ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/693/19

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Мукієнко Д.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Астапов С.І. за довіреністю від 06.04.2019р.;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Юна 2005 до товариства з обмеженою відповідальністю „Сагітта-Т про стягнення 73147,92 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Юна 2005 (далі по тексту ТОВ „Юна 2005) звернулось до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Сагітта-Т (далі по тексту ТОВ „Сагітта-Т) про стягнення заборгованості у розмірі 73 147,92 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору поставки з відстроченням платежу №18/16 від 21.04.2016р., обов`язок щодо виконання якого був переведений на відповідача на підставі договору про переведення боргу від 31.12.2017р.

ТОВ „Сагітта-Т в судові засідання по даній справі не з`явилось, про причини неявки суд не повідомляло. При цьому, суд зазначає, що конверти із поштовими відправленнями суду, які були надіслані за адресою місцезнаходження ТОВ „Сагітта-Т згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме за наступною адресою: 65072, м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, буд. 2, були повернуті суду у зв`язку із неможливістю вручення адресату. Оскільки ТОВ „Сагітта-Т не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

21.04.2016р. між ТОВ „Юна 2005 (Постачальник) та ТОВ „Горяц-Т (Покупець) було укладено договір поставки з відстроченням платежу №18/16, відповідно до п. п. 1.1, 2.1 якого Постачальником були прийняти на себе зобов`язання з поставки товару Покупцю, а Покупцем зобов`язання з приймання та оплати вартості товару відповідно до умов цього договору. Поставка товару здійснюється за узгодженими сторонами цінами, вказаними в прейскуранті (специфікації). При цьому, Постачальник зобов`язується зазначати у прейскуранті ціни, які погоджені Покупцем і Постачальником, на рівних умовах як для Покупця, так і для інших компаній.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 3.1 договору поставки №18/16 від 21.04.2016р. поставка товару здійснюється на умовах DDP- склад Покупця однією або декількома партіями у відповідності до специфікацій або накладних, які складаються на кожну партію.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Умовами п. 4.1 договору поставки №18/16 від 21.04.2016р. передбачено, що Покупець здійснює оплату реалізованого товару шляхом щомісячного перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Оплата здійснюється не пізніше 10 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 8.1 договору поставки №18/16 від 21.04.2016р. наданий договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2017р. або до його припинення за згодою сторін або на підставах, передбачених чинним законодавством.

На виконання умов договору поставки №18/16 від 21.04.2016р., укладеного між ТОВ „Юна 2005 та ТОВ „Горяц-Т, позивачем було поставлено Покупцю протягом періоду з 12.07.2016р. по 08.02.2017р. товар, що підтверджується наступними накладними: №Осн-000290 від 12.07.2016р. на суму 6150,66 грн.; №Осн-000291 від 12.07.2016р. на суму 6350,58 грн.; №Осн-000292 від 12.07.2016р. на суму 6152,58 грн.; №Осн-000293 від 13.07.2016р. на суму 6152,58 грн.; №Осн-000294 від 13.07.2016р. на суму 5758,68 грн.; №Осн-000295 від 13.07.2016р. на суму 5965,26 грн.; №Осн-000296 від 13.07.2016р. на суму 1679,16 грн.; №Осн-000297 від 14.07.2016р. на суму 5673,00 грн.; №Осн-000301 від 15.07.2016р. на суму 7037,40 грн.; №Осн-000304 від 15.07.2016р. на суму 5696,82 грн.; №317 від 21.07.2016р. на суму 1951,02 грн.; №Осн-000318 від 21.07.2016р. на суму 344,94 грн.; №319 від 21.07.2016р. на суму 2088,36 грн.; №Осн-000322 від 26.07.2016р. на суму 2425,68 грн.; №Осн-000333 від 29.07.2016р. на суму 11717,04 грн.; №Осн-000353 від 09.08.2016р. на суму 22679,56 грн.; №Осн-000359 від 09.08.2016р. на суму 9094,02 грн.; №Осн-000374 від 19.08.2016р. на суму 1201,88 грн.; №Осн-000372 від 22.08.2016р. на суму 2702,70 грн.; №Осн-000378 від 23.08.2016р. на суму 11996,82 грн.; №Осн-000441 від 27.09.2016р. на суму 1217,52 грн.; №Осн-000020 від 01.02.2017р. на суму 2028,00 грн.; №Осн-000022 від 02.02.2017р. на суму 2962,38 грн.; №Осн-000023 від 02.02.2017р. на суму 2090,40 грн.; №Осн-000025 від 02.02.2017р. на суму 2076,72 грн.; №Осн-000026 від 02.02.2017р. на суму 1400,64 грн.; №Осн-000030 від 03.02.2017р. на суму 953,10 грн.; №Осн-000068 від 08.02.2017р. на суму 2012,16 грн.; №Осн-000067 від 08.02.2017р. на суму 1742,04 грн. При цьому, відповідно до видаткової накладної №Осн-000107 від 12.08.2017р. ТОВ „Горяц-Т було повернуто ТОВ „Юна 2005 товар на загальну суму 6152,58 грн.

