ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року Справа № 915/1826/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

секретар судового засідання Мавродій Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача - Фатєєва Я.А., довіреність № 106/04 від 10.04.18

від відповідача - Чуб Т.В. - ордер МК№83942 від 23.01.2019;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекарт - Прилад", 65113, м.Одеса, Люстдорфська дорога, 162

до відповідача: Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод", 54055, м.Миколаїв, вул.1-а Слобідська, 120

про: стягнення 2224047,31 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Телекарт - Прилад" (далі - ТОВ "Телекарт - Прилад") звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №б/н від 17.12.2018 про стягнення з Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод" (ДП "Миколаївський бронетанковий завод") заборгованості в загальній сумі 2224047,31 грн. з якої: 1905060,44 грн. - пеня, 620252,24 грн. - штраф.

Як на підставу позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №1-33-9-3 від 22.06.2017 в частині своєчасного виконання взятих на себе зобов'язань.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.12.2018 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, оскільки ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Підготовче засідання призначено на 23.01.2019 об 11 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 23.01.2019 процесуальний строк для подання відзиву відповідачем продовжено до 01.02.2019, а також продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 12 лютого 2019 року на 11 год. 30 хв.

04.02.2019 від позивача до суду надійшла заява, в якій він повідомляє суд про наявність в Господарському суді м. Києва господарської справи № 910/3727/18 за позовом Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до ТОВ "Телекарт - Прилад" за участю ДП "Миколаївський бронетанковий завод" в якості третьої особи про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання Державного контракту на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням від 07.04.2017 № 403/1/17/3. Пояснює суду, що невиконання ТОВ "Телекарт - Прилад" своїх обов'язків у наведеній справі виникло у зв'язку з відсутністю непоставленого ДП "Миколаївський бронетанковий завод" вчасно виробу БТР-70 ДІ-05 за договором № 1/33-9-3 від 22.06.2017. Справа № 910/3727/18 Господарського суду м. Києва на теперішній час розглядається Північним апеляційним господарським судом, розгляд справи призначений на 20.02.2019. Штрафні санкції, стягнення яких вимагає військовий прокурор, в разі їх стягнення на користь Міністерства оборони України будуть збитками, завданими ТОВ "Телекарт - Прилад" саме невиконанням ДП "Миколаївський бронетанковий завод" своїх зобов'язань за договором № 1/33-9-3 від 22.06.2017 р. Відповідно, в ДП "Миколаївський бронетанковий завод" з'явиться обов'язок з відшкодування цих збитків на користь ТОВ "Телекарт - Прилад".

12.02.2019 від відповідача до суду надійшла заява від 11.02.2019 №384 про зменшення штрафних санкцій до 100000,00 грн. В обґрунтування заяви відповідач посилається на те, що розмір заявлених позивачем штрафних санкцій є надмірно великий в порівнянні із його збитками, оскільки в підтвердження даного факту позивачем не надано жодного доказу, який свідчив би про наявність якихось збитків, внаслідок несвоєчасного виконання зобов'язання відповідачем. Щодо ступеню виконання зобов'язання ДП "Миколаївський бронетанковий завод" зазначає, що вони виконані у повному обсязі. Щодо майнового стану сторін відзначає, що фінансово-економічне становище відповідача не дозволяє останньому виплатити ДП "Миколаївський бронетанковий завод" непомірно великі штрафні санкції у розмірі 2 224 047,31 грн. через фактичну відсутність такої суми коштів на рахунку підприємства. "Миколаївський бронетанковий завод" є державним підприємством оборонно-військового комплексу, основним призначенням якого є ремонт броньованої колісної техніки. Основним і єдиним замовником підприємства є Міністерство оборони України. Джерелом фінансування таких замовлень є державний бюджет України. Бюджетне фінансування державного оборонного замовлення здійснюється за принципом цільового використання коштів, що в свою чергу, передбачає спрямування фінансування виключно на ремонт бронетанкової техніки та закупівлю відповідних комплектуючих. Саме тому, ДП "Миколаївський бронетанковий завод" фізично не в змозі нести такий фінансовий тягар як виплата штрафних санкцій у мільйонних розмірах. Даний випадок є винятковим, оскільки пов'язаний з виконанням робіт щодо капітального ремонту та модернізації бронетанкової техніки для потреб Збройних Сил України в умовах агресії Російської Федерації та проведення Об'єднаних Сил на Сході України. Вказана техніка призначена для виконання оперативних завдань Збройних Сил України щодо відсічі збройної агресії. Винятковість даного випадку вбачається також у тому, що ДП "Миколаївський бронетанковий завод" є єдиним підприємством, здатним випускати подібну техніку. Стягнення непомірно великих штрафних санкцій призведе до припинення діяльності підприємства в цілому і, як наслідок, зриву держаного оборонного замовлення з відновлення військової техніки для потреб Збройних Сил України та втрати державою оборонного підприємства в умовах війни. До заяви відповідачем додано баланс підприємства станом на 30.09.2018 та виписку з рахунку підприємства станом на 04.02.2019 (вхідний залишок 1318 грн. 63 коп.)

