РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.04.2019Справа № 910/16152/18
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант-Агро"

до Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - 1) ОСОБА_1, 2) ОСОБА_2 3) ОСОБА_3; та на стороні відповідача - 4) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання правовідносин припиненими.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Савінкова Ю.Б.

Представники сторін:

від позивача - Мартинюк О.М. (адвокат);

від відповідача - Крижовий Д.В. (адвокат);

від третьої особи-1 - Мартинюк О.М. (адвокат);

від третьої особи-2 - не з'явилися;

від третьої особи-3 - не з'явилися;

від третьої особи-4 - не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про визнання правовідносин між позивачем та відповідачем по кредитному договору №010/1-2014/980 від 07.03.2014 припиненим.

Ухвалою суду від 18.12.2018 було відкрито провадження у справі № 910/16152/18 за вказаними позовними вимогами, розгляд справи призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, підготовче судове засідання призначено на 21.01.2019.

У судовому засіданні 21.01.2019 було оголошено перерву до 04.02.2019.

За наслідками судового засідання 04.02.2019 судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та відкладено підготовче засідання на 13.02.2019.

У судових засіданнях 13.02.2019 та 25.02.2019 судом оголошувалися перерви до 25.02.2019 та 13.03.2019 відповідно.

Ухвалою суду від 20.03.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.04.2019. Також, судом було залишено без розгляду заяву ОСОБА_6 про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки останньою не було доведено, на які її права чи обов'язки та яким чином може вплинути рішення суду у даній справі.

Ухвалою суду від 08.04.2019 судове засідання з розгляду справи по суті було призначено на 22.04.2019.

Вимоги позову мотивовані тим, що всупереч погашення заборгованості позивача перед відповідачем третіми особами, які у свою чергу набули статусу кредиторів щодо позивача, відповідач прийняв рішення про нікчемність правочинів, внаслідок чого відновив у себе у обліку заборгованість позивача по кредитному договору, як існуючу, і таким чином припинення зобов'язань по кредитному договору між собою та позивачем не визнає.

Відповідач вимоги позову не визнав, пославшись у відзиві на те, що зобов'язання за кредитним договором не були виконані належним чином, а правочини, на підставі яких здійснювалися транзакції по перерахуванню коштів у рахунок погашення заборгованості, визнані нікчемними.

Третя особа-1 у письмових поясненнях зазначила про звернення банком стягнення на грошові кошти за укладеним нею договором застави, що знаходилися на її депозитному рахунку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь у судових засіданнях, дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 07.03.2014 між Позивачем, як позичальником, та Відповідачем, як банком, Кредитного договору № 010/1-2014/980 (що разом із додатковими угодами далі - Кредитний договір), останній відкрив Позивачу кредитну лінію з лімітом 30000000 грн., датою повернення - 05.03.2015, із процентною ставкою в 20 % річних.

Згідно з п. 2.1 Кредитного договору Відповідач відкриває Позивачу рахунок НОМЕР_1 для обліку кредиту та рахунок НОМЕР_1 для обліку відсотків.

У забезпечення Кредитного договору між сторонами було укладено Договір застави майбутнього врожаю від 14.05.2014 № 010/1-2014/980/1, за яким у заставу передано майбутній врожай сільськогосподарських культур: кукурудзи та соняшника врожаю 2014 року.

У вересні 2014 року Позивач отримав від Відповідача лист "Щодо звернення стягнення на предмет застави в рахунок забезпеченого кредитного зобов'язання", адресований Позивачу та Третій особі-1, де було вказано, що 10.09.2014 між Третьою особою-1 та Банком було укладено Договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти) по Договору № 1З6дф строкового банківського вкладу (депозиту) від 21.12.2011 у сумі 22502452,63 грн. У зв язку з порушенням умов Кредитного договору Позичальником, 11 вересня 2014 року Банком здійснено договірне списання грошових коштів в сумі 22502452,63 грн. у рахунок погашення заборгованості Позичальника перед Банком. Повідомляємо, що заборгованість за Кредитним договором перед Банком погашена частково в сумі 22502452,63 грн., за рахунок застави, всі зобов 'язання перед Банком за договором застави ОСОБА_1 виконані у повному обсязі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України виконання обов'язку боржника заставодавцем (майновим поручителем), ОСОБА_1 набула права кредитора за Кредитним договором у сумі 22502452,63 гривень.

