СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р.                                                                         Справа № 905/1795/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя  Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

від позивача – Свідло Є.В. – на підставі Ордеру Серії КВ №214477 від 25.03.2017р.;

від відповідача – Карабут М.В. – на підставі довіреності від 07.09.2018р. №17/44,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Енергомашспецсталь”, Донецька область, м.Краматорськ, (вх.№901 Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2019р. у справі №905/1795/18 (суддя Курило Г.Є., ухвалене в м.Харків о 14:19год., дата складення повного тексту рішення - 14.02.2019р.)

за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “ВАЛДПРО”, м. Миколаїв,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства “Енергомашспецсталь”, Донецька область, м. Краматорськ,

про стягнення 606840,32грн.

за зустрічним позовом: Публічного акціонерного товариства “Енергомашспецсталь”, Донецька область, м.Краматорськ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ВАЛДПРО”, м. Миколаїв

про стягнення пені у розмірі 793168,93грн.

ВСТАНОВИЛА:

01.10.2018р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАЛДПРО" звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 606840,32грн., з яких сума основного боргу 537229,44грн., пеня у розмірі 47950,31грн., інфляційні в сумі 10262,31грн., 3% річних у розмірі 11398,26грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки №15/909 від 13.12.2017р. щодо оплати за поставлений товар, що стало підставою для нарахування пені, інфляційних та 3% річних.

07.11.2018р. Публічне акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" звернулось до господарського суду Донецької області з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛДПРО" про стягнення 793168,93грн. пені за несвоєчасну поставку та недопоставку продукції за договором поставки №15/909 від 13.12.2017р.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ПАТ "Енергомашспецсталь" посилалось на відповідальність відповідача за прострочення поставки та недопоставку продукції за договором поставки   №15/909 від 13.12.2017р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.02.2019р. у справі №905/1795/18 задоволено частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛДПРО" до Публічного акціонерного товариствам "Енергомашспецсталь" про стягнення заборгованості у розмірі 606840,32грн. з яких: сума основного боргу 537229,44грн., пеня 47950,31грн., інфляційні 10262,31грн., 3% річних 11398,26грн.; задоволено частково позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛДПРО" про стягнення пені за несвоєчасну поставку та недопоставку продукції в розмірі 793168,93грн.; стягнуто з Публічного акціонерного товариствам "Енергомашспецсталь" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛДПРО" суму основного боргу в розмірі 537229,44грн., пеня 30190,48грн., інфляційні 6197,83грн., 3% річних 10563,22грн., судовий збір в розмірі 8762,71грн.; відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛДПРО" до Публічного акціонерного товариствам "Енергомашспецсталь" про стягнення пені 4063,83грн., інфляційних 4064,48грн., 3% річних 835,04грн.; відмовлено в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариствам "Енергомашспецсталь" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛДПРО" про стягнення пені 779472,93грн.

Рішення суду з посиланням на положення статей 11, 509, 525, 530, 526, 549, 610,611, 612, 662, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, статей 173, 174, 193, 218, 230, 232 Господарського кодексу України мотивовано тим, що у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем за первісним позовом взятих на себе договірних зобов’язань щодо своєчасної оплати за поставлений товар за договором поставки №15/909 від 13.12.2017р. позивачем було правомірно заявлено до стягнення суму основного боргу у розмірі 537229,44грн. та штрафні санкції.

Разом з тим, здійснивши перевірку наданого позивачем до позовної заяви розрахунку розміру штрафних санкції, місцевий господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення первісних позовних вимог в цій частині.

Зустрічну позовну заяву господарський суд першої інстанції задовольнив частково, виходячи з того, що ТОВ   "ВАЛДПРО" свої зобов’язання за договором виконало не в повному обсязі, що з урахуванням вимог пункту 10.1 договору є підставою для застосування відповідальності у вигляді сплати пені, однак здійснивши перевірку наданого позивачем за зустрічним позовом розрахунку розміру штрафних санкції, місцевий господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення зустрічних позовних вимог.