За результатами проведення судового засідання 12.02.2019 суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 14.03.2019 об 11 год. 00 хв.

14.03.2019 від відповідача до суду надійшла заява про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішення господарського суду Одеської області у справі №916/247/19. В обґрунтування зазначає, що 04.02.2019 ДП "Миколаївський бронетанковий завод" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ТОВ "Телекарт-Прилад" про спонукання до виконання умов Договору №1/33-9-3 від 22.06.2017. В даній позовній заяві ДП "Миколаївський бронетанковий завод" просить суд, зобов'язати ТОВ "Телекарт - Прилад" переглянути орієнтовну ціну Договору від 22.06.2017 №1/33-9-3, включивши до неї податок на додану вартість на загальних підставах в частині вартості капітального ремонту та модернізації бронетранспортерів, та встановити строк виконання рішення протягом 5-ти днів з дня набрання судовим рішенням законної сили. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.02.2019 у справі №916/247/19 позовну заяву ДП "Миколаївський бронетанковий завод" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Зазначає, що об'єктивна неможливість розглядати справу №915/1826/18 до вирішення справи №916/247/19 зумовлюється тим, що за результатами розгляду справи №916/247/19 при перегляді орієнтовної ціни Договору та включенні до неї ПДВ, може бути змінено фактичну ціну виробів, що призведе до зміни розрахунку штрафних санкцій за порушення строків виконання робіт. Також, за наслідками розгляду справи №916/247/19 можуть бути встановлені факти, що стосуються наявності або відсутності підстав для стягнення штрафних санкцій з ДП "Миколаївський бронетанковий завод", що в подальшому матиме істотне значення для вирішення спору в даній справі.

14.03.2019 від позивача до суду надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи документів, що визначають стан трьох одиниць бронетранспортера БТР -70, переданих для їх капітального ремонту та модернізації до виду БТР -70 Ді-05 за договором від 22.06.2017 №1/33-9-3. Дані матеріали приєднанні до матеріалів справи судом.

14.03.2019 від позивача до суду надійшли заперечення на заяву про зменшення штрафних санкцій, в яких позивач не погоджується з визначенням випадку прострочення ДП "Миколаївський бронетанковий завод" за договором як виняткового. При цьому зазначає, що стан російської агресії триває з 2014 року, що є достатнім строком для прогнозування роботи оборонного підприємства в цих умовах, зобов'язання було виконане ДП "Миколаївський бронетанковий завод" повністю, оскільки виконати частково роботи з ремонту та модернізації бронетранспортерів БТР-70 до виду БТР-70ДІ-05 неможливо, пропуск відповідачем строку виконання робіт порівняно з загальним строком робіт, встановленим договором, є дуже значним, необхідність очікування з боку ТОВ "Телекарт-Прилад" на виконання робіт пояснюється монопольним становищем відповідача. В результаті прострочення виконання Державного контракту в ТОВ "Телекарт-Прилад" протягом значного періоду були відсутні обігові кошти та був наявний овердрафт, наданий ПАТ "МТБ Банк", на підтвердження чого до заперечень додано виписку по рахунку підприємства від 30.06.2018. Наслідки порушення зобов'язання з боку ДП "Миколаївський бронетанковий завод" мали вкрай негативний характер для ТОВ "Телекарт-Прилад" у справі № 910/3727/18 за позовом Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до ТОВ "Телекарт - Прилад" про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання Державного контракту на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням від 07.04.2017 № 403/1/17/3 і стягуваний розмір штрафних санкцій відповідає цим наслідкам.

За результатами проведення судового засідання 14.03.2019 суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 26.03.2019 об 11 год. 00 хв.

