ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3296/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз», м. Харків.
до Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 28 390,87 грн
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, дов. № Др-43-1218 від 28.12.2018;

відповідача - ОСОБА_1, дов. № Д-90/01-3252 від 29.12.2018; ОСОБА_3, дов. № 80/01-110 від 14.01.2019;

третьої особи - ОСОБА_4, дов. № 007.1Др-7-0119 від 02.01.2019.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут", м. Харків, про стягнення заборгованості в загальному розмірі 28390,87 грн., з яких:25215,42 грн. - основний борг, 2084,75 грн. - пеня, 174,80 грн. - 3% річних, 915,90 грн. - інфляційні витрати. Підставою нарахування даної суми заборгованості стало порушення відповідачем свого зобов'язання за договором на постачання природного газу для потреб побутових споживачів від 29.01.2018, в частині вчасної та в повному обсязі оплати за отриманий від позивача природний газ.

Ухвалою господарського суду від 05.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26.12.2018 о 12:00 год.

19.12.2018 відповідачем, через канцелярію суду, надано відзив на позов (вх. № 35141), в якому відповідач проти позову заперечує, та зазначає, що у відповідач письмово звертався до позивача з проханням надати акт приймання - передачі природного газу за липень 2018 р. в обсязі 878.69 м. куб. та акт приймання - передачі природного газу за серпень 2018 р. в обсязі 813.095 м. куб. Також у вказаних листах відповідач обґрунтував обсяг споживання природного газу за період липень, серпень 2018 року. Відповідь від позивача на вище вказані листи відповідач не отримав. Акти приймання - передачі природного газу за липень, серпень 2018 року, з обсягами фактичного споживання природного газу за даними відповідача, не отримав, у зв'язку з чим, відповідач не мав підстав належним чином виконати умови договору, щодо зобов'язання оплачувати позивачу вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором. З урахуванням вищевикладеного, відповідач вважає незаконною і необґрунтованою вимогу позивача про стягнення заборгованості в сумі 28 390,87 грн., з яких сума основного боргу 25 215,42 грн., пені у розмірі 2 084,75 грн., 3% річних у розмірі 174,80 грн., інфляційні витрати у розмірі 915,90 грн.

Ухвалою господарського суду від 26.12.2019 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз», м. Харків.

10.01.2019 третьою особою надано до суду пояснення (вх. № 606), в яких, зокрема, наголошено на тому, що ОСОБА_5 № 1377/18 від 09.07.2018 було зафіксовано виявлене порушення споживачем - Національним науковим центром "Харківський фізико-технічний інститут" вимог Кодексу ГРМ, а саме: пропущення терміну періодичної повірки ЗВТ. Згідно розділу XI глави 2, п.п.2.4 до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об'ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належить, зокрема, пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим. Керуючись п.4.1, глави 4 розділу XI, у разі виявлення Оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, перерахунок об'єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого: при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущеним строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об'єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. Доказів, які б спростували визначені позивачем обсяги протранспортованого (розподіленого) природного газу в липні-серпні 2018 року, відповідачем надано не було.

28.01.2019 відповідачем, через канцелярію суду, надано відзив на пояснення третьої особи (вх. № 2399), в яких відповідач, зокрема, зазначив, що третя особа не мала жодних законних підстав проводити донарахування обсягів природного газу за липень - серпень 2018 року та надавати дані про обсяг поставленого (спожитого) природного газу позивачу, який в свою чергу сформував акт приймання - передачі газу від 31 липня 2018 року № Х з обсягами споживання природного газу за липень 2018 року у розмірі 2,495 тис, куб.м., та акт приймання - передачі газу від 31 серпня 2018 року № ХОЗООО19799, з обсягами споживання природного газу за серпень 2018 року у розмірі 1,129 тис, куб.м.

Ухвалою господарського суду від 30.01.2019 суд перейшов до розгляду справи № 922/3296/18 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 18.02.2019 об 11:00 год.

05.02.2019 позивачем до канцелярії суду надано уточнену позовну заяву (вх. № 3180), із зазначенням про те, що в позовній заяві помилково був зазначений один розрахунковий рахунок для стягнення основної суми боргу, штрафних санкцій та судового збору. Надані уточнення судом прийнято до розгляду.

