міста Мелітополь, так і всім юридичним особам, які здійснюють свою господарську діяльність на території цього міста. Зупинення або тимчасове припинення діяльності відповідача, внаслідок неможливості надання відповідних послуг споживачам, може привести до відсутності водопостачання для населення та суттєвих негативних екологічних наслідків

Відповідно до законодавства державна політика у сфері питної води та питного водопостачання будується на принципах заборони відключення обєктів питного водопостачання та водовідведення від системи енерго-, газо-, теплопостачання як обєктів життєзабезпечення і стратегічного значення.

До того ж, матеріали справи містять докази намагання відповідача погасити наявну заборгованість перед позивачем та не доведення до виникнення більшого розміру боргу.

За таких обставин, суд вважає за можливе скористатися наданим ст. 331 Господарського процесуального кодексу України правом та частково задовольнити клопотання відповідача, надавши розстрочку виконання рішення в частині стягнення штрафних санкцій строком на 7 місяців із щомісячною сплатою рівними частинами по 84.112,54 грн. не пізніше 30 календарного числа поточного місяця, починаючи з травня 2019 року.

Клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення господарського суду від 31.07.2018 в частині стягнення судового збору у розмірі 4.415,91 грн. задоволенню не підлягає, оскільки чинним законодавством не передбачено розстрочення стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 170, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву комунального підприємства "Водоканал" Мелітопольської міської ради Запорізької області №1039 від 22.04.2019 про розстрочення виконання рішення суду від 31.07.2018 року по справі №908/856/18 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 31.07.2018 по справі № 908/856/18 в частині стягнення штрафних санкцій на загальну суму 588.787,78 грон. строком на 7 місяців із щомісячною сплатою рівними частинами по 84.112,54 грн. не пізніше 30 календарного числа поточного місяця, починаючи з травня 2019 року.

3 Відмовити у задоволенні клопотання про розстрочення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 31.07.2018 по справі № 908/856/18 в частині стягнення судового збору у розмірі 4.415,91 грн. строком на 3 місяці.

Ухвала суду набрала законної сили 06.05.2019р.

Порядок набрання ухвалою законної сили визначений статтею 235 ГПК України.

Порядок оскарження ухвали суду першої інстанції визначений статтями 254, 255, 256 ГПК України.

Суддя О.В.Федорова