22.03.2019 від позивача до суду надійшли заперечення, в яких останній вважає заяву відповідача про зупинення провадження у даній справі безпідставною. В обґрунтування посилається на ч.3 ст.653 Цивільного кодексу України та вказує, що в разі прийняття рішення у справі господарського суду Одеської області на користь ДП "Миколаївський бронетанковий завод" загальна вартість робіт зміниться з моменту набрання рішення законної сили та його виконання ТОВ "Телекарт - Прилад". На період з 01.01.2018 по 30.06.2018, за який вимагається пеня у справі, що розглядається, вартість робіт була та залишається 8860746,25 грн., виходячи з неї були розраховані штрафні санкції. Прийняте рішення про зміну вартості робіт не матиме зворотної сили та не може вплинути на розрахунок штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 26.03.2019 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 23 квітня 2019 року об 11:00. В ухвалі суд відхилив заяву відповідача про зупинення провадження у справі №915/1826/18 до розгляду справи №916/247/19, що перебуває у провадженні Господарського суду Одеської області, оскільки судом не встановлено дійсної об'єктивної неможливості розгляду справи №915/1826/18 до вирішення іншої справи №916/247/19.

У судове засідання з'явилися представники обох сторін. Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача не заперечував наявність прострочення строку виконання робіт, проте пояснював такі наслідки тим, що для виконання робіт за договором потрібно було замовляти деталі і на це був витрачений певний час, просив суд зменшити розмір штрафних санкцій до 100000 грн. з підстав, викладених у заяві про зменшення розміру штрафних санкцій. На підтвердження тяжкого матеріального становища надав суду баланс підприємства (звіт про фінансовий стан) станом на 31.12.2018 та звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2018 рік.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

22.06.2017 між ТОВ "Телекарт - Прилад" (замовник) та ДП "Миколаївський бронетанковий завод" (виконавець) укладено договір №1/33-9-3 у відповідності до умов якого, останнє зобов'язалося за завданням замовника з дотриманням вимог законодавства виконати роботи згідно календарного плану виконання робіт згідно з додатком 1 до цього договору, а замовник - прийняти та оплатити її (п. 1.1 договору).

Підставою для укладання цього договору є Державний контракт на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням від 07.04.2017 №403/1/17/3 (п. 1.2 договору).

Орієнтовна вартість робіт за договором на момент його укладання становить 14248188,33 та складається з вартості капітального ремонту та модернізації БТР, що становить 14179188,33 без ПДВ (Закон України від 02.09.2014 №1658-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування продукції оборонного призначення"), та вартості послуг з її перевезення, що становить 69000 грн., у тому числі ПДВ 20%-11499,99 грн. Орієнтовна вартість робіт встановлена сторонами на підставі розрахунково-калькуляційних матеріалів з визначення орієнтовної ціни складених виконавцем відповідно до вимог нормативно-правових актів з питань планування, обліку і розрахунку собівартості робіт та наданого ГПЗ №1301 висновку про рівень орієнтованої ціни. Орієнтована ціна робіт зафіксована у протоколі погодження орієнтованої ціни (додаток №2 до договору). Орієнтована ціна робіт є базою для визначення вартості на момент укладання договору та досягнення домовленостей про договірну ціну. Обсяг фінансування та зобов'язання сторін у 2017 році складає 9498792,22 грн., в тому числі вартість капітального ремонту та модернізації БТР 9 452 792,22 грн. та вартість послуг з її перевезення, що становить 46 000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 7 666,66 грн. Обсяг фінансування у 2018 році визначається за окремою додатковою угодою (п.2.1-2.3 договору).

У разі отримання роз'яснень Державної фіскальної служби України щодо застосування ставки податку на додану вартість при виконанні Робіт за Договором орієнтовна ціна підлягає перегляду. У разі отримання позитивного висновку Державної фіскальної служби України щодо нарахування ставки податку на додану вартість при виконанні робіт за даним Договором, орієнтовна вартість, зазначена в п.2.1. цього Договору, обов'язково переглядається Сторонами протягом 5 робочих днів з моменту отримання таких роз'яснень шляхом укладання Сторонами нової редакції Протоколу погодження орієнтованої ціни та додаткової угоди до Договору, а не пізніше 16 жовтня 2017 р. Замовник зобов'язаний сплатити суму нарахованого ПДВ (п.2.4 договору).

Зміна ціни, визначеної договором, не допускається, якщо роботи виконані та прийняті ГПЗ № 1301, що підтверджується відповідними посвідченням (актом). Замовник оплачує виконані роботи за договірною ціною, встановленою сторонами та зафіксованою у протоколі погодження договірної ціни та на виконання роботи. Оплата виконаних робіт за орієнтованою ціною не здійснюється (п.2.5-2.6 договору).

Так, в протоколі погодження орієнтовної ціни на виконання робіт (додаток №2 до договору, а.с. 23) сторони встановили орієнтовну ціну на проведення капітального ремонту та модернізацію бронетранспортера БТР-70 до виду БТР-70Ді-05 за договором - 4726396,11 грн. за одиницю без врахування ПДВ.