18.02.2019 представником третьої особи до канцелярії суду надані додаткові пояснення по справі (вх. № 4225) щодо облаштування комерційних вузлів обліку газу засобами дистанційної передачі даних та пропуску строку повірки відповідачем.

18.03.2019 представником третьої особи до канцелярії суду надані додаткові документи (вх. № 6656) на підтвердження приналежності газових лічильників відповідачу та відповідності типів і заводських номерів паспортній та технічній документації.

26.03.2019 представником третьої особи до канцелярії суду надані доповнення до пояснень з деталізацією розрахунків обсягів природного газу, розподілених відповідачу у спірний період (вх. № 7407).

Ухвалою господарського суду від 26.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/3296/18 до судового розгляду по суті на 26.03.2019 о 13:45 год.

Протокольними ухвалами від 26.03.2019, 15.04.2019 у судових засіданнях оголошувалась перерва, в порядку ст. 216 ГПК України.

У судовому засіданні 22.04.2019 представники позивача та третьої особи позовні вимоги підтримали, наполягали на його задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні 22.04.2019 проти позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві на позов.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 22.04.2019, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (ТОВ «Харківгаз Збут», постачальник, позивач) з 01.07.2015 здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (далі - НКРЕКП), згідно рішення № 1588 від 21.05.2015 (переоформлена на безстрокову рішенням НКРЕКП від 08.09.2015 № 2283), з 11.05.2017 - на підставі рішення НКРЕКП № 633 від 11.05.2017.

29.01.2018 між ТОВ «Харківгаз Збут» та Національним науковим центром «Харківський фізико-технічний інститут» (відповідач, споживач) укладено договір на постачання природного газу для потреб побутових споживачів № 41GNKhz402-18 (договір).

Відповідно до п. 11.1. договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплено їх підписи печатками (за наявності) сторін, і діє в частині постачання газу з 01.01.2018 до 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Відповідно до положень п. 1.1 договору ТОВ «Харківгаз Збут» зобовязувалось передати у власність природний газ, а споживач зобовязався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п. 4.2 договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем в розмірі 100% місячної вартості запланованого обсягу газу до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період.

Відповідно до п. 4.2.3 договору у випадку неоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно п. 5.4.2 договору споживач зобовязується оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та обсягах, визначних договором.

За адресою об'єкту споживача - ННЦ «Харківський фізико-технічний інститут ОСОБА_5, 6 встановлені наступні лічильники газу:

- MKM-U типорозмір G6 зав.№ 226518

- GALLUS 2000 типорозмір G 4 заводський номер U03081016.

Листом ННЦ «Харківський фізико-технічний Інститут» (вих № 71-00/01-1794) від 39.07.2018 було повідомлено ПАТ «Харківміськгаз», як оператора ГРМ, про необхідність направлення представника для розпломбування вузла обліку газу по вул. Ак. Волкова, 6 для проведення позачергової повірки вищевказаних лічильників (копія листа додається).

Остання дата повірки вищевказаних лічильників - 27.06.2013.

Кінцевою датою спливу строку повірки є - 27.06.2018.

Однак, відповідач порушив строки, встановлені Кодексом ГРМ, щодо завчасного, за 10 робочих днів, повідомлення ПАТ «Харківміськгаз» про сплив строку повірки.

31.07.2018 представники ПАТ «Харківміськгаз» прибули на об'єкт відповідача для проведення контрольного огляду та з метою розпломбування та демонтажу газових лічильників для періодичної повірки. Однак роботи виконані не були внаслідок відсутності представників експлуатаційної організації на об'єкті відповідача, про що було складено ОСОБА_5 № 31076ЕЗ.

Лічильники газу, що належать відповідачу - MKM-U типорозмір G6 зав.№ 226518 та GALLUS 2000 типорозмір G 4 заводський номер U03081016, за результатами повірки визнані непридатними до застосування, про що ДП «УКРМЕТРТЕСТАНДАРТ» видано відповідні довідки (від 16.08.2018р. № 39-1-4/4515 ЦСБ 122Б та від 16.08.2018р. № 39-1-4/4516 ЦСБ 123Б.