Публічне акціонерне товариство “Енергомашспецсталь” з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2019р. у справі №905/1795/18 в частині розгляду зустрічного позову та прийняти нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. Одночасно апелянт звернувся з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2019р. у справі №905/1795/18. В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаного клопотання апелянт посилається не те, що копію повного тексту оскаржуваного рішення було отримано лише 18.02.2019р., у зв’язку із чим скаржнику був необхідний додатковий час для підготовки апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було повно, всебічно та об’єктивно досліджено всіх обставин справи, а також умов укладеного між сторонами договору, що на думку апелянта призвело до передчасного висновку про часткове задоволення зустрічних позовних вимог.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2019р. поновлено Публічному акціонерному товариству “Енергомашспецсталь” строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2019р. у справі №905/1795/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства “Енергомашспецсталь” на рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2019р. у справі №905/1795/18; встановлено позивачу за первісним позовом строк до 10.04.2019р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання; призначено справу до розгляду на 17.04.2019р.

09.04.2019р. позивачем за первісним позовом подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№3578), в якому просить суд апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Енергомашспецсталь” залишити без задоволенняё рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2019р. у справі №905/1795/18 залишити без змін.

17.04.2019р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду відповідь на відзив (вх.№3958).

17.04.2019р. суддя - доповідач Плахов О.В. знаходився на навчанні.

Відповідно до частини 9 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач зі складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

За таких обставин, у зв’язку із неможливістю проведення судового засідання 17.04.2019р. з огляду на знаходження судді-доповідача Плахова О.В. на навчанні, та відсутністю підстав для здійснення повторного автоматизованого розподілу даної справи, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2019р. розгляд справи призначено на 13.05.2019р. об 11:30год.

23.04.2019р. позивачем за первісним позовом - Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАЛДПРО" подано до апеляційного господарського суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№ 4177), в якому просить суд призначити розгляд засідання 13.05.2019р. об 11:30год. в режимі відеоконференції ; визначити господарський суд міста Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-Б), в якому забезпечити проведення відеоконференції, у випадку неможливості встановлення зв'язку з господарським судом м. Києва (або з інших причин), просить провести відеоконференцію в одному з таких судів: Північний апеляційний господарський суд (04116, м. Київ вул. Шолуденка,1); Господарський суд Київської області (02000, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16); Печерський районний суд міста Києва (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 42-А); Подільський районний суд міста Києва (04071, м. Київ, вул. Хорива, 21 (головна адреса для отримання та відправлення вхідної та вихідної поштової кореспонденції), 04070, м. Київ, вул. Волоська, 6/14, літера "Б"); Шевченківський районний суд міста Києва (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31 -А); Київський окружний адміністративний суд (01133, Київ, бульвар Лесі Українки, 26); Окружний адміністративний суд міста Києва (01051, м. Київ, вул. Болбочана Петра, 8, корпус 1); Шостий апеляційний адміністративний суд (01010, м. Київ, вул. Московська 8, корп. 30); Голосіївський районний суд міста Києва (03127, м. Київ, вул. Полковника Потєхіна, 14-а); Дарницький районний суд міста Києва (02068, м. Київ, вул. Кошица, 5-А); Дніпровський районний суд міста Києва (02105, м. Київ, вул. Івана Сергієнка, 3); Оболонський районний суд міста Києва (04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 2-Є); Солом'янський районний суд міста Києва (03113, м. Київ, вул. Полковника Шугова, 1).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.04.2019р. задоволено клопотання позивача за первісним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛДПРО" про забезпечення проведення судового засідання у справі №905/1795/18 в режимі відеоконференції; постановлено провести судове засідання призначене на   13.05.2019р. об 11:30год. в режимі відеоконференції в приміщенні Східного апеляційного господарського суду та доручено Оболонському районному суду міста Києва забезпечити проведення відеоконференції.

13.05.2019р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду доповнення до відповіді на відзив (вх.№4687), в яких просить суд скасувати рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2019р. у справі №905/1795/18 в частині розгляду зустрічного позову та прийняти нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. Також, просить суд скасувати додаткове рішення від 21.02.2019р. у справі №905/1795/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу за первісним позовом у відшкодуванні транспортних витрат та витрат на професійну правничу допомогу у зв’язку із недоведеністю.

Судова колегія зазначає, що вимоги апелянта про скасування додаткового рішення від 21.02.2019р. у справі №905/1795/18 фактично є доповненням до апеляційної скарги, яке подано з пропуском строку визначеного Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку із чим на приймається судом до розгляду.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 13.05.2019р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2019р. у справі №905/1795/18 в частині розгляду зустрічного позову та прийняти нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача за первісним позовом заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2019р. у справі №905/1795/18 залишити без змін.