Також, Відповідачем було направлено лист "Щодо звернення стягнення на предмет застави в рахунок забезпеченого кредитного зобов'язання", який було адресовано Позивачу та ОСОБА_2, де було вказано, що 10 вересня 2014 року між ОСОБА_2 та Банком було укладено Договір застави майнових прав та 1 відступлення прав вимоги (грошові кошти) по Договору № 085дф/13 строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC-НАКОПИЧУВАЛЬНИЙ» (в національній валюті, зі сплатою процентів щомісячно) від « 02» вересня 2013 року в сумі 2030189,31 гривень. В зв'язку з порушенням умов Кредитного договору Позичальником, 11 вересня 2014 року Банком здійснено договірне списання грошових коштів в сумі 2030189,31 гривень в рахунок погашення заборгованості Позичальника перед Банком. Заборгованість за Кредитним договором перед Банком погашена частково у сумі 2030189,31 гривень, за рахунок застави, всі зобов 'язання перед Банком за договором застави ОСОБА_2 виконані у повному обсязі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України виконання обов'язку боржника заставодавцем (майновим поручителем), ОСОБА_2 набув права кредитора за Кредитним договором у сумі 2030189,31 гривень.

Крім того, Відповідач направив лист "Щодо звернення стягнення на предмет застави в рахунок забезпеченого кредитного зобов'язання", який було адресовано Позивачу та ОСОБА_3, де було вказано, що 10 вересня 2014 року між ОСОБА_3 та Банком було укладено Договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти) по Договору № 028дф/14 строкового банківського вкладу (депозиту) від « 2» квітня 2014 року в сумі 49437,51 гривень. В зв'язку з порушенням умов Кредитного договору Позичальником, 11 вересня 2014 року Банком здійснено договірне списання грошових коштів в сумі 49437,51 гривень в рахунок погашення заборгованості Позичальника перед Банком. Заборгованість за Кредитним договором перед Банком погашена частково у сумі 49437,51 грн., за рахунок застави, всі зобов'язання перед Банком за договором застави ОСОБА_3 виконані у повному обсязі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України виконання обов'язку боржника заставодавцем (майновим поручителем), ОСОБА_3 права кредитора за Кредитним договором у сумі 49437,51 гривень.

У той же час, як вбачається із виписки з рахунку Позивача НОМЕР_1 (рахунок для обліку кредиту), 11.09.2014 відбулося повне погашення заборгованості ТОВ "Діамант-Агро" за кредитним договором, а саме: в сумі 49437,51 грн. з рахунку ОСОБА_3; в сумі 30089,31 грн. з рахунку ОСОБА_2; в сумі 21895373,18 грн. з рахунку ОСОБА_1 Крім того, 11.09.2014 відбулось погашення заборгованості ТОВ "Діамант-Агро" за відсотками в сумі 607079,45 грн. з рахунку ОСОБА_1, що вбачається з виписки з рахунку Позивача НОМЕР_1 (рахунок для обліку відсотків).

Таким чином, 11.09.2014 заборгованість Позивача за Кредитним договором була погашена повністю.

Постановою правління Національного банку України від 04.12.2014 № 782 в ПАТ «Банк «Камбіо» запроваджено тимчасову адміністрацію, а постановою від 27.02.2015 - розпочато з 02.03.2015 процедуру ліквідації банку.