Після комісійного розгляду ОСОБА_5 про порушення № 1377/18 від 09.07.2018 було прийнято рішення про його задоволення, однак зважаючи, що вказаний об'єкт відповідача є гуртожитком, проведення нарахування здійснено не за номінальною потужністю, а за граничними нормами споживання, встановлених додатком 15 Кодексу ГРМ для споживачів-фізичних осіб населенню), що суттєво менше від обсягу, визначеного за номінальною потужністю газового обладнання.

Таким чином, обсяг спожитого газу за адресою вул. Ак. Волкова, 6 склав:

- За липень 2018 року - 1830 мЗ

- За серпень 2018 року - 530,19 мЗ

Обсяг спожитого газу за адресою вул. Ак. Вальтера, 19, склав:

- За липень 2018 року - 665мЗ

- За серпень 2018 року- 598,72

Отже, загальний обсяг розподіленого природного газу відповідачу склав:

- За липень 2018 р.- 2 495 мЗ

- За серпень 2018р. - 1 129 мЗ

Таким чином, позивач на виконання умов договору надав відповідачу послуги з постачання природного газу у кількості:

- липень 2018 р.: обсяг 2,495 тис.куб.м. на загальну суму 17 359,96 грн.;

- серпень 2018 р.: обсяг 1,129 тис.куб.м. на загальну суму 7 855,46 грн.

Відповідно до п. 2.9 договору послуги з постачання природного газу підтверджуються підписаним постачальником та споживачем актом приймання - передачі природного газу.

ТОВ «Харківгаз Збут» електронною поштою направлялись акти приймання передачі природного газу за липень, серпень 2018 року відповідачу з проханням повернути один підписаний примірник кожного акту.

Відповідно до умов договору, у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання - передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий ОСОБА_5 вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

Звертаючись до господарського суду із відповідним позовом, позивач зазначив про існування у відповідача заборгованості за послуги транспортування природного газу в розмірі 25212,42 грн., яка відповідачем у добровільному порядку не сплачена, у зв'язку з чим позивачем нараховано відповідачеві 2084,75 грн. - пеня, 174,80 грн. - 3% річних, 915,90 грн. - інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб'єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824 (Кодекс ГРМ), який набрав чинності 27.11.2015 та окремим договором транспортування природного газу, укладеним між постачальником та оператором ГТС.

Оператором ГРМ у м. Харкові є ПАТ «Харківміськгаз», який здійснює розподіл природного газу споживачам з газорозподільної системи.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Правил постачання природного газу, за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобовязаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний обєм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку.

До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Положення аналогічного змісту передбачені п.п. 2.9.1-2.9.5 договору.

З відомостей транспортування природного газу за липень-серпень 2018 року, наданих оператором ГРМ постачальнику вбачається, що загальний обсяг розподіленого природного газу відповідачу склав:

- За липень 2018 р. 2 495 м3

- За серпень 2018р. 1 129 м3

Відповідно до п. 3 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»: субєкти господарювання зобовязані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Згідно з п. 1 глави 6 розділу X Кодексу ГРМ власник комерційного ВОГ або суб'єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 розділу X Кодексу ГРМ, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ)

Відповідно до п.1 глави 7 розділу Х Кодексу ГРМ, власники, що є елементами комерційних ВОГ, зобовязані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.

Для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен, зокрема, завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити Оператору ГРМ письмове повідомлення про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку та необхідність забезпечення представник Оператора ГРМ розпломбування ЗВТ. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати (п.2 глави 7 розділу Х Кодексу ГРМ).

Згідно розділу ХІ глави 2, п.п.2.4 Кодексу ГРМ до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування обємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належить, зокрема, пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим.

Відповідно до п. 1 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 розділу XI Кодексу ГРМ, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до Кодексу ГРМ.

Згідно з п. 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Як встановлено судом, відповідач повідомив оператора ГРМ листом (вих № 71-00/01-1794) про необхідність направлення представника для розпломбування вузлів обліку газу для проведення позачергової повірки лише 09.07.2018р.