Також, представником позивача за первісним позовом було заявлено усне клопотання, в якому просив суд керуючись частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України протягом п’яти днів після ухвалення судового рішення надати можливість довести розмір фактично понесених судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю “ВАЛДПРО”, у зв’язку із розглядом справи №905/1795/18 та залучити до матеріалів справи докази таких витрат.

Судова колегія, порадившись на місці, дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, що представники сторін з’явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування свої вимог та заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 13.12.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАЛДПРО" (надалі – постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Енергомашспецсталь" (надалі - покупець) було укладено договір поставки №15/909 (надалі –договір т.1 а.с.12-20), відповідно до умов якого постачальник передає у власність покупцю, а покупець приймає та оплачує товар (продукцію), загальну кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна, виробник якого визначена сторонами у Специфікаціях, які є невід’ємною частиною договору (пункт 1.1. договору).

Відповідно до пункту 2.1. договору, ціна товару зазначається у специфікаціях до договору, які є невід'ємною частиною   договору.

Загальна сума договору є величиною змінною і складається з суми всіх специфікацій, оформлених до цього договору, але не може перевищувати 11000000,00грн. з ПДВ (пунктом 2.2. договору).

Строки та умови поставку товару вказуються у специфікаціях (пункт 5.1. договору).

З матеріалів справи вбачається, що пунктами 1 та 2 Специфікації №1 від 13.12.2017р. (т.1 а.с.21) сторони погодили умови оплати товару – збагаченого та незбагаченого вугілля марки АС (6-13), а саме: відстрочку платежу на строк до 7-ми календарних днів з дати відвантаження продукції на адресу покупця. Датою відвантаження вважається дата оформлення залізничної накладної. Умови поставки: ст. Шпичкіно.

Відповідно до пункту 4 специфікації встановлено, що строк поставки є не більш ніж 14 днів з моменту заявки покупця, але не пізніше 30.02.2018р.

Пунктом 10.1. договору сторони погодили, що за прострочення поставки або недопоставку продукції постачальник сплачує покупцеві пеню в розмірі 1% від вартістю не поставленої в строк продукції за кожен день прострочення поставки продукції.

У разі прострочення постачання товару більш ніж на 10 календарних днів проти терміну, встановлених в договору, постачальник сплачує покупцеві пеню у розмірі 3% вартості продукції не поставленої у строк, за кожен день прострочення постачання продукції (пункт 10.2. договору).

У разі порушення строку оплати поставленого товару, покупець нараховує пеню у розмірі 0,04% простроченого платежу за кожен день прострочки, але не більш подвійної облікової ставки НБУ, діючої за відповідний період (пункт 10.6. договору).

Договір діє до 31.12.2018р. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов'язань (в тому числі гарантійних) за справжнім договором (пункт 13.3. договору).

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами у справі, що 18.12.2017р. покупцем було направлено на адресу постачальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛДПРО" заявку про відвантаження вугілля антрацит АС фр. 6-13мм в кількості 120 тн за ціною 5350грн./тн з ПДВ на умовах DDP-ст.Шпичкин, Донецька з/д (т.1 а.с.22).

Постачальником було виконано взяті на себе зобов’язання щодо поставки товару, що підтверджується доданими до позовної заяви копіями видаткових накладних: №РН-26-02-1 від 21.02.2018р. у кількості 68,8 т на суму 368079,72грн. та №РН-06-03-1 від 06.03.2018р. у кількості 69,0 т на суму 369149,72грн. (т.1 а.с.35, 37), які підписані уповноваженими представниками сторін без заперечень та скріплені печатками сторін.

Отже, товар (вугілля марки АС (6-13) було поставлено покупцю у кількості 137,8т. на загальну суму 737229,44грн., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Разом з тим, оплату за поставлений товар покупцем у визначені в специфікації строки у повному обсязі здійснено не було, у зв’язку із чим, 17.07.2018р. Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАЛДПРО" було направлено на адресу покупця лист вих.№09/07 з пропозицією щодо погашення існуючої заборгованості за поставлений товар за період лютий - березень 2018р. (т.1 а.с.39).

Проте, відповіді на вказану претензію покупцем надано не було, як і не було в добровільному порядку сплачено наявну заборгованість, що і стало підставою для звернення 01.10.2018р. Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛДПРО" звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 606840,32грн., з яких сума основного боргу 537229,44грн., пеня у розмірі 47950,31грн., інфляційні в сумі 10262,31грн., 3% річних у розмірі 11398,26грн. (т.1 а.с.2-39).