17.10.2018 від Третьої особи-4 до Позивача надійшло повідомлення про нікчемність правочину та застосування наслідків нікчемності, яким на виконання п. 8 ч. 1 ст. 48, п. 4 ч. 2 ст. 37, ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» наказом Уповноваженої особи від 18.07.2018 № 109 затверджено акт комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності від 18.07.2018, яким виявлено ознаки нікчемності, передбачені п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону в наступних правочинах:

- правочин щодо відступлення/розірвання/припинення Договору застави від 14.05.2014 №010/1-2014/980/1, укладений між Позивачем та Відповідачем. Предмет застави - майбутній врожай кукурудзи площею 3874,4 га та соняшнику, площею 1120,1 га, місцезнаходження посівів Сумська обл., Роменський р-н, Липоводолинський та Недригайлівський р-ни;

- правочин щодо дострокового припинення/розірвання Договору № 136дф строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC-НАКОПИЧУВАЛЬНИЙ» в національній валюті від 21.12.2011. Вкладник Третя особа-1;

- договір застави майнових прав та відступлення права вимоги (грошові кошти) від 10.09.2014 № 010/1-2014/980/д1, укладений між Відповідачем та Третьою особою-1. Предмет договору - задоволення вимог заставодержателя шляхом списання коштів з рахунку, відкритого в рамках Договору інвестиційного вкладу від 21.12.2011 № 136дф;

- договір застави майнових прав та відступлення права вимоги (грошові кошти) від 10.09.2014 № 010/1-2014/980/д2, укладений між ПАТ«БАНК «КАМБІО» та Третьою особою-2. Предмет договору - задоволення вимог заставодержателя шляхом списання коштів з рахунку відкритого в рамках Договору інвестиційного вкладу від 02.09.2013 № 085дф/13.

- правочин щодо дострокового припинення/розірвання Договору №028дф строкового банківського вкладу (депозиту) "CLASSIC" в національній валюті від 29.03.2012 із додатковою угодою від 02.04.2014. Вкладник Третя особа-3.

- договір застави майнових прав та відступлення права вимоги (грошові кошти) №010/1-2014/980/дЗ від 10.09.2014, укладений між ПАТ«БАНК «КАМБІО» та Третьою особою-3. Предмет договору - задоволення вимог заставодержателя шляхом списання коштів з рахунку відкритого в рамках Договору № 028дф строкового банківського вкладу (депозиту) "CLASSIC " в національній валюті від 29.03.2012.

Також, у повідомленні зазначено про необхідність повного та належного виконання умов Кредитного договору Позивачем та застосовано наслідки нікчемності правочинів, в т.ч. здійснено зворотні транзакції по рахунку за нікчемним правочином.

У силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у т.ч. договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у т.ч. договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Пунктом 7 ч. 3 ст. 38 Закону передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Водночас, із матеріалів справи не вбачається здійснення Відповідачем платежів чи передача іншого майна Третім особам-1-3, оскільки банк виконував договірне списання грошових коштів, що належать вказаним особам, з їх рахунків у рахунок погашення заборгованості Позивача перед Відповідачем, що навпаки не свідчить про направленість таких дій на зменшення розміру капіталу банку.

Також, відсутні жодні докази, яким саме чином укладення спірних правочинів вплинуло на платоспроможність банку, або неможливість часткового чи повного виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами, та не наведено причинно-наслідкового зв'язку між укладенням спірних правочинів та ухваленням постанови Правління НБУ про віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних, що визначено ознаками нікчемності на підставі п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону.

Доказів невідповідності спірних правочинів іншим вимогам ч. 3 ст.38 Закону матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку про відсутність обставин, які доводять, що спірні правочини передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, у зв'язку з чим правові підстави для визначення таких правочинів як нікчемних відсутні.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, внаслідок перерахування Третіми особами-1-3 грошових коштів 11.09.2014 заборгованість Позивача перед Відповідачем за Кредитним договором була погашена повністю, а відтак відповідні правовідносини за цим договором між вказаними сторонами є припиненими.

При цьому, на момент погашення 11.09.2014 Третіми особами-1-3 заборгованості Позивача за Кредитним договором, передбачені Законом заборони не поширювалися на спірні правовідносини сторін, оскільки Відповідача віднесено до категорії неплатоспроможних лише постановою Правління Національного банку України від 04.12.2014 № 782.