Матеріалами справи підтверджується та не спростовується відповідачем, що кінцевою датою спливу строку повірки є 27.06.2018. Тобто, відповідач порушив строки, встановлені Кодексом ГРМ, щодо завчасного, за 10 робочих днів, повідомлення ПАТ «Харківміськгаз» про сплив строку повірки.

09.07.2018 представниками третьої особи зафіксоване порушення відповідачем ОСОБА_6 ГРМ, а саме розділу Х Глави 7 п.8 пропуск строку повірки засобів вимірювальної техніки: МКМ-U типорозмір G6 зав.№ 226518 та GALLUS 2000 типорозмір G 4 заводський номер U03081016, про що було складено ОСОБА_5 про порушення №1377/18.

Після комісійного розгляду ОСОБА_5 про порушення № 1377/18 від 09.07.2018 (в порядку, визначеному розділом 5 глави ХІ Кодексу ГРМ) оператором ГРМ було прийнято рішення про його задоволення.

Згідно вимог п.4.1, глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ, у разі виявлення оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об'єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого: при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача обєм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Однак зважаючи, що вказаний обєкт відповідача є гуртожитком, проведення нарахування здійснено не за номінальною потужністю, а за граничними нормами споживання, встановлених додатком 15 Кодексу ГРМ для споживачів-фізичних осіб (населенню), що підтверджується розгорнутим розрахунком визначення обсягів спожитого природного газу, дослідженим судом.

Суд зауважує, що відповідно до п. 3 глави 6 розділу ХІ Кодексу ГРМ, у разі, якщо між оператором ГРМ і споживачем не досягнуто згоди щодо компенсації споживачу завданих збитків чи перерахунку наданих послуг, спірні питання вирішуються в судовому порядку. Розрахунок об'єму переданого-прийнятого природного газу відповідачем у встановленому законом порядку оскаржено не було, тому дії ПАТ "Харківміськгаз" щодо визначення об'ємів природного газу у кількості: за липень 2018 р. 2 495 м3; за серпень 2018р. 1 129 м3., є обґрунтованими та не спростовуються викладеними відповідачем запереченнями.

Доводи відповідача про те, що строк повірки відтерміновується на час вирішення питання облаштування ЗВТ засобами дистанційної передачі даних, також не приймаються судом до уваги та спростовуються наступним.

Так, згідно п. 1-2 глави 3 розділу X Кодексу ГРМ, власники комерційних вузлів обліку зобов'язані в установленому законодавством порядку забезпечити організацію та облаштування на власних комерційних вузлах обліку засобів дистанційної передачі даних. Зазначені засоби дистанційної передачі даних, забезпечать на безперервній основі можливість дистанційного доступу до зазначених вузлів обліку з метою зчитування (контролю) та передачі їх даних каналами зв'язку до оператора ГРМ, що в свою чергу забезпечить достовірною інформацію про щодобове споживання. При порушенні визначених законодавством строків на облаштування, оператор ГРМ має право застосувати до власника ЗВТ заходи з обмеження (припинення) розподілу природного газу на його об'єкт.

Але, жодним чином облаштування ЗВТ засобами дистанційної передачі даних не знімає з власника обов'язку забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки, так само і не відтерміновує цей процес.

Відповідно до п.1 глави 7 розділу X Кодексу ГРМ, власники, що є елементами комерційних ВОГ (вузол обліку природного газу), зобов'язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.

Для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен, зокрема, завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити оператору ГРМ письмове повідомлення про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку та необхідність забезпечення представник оператора ГРМ розпломбування ЗВТ. Звернення мас бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати (п.2 глави7 розділу X Кодексу ГРМ. (п2 глави7 розділу X Кодексу ГРМ).

Так, кінцевою датою спливу строку повірки є 27.06.2018, натомість, відповідач порушив строки, встановлені Кодексом ГРМ, щодо завчасного, за 10 робочих днів, повідомлення ПАТ «Харківміськгаз» про сплив строку повірки.

Також зазначена позиція суду відображена у листі НКРЕКП від 09.07.2018 № 5992/16/7-18.