31.12.2017р. між ТОВ „Юна 2005 (Кредитор), ТОВ „Горяц-Т (Боржник) та ТОВ „Сагітта-Т (Новий боржник) було укладено договір про переведення боргу, відповідно до п. 1 якого даним договором врегульовані відносини, пов`язані із заміною боржника в зобов`язанні, яке виникло на підставі договору поставки №18/16 від 21.04.2016р. (далі основний договір), укладеного між Кредитором та Боржником.

Відповідно до п. 2 договору про переведення боргу від 31.12.2017р. Боржник передає Новому боржнику грошове зобов`язання перед Кредитором у розмірі 73147,92 грн., яке виникло на підставі основного договору, а Новий боржник погоджується виконати вказане грошове зобов`язання.

Згідно з п. п. 5, 6 договору про переведення боргу від 31.12.2017р. з моменту вступу даного договору в силу Новий боржник приймає на себе зобов`язання і права Боржника за договором поставки №18/16 від 21.04.2016р. Переведення боргу за даним договором не має наслідком внесення в основний договір змін, крім змін пов`язаних із заміною Боржника Новим боржником.

Відповідно до п. 8 договору про переведення боргу від 31.12.2017р. Новий боржник підтверджує, що йому була передана вся необхідна інформація (документи), пов`язана із основним договором, в тому числі інформація, яка стосується спорів за основним договором між Боржником та Кредитором.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до ТОВ „Сагітта-Т, ТОВ „Юна 2005 було зауважено, що ТОВ „Горяц-Т було частково оплачено вартість товару за вищевказаними накладними, у зв`язку з чим, за Покупцем, якого на підставі договору про переведення боргу було замінено на ТОВ „Сагітта-Т, рахується прострочена заборгованість у загальному розмірі 73 147,92 грн., яка і виступає предметом позовних вимог ТОВ „Юна 2005 у межах даної справи.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст.ст. 510, 520, 521 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем в порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором поставки №18/16 від 21.04.2016р., обов`язок щодо виконання якого був переведений на відповідача на підставі договору про переведення боргу від 31.12.2017р., не було здійснено повної оплати вартості поставленого ТОВ „Юна 2005 товару, вартість якого складає 73 147,92 грн. В результаті викладеного, господарський суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ „Юна 2005 про стягнення суми основного боргу за договором поставки у розмірі 73 147,92 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи вищезазначене, позов товариства з обмеженою відповідальністю „Юна 2005 до товариства з обмеженою відповідальністю „Сагітта-Т підлягає задоволенню шляхом присудження до стягнення на користь позивача основного боргу у розмірі 73 147,92 грн. відповідно до ст. ст. 11, 509, 510, 520, 521, 525, 526, 530, 610 612, 617, 662, 664, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 175, 193 Господарського кодексу України.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Сагітта-Т /65072, м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, буд. 2, ідентифікаційний код 33072323/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Юна 2005 /65033, м. Одеса, вул. Кострова, буд. 40 кв. 25, ідентифікаційний код 33387529/ заборгованість у розмірі 73 147,92 грн. /сімдесят три тисячі сто сорок сім грн. 92 коп./, судовий збір у розмірі 1921,00 грн. /одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 13.05.2019р.

Суддя С.П. Желєзна