07.11.2018р. Публічне акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" також звернулось до господарського суду Донецької області з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛДПРО" про стягнення 793168,93грн. пені за несвоєчасну поставку та недопоставку продукції за договором поставки №15/909 від 13.12.2017р.

07.02.2019р. господарським судом Донецької області було ухвалено оскаржуване рішення, що і стало підставою для звернення Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь" до апеляційного господарського суду з відповідною апеляційною скаргою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що згідно за статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, за яким в силу приписів статті 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із   статтею 610 Цивільного Кодексу України   порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Встановивши факт невиконання покупцем (відповідачем за первісним позовом) прийнятих на себе зобов’язань за договором та специфікацією щодо повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення первісних позовних вимог про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 537229,44грн.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (стаття 611 Цивільного кодексу України).

Факт прострочення ПАТ "Енергомашспецсталь" оплати за товар, отриманий за видатковими накладними №РН-26-02-1 від 21.02.2018р. та №РН-06-03-1 від 06.03.2018р., став підставою для висновку господарського суду першої інстанції про правомірність первісних позовних вимог щодо стягнення пені, нарахованої на підставі пункту 10.6 договору поставки; 3% річних та інфляційних, нарахованих на підставі т. 625 Цивільного кодексу України.

Проте, судом було зауважено на невірності встановлення позивачем за первісним позовом періодів нарахування штрафних санкцій, у зв’язку із чим, здійснивши перерахунок заявлених сум, господарським судом першої інстанції було частково задоволено первісні позовні вимоги та стягнуто з відповідача за первісним позовом 3% річних у розмірі 10563,22грн., інфляційні у розмірі 6197,83грн. за період з 22.02.2018р. по 26.09.2018р. та пеню в сумі 30190,48грн.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ   "Енергомашспецсталь"   в зустрічній позовній заяві просило про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю   "ВАЛДПРО" пені в сумі 793168,93грн., обґрунтовуючи свої вимоги неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю   "ВАЛДПРО" прийнятих на себе зобов’язань за договором поставки №15/909 від 13.12.2017р., у зв’язку із несвоєчасною поставкою та недопоставкою продукції.

Як було зазначено вище, пунктами 1 та 2 Специфікації №1 від 13.12.2017р. (т.1 а.с.21) сторони погодили умови оплати товару – збагаченого та незбагаченого вугілля марки АС (6-13), а саме: відстрочку платежу на строк до 7-ми календарних днів з дати відвантаження продукції на адресу покупця. Датою відвантаження вважається дата оформлення залізничної накладної. Умови поставки: ст. Шпичкіно.

Відповідно до пункту 4 специфікації, встановлено, що строк поставки є не більш ніж 14 днів з моменту заявки покупця, але не пізніше 30.02.2018р.

18.12.2017р. покупцем було направлено на адресу постачальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛДПРО" заявку про відвантаження вугілля антрацит АС фр. 6-13мм в кількості 120 тн за ціною 5350грн./тн з ПДВ на умовах DDP-ст.Шпичкин, Донецька з/д (т.1 а.с.22).

Будь-яких інших заявок на поставку товару матеріали справи не містять.

Матеріали справи свідчать про те, що товар (вугілля марки АС (6-13) було поставлено покупцю своєчасно (до 28.02.2018р.) тільки в кількості 68,8 т, таким чином постачальник прострочив поставку товару в кількості 51,2 т на 5 днів, оскільки наступна поставка в кількості 69 т була здійснена лише 06.03.2018р.

Пунктом 10.1. договору сторони погодили, що за прострочення поставки або недопоставку продукції постачальник сплачує покупцеві пеню в розмірі 1% від вартістю не поставленої в строк продукції за кожен день прострочення поставки продукції.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За статтею 230 Господарського кодексу України та пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

В силу приписів статті 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт прострочення поставки товару лише на п’ять днів, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для часткового задоволення зустрічних позовних вимог про стягнення з відповідача з зустрічним позовом пені в сумі 13969,00грн.

Судова колегія зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2019р. у справі №905/1795/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Енергомашспецсталь” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 07.02.2019р. у справі №905/1795/18 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 15 травня 2019р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя                                                                    О.В. Плахов

Суддя                                                                                           Т.Д. Геза

Суддя                                                                                           І.А. Шутенко