Щодо складання акту про порушення та його невизнання відповідачем, суд зазначає, що проведення фото- та відео зйомки для фіксації виявленого порушення є правом, як споживача так і представника оператора ГРМ (п.5 глави 5 розділу XI Кодексу)

Відповідно до п. З глави 6 розділу XI Кодексу ГРК, у разі, якщо між оператором ГРМ і споживачем не досягнуто згоди щодо компенсації споживачу завданих збитків чи перерахунку наданих послуг, спірні питання вирішуються в судовому порядку.

ННЦ «Харківський фізико-технічний Інститут» дії ПАТ «Харківміськгаз» по складанню ОСОБА_5 про порушення в судовому порядку не оскаржував. Факт порушення, а саме - пропуск строків повірки ЗВТ, встановлений та не спростований споживачем.

Посилання відповідача на рішення господарського суду Харківської області у справі № 922/2046/18, в якому, на думку відповідача, судом розглядались аналогічні обставини, судом не приймається, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 75 ГПК України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для господарського суду.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобовязань та є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно приписів ст.ст. 6, 627, 628, 638 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 193 ГК України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 25215,42 грн. заборгованості за спожитий відповідачем газ за договором на постачання природного газу для потреб побутових споживачів від 29.01.2018 № 41GNKhz402-18 в липні-серпні 2018 року, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Приписами ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобовязання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобовязання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобовязань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобовязання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.ст. 230, 231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Законом щодо окремих видів зобовязань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Як вбачається з матеріалів справи, за час дії договору № 41GNKhz402-18 від 29.01.2018 ТОВ «Харківгаз Збут» належним чином виконувало прийняті на себе зобовязання, надаючи послуги з постачання природного газу відповідачу. Однак, відповідач розрахунки за надані йому послуги не здійснив, чим порушив суттєві умови договору.

Пунктом 6.2.1 договору визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, він сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки, встановленої НБУ на період прострочення, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

У відповідності до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В частині 2 статті 343 ГК України прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, з огляду на несвоєчасну оплату відповідачем основного боргу за природний газ по договору на постачання природного газу для потреб побутових споживачів від 29.01.2018 № 41GNKhz402-18 в липні-серпні 2018 року, нараховану позивачем пеню в розмірі 2084,75 грн., 3% річних - 174,80 грн.; інфляційні витрати - 915,90 грн., визнані судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006р. N3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (ОСОБА_6, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Отже, враховуючи, що сукупністю наявних у справі доказів належним чином підтверджується факт порушення відповідачем приписів Кодексу ГРМ щодо дотримання строків повірки та контролю міжповірочних інтервалів власником ЗВТ, а відповідачем не спростовано належності, допустимості, достовірності і достатності відповідних доказів, а також в ході розгляду справи судом встановлено правомірність здійсненого позивачем нарахування на підставі даних, отриманих від оператора ГРМ, суд дійшов висновку про те, що вимоги ТОВ "Харківгаз Збут" до Національного наукового центру «Харківський фізико-технічний інститут» про стягнення заборгованості є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

З огляду на приписи ст.129 ГПК України, враховуючи висновки господарського суду щодо повного задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 177, 183, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Національного наукового центра «Харківський фізико-технічний інститут» (61108, м. Харків, вул. Академічна, б. 1, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (61004, Україна, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, п/р 4857 філії Харківського обласного Управління АТ «Ощадбанк», МФО 351823, ) основну суму боргу в розмірі 25215,42 грн.

Стягнути з Національного наукового центра «Харківський фізико-технічний інститут» (61108, м. Харків, вул. Академічна, б. 1, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (61004, Україна, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, п/р 8 в АБ «Кліринговий дім» м. Київ, МФО 300647, ) пеню в розмірі 2084,75 грн., 3% річних - 174,80 грн.; інфляційні витрати - 915,90 грн. та судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (61004, Україна, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, );

Відповідач - Національний науковий центр «Харківський фізико-технічний інститут» (61108, м. Харків, вул. Академічна, б. 1, Код );

Третя особа - Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, ).

Повне рішення складено 02.05.2019.

Суддя ОСОБА_6

справа № 922/3296/18