Посилання Відповідача в даному випадку як на підставу наявності заборони на вчинення спірних правочинів на те, що 19.08.2014 Правлінням Національного банку України було прийнято постанову № 510/БТ «Про встановлення режиму контролю за діяльністю ПАТ «Банк Камбіо» шляхом призначення куратора», судом відхиляються з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4.4 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 № 346, Національний банк має право встановити особливий режим контролю за діяльністю банку й усуненням ним допущених порушень, який передбачає обмеження щодо діяльності банку шляхом призначення куратора банку (далі - особливий режим контролю).

Із листа Національного банку України від 07.02.2019 № 20-007/7169 вбачається, що примірник постанови № 510/БТ було передано нарочно Першому заступнику Голови Правління ПАТ «Банк Камбіо» Кондратенко Л.В. 20.08.2014 о 13:15 год. Даною постановою було, зокрема, заборонено ПАТ "Банк Камбіо" використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки та зобов'язано здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України; у зв'язку з цим перерахувати кошти в національній валюті з кореспондентських рахунків ПАТ "Банк Камбіо", відкритих у банках-кореспондентах, на кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України.

При цьому зазначена постанова не є нормативно-правовим актом, не була офіційно оприлюднена та не доводилася до відома вкладників і позичальників, доказів протилежного Відповідачем подано не було.

Відтак, станом на час здійснення розрахунків за Кредитним договором, Треті особи-1-3 не були та не могли бути обізнані щодо наявності застережень, встановлених постановою Правління Національного банку України від 19.08.2014 № 510/БТ.

Відповідно до п. 1.9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 N 22 (у редакції, чинній на момент здійснення погашення заборгованості за Кредитним договором) доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків банки приймають до виконання виключно в межах залишку коштів на цих рахунках або якщо договором між банком та платником передбачено їх приймання та виконання в разі відсутності/недостатності коштів на цих рахунках.

Згідно з п. 1.12 Інструкції банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання/стягнення коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку, зобов'язаний: узяти розрахунковий документ платника/стягувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: "Немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку" ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності. Платник/стягувач, отримавши повідомлення банку, для забезпечення своїх прав щодо розрахунків може вжити заходів відповідно до законодавства України.

Однак, жодних повідомлень щодо неможливості виконання договірного списання грошових коштів до Третіх осіб-1-3 від банку не надходило. При цьому, проведення банком відповідних платежів підтвердило наявність на рахунках платників необхідної суми коштів.

Згідно ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

За змістом ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття «власність», яке міститься в ч. 1 ст. 1 Першого протоколу, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі й не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», а відтак - як «власність» для цілей указаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений ст. 1 Першого протоколу (див. справу Broniowski v. Poland, заява № 31443/96, пар. 98).

Отже, визнання Уповноваженою особою нікчемними правочини, на підставі яких припинилося зобов'язання Позивача перед Відповідачем, після спливу майже 4 років та відновлення заборгованості останнього за Кредитним договором та нарахування процентів за прострочення виконання зобов'язання має наслідком посягання на мирне розпорядження майном - грошовими коштами.

При цьому, не дотримується принцип правової визначеності як елементу конституційного принципу верховенства права. Так, Відповідач законно очікував на припинення його зобов'язань за Кредитним договором внаслідок повного погашення заборгованості, що не ставилося під сумнів упродовж декілька років.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання правовідносин Позивача та Відповідача за Кредитним договором припиненими.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати правовідносини Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамант-Агро" (42346, Сумська обл., Сумський р-н, с. Сула, вул. 40 років Перемоги, 29; ідентифікаційний код 38575616) та Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" (01001, м. Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, 3/1; ідентифікаційний код 26549700) за Кредитним договором від 07.03.2014 № 010/1-2014/980 припиненими.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 26.04.2019.

Суддя Р.Б. Сташків