Розрахунки проводяться шляхом оплати замовником виконаних робіт не пізніше 10 календарних днів з моменту надходження на його рахунок відповідних коштів за Державним контрактом на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням від 07.04.2017 № 403/1/17/3 на підставі пред'явленого Виконавцем рахунку-фактури, але не пізніше 31.12.2017 (п. 2.14 договору)

Замовник на підставі наданого виконавцем рахунку-фактури та протоколу погодження орієнтовної ціни зобов'язується протягом 5 календарних днів з моменту отримання рахунку - фактури здійснити попередню оплату (авансування) у розмірі 70 % від вартості роботи (п. 2.16 договору).

Роботи з капітального ремонту та модернізації виконавець розпочинає виключно після отримання від замовника комплекту копій конструкторської документації на Виріб БТР-70ДІ-05 в повному обсязі (далі - конструкторська документація), та отримання від замовника виробів БТР-70 відповідно до умов цього договору. Вироби БТР-70 та конструкторську документацію виконавець має право отримувати на підставі довіреності, виданої замовником. Замовник докладе зусиль для організації передачі виконавцю виробів БТР-70 та конструкторської документації на Виріб БТР-70ДІ-05 протягом 10-ти календарних днів з моменту підписання сторонами цього договору. Конструкторська документація на Виріб БТР-70ДІ-05 передається замовником до Виконавця на підставі акту приймання-передачі конструкторської документації на Виріб БТР-70ДІ-05, який підписується сторонами (п. 3.1 - 3.2 договору).

Датою виконання робіт виконавцем є дата підписання сторонами акту приймання передачі виконаних робіт (п.3.12 договору).

Строк виконання роботи визначається в календарному плані (п. 4.1 договору).

Так, капітальний ремонт та модернізація бронетранспортера БТР-70 до виду БТР-70Ді-05 згідно календарного плану виконання робіт (додаток №1 до договору) (а.с. 22) мав бути розпочатий 21.06.2017 та закінчений 15.11.2017.

Разом з тим, як вбачається з акту прийому-передачі копії робочої конструкторської документації для виготовлення шасі бронетранспортера БТР-70Ді-05 (05.С7.104.00.000) (а.с.25) замовник передав таку документацію виконавцю із затримкою - 10.07.2017, а за актом №0108 від 17.08.2017 (а.с.24) бронетранспортери БТР-70 у кількості трьох одиниць були передані замовником виконавцю лише 17.08.2017.

Згідно п. 3.3 договору у разі неотримання виконавцем конструкторської документації та/або виробів БТР-70 у строк, визначений п. 3.2 договору, строк виконання робіт збільшується на строк затримки.

За таких обставин строк виконання робіт збільшився на строк затримки (46 календарних днів) до 31.12.2017.

Разом з тим, роботи не були закінчені у строк до 31.12.2017, а згідно актів №1 та №2 приймання передачі виконаних робіт (а.с.26-27) закінчені та прийняті замовником - 03.08.2018 із простроченням.

За даними цих же актів ціна робіт без ПДВ склала суму 4435079 грн. за одиницю бронетранспортеру БТР-70 до виду БТР-70Ді-05 за №1117СУ075 та суму 4425667,25 грн. за одиницю бронетранспортеру БТР-70 до виду БТР-70Ді-05 за №1117СУ076 (а.с.26-27).

Всього розмір вартості виконаних робіт з капітального ремонту та модернізації бронетранспортерів БТР-70 до виду БТР-70Ді-05 за №1117СУ075 та бронетранспортеру БТР-70 до виду БТР-70Ді-05 склав загальну суму 8860746 грн. 25 коп.

У зв'язку з порушенням строків виконання робіт позивач звернувся до суду з позовом про стягнення пені в сумі 1603795,07 грн., нарахованої за період 01.01.2018 по 30.06.2018 (181 день) та штрафу в сумі 620252,24 грн., нарахованих на підставі п.п.1 п.7.2 договору.

Чинним законодавством передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ст. 837 ЦК України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 ГК України). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6. ст. 231 ГК України).

Укладеним сторонами договором передбачено, що за порушення строків виконання робіт виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка від вартості невиконаних робіт, за кожний день прострочення поза встановлені договором строки виконання робіт, а за прострочення понад 30 календарних днів з виконавця додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної суми.(п.п. 1 п. 7.2 договору)

Так, згідно наданого до суду розрахунку позивач на підставі п.п. 1 п. 7.2 договору нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 1603795,07 грн., нараховану за період 01.01.2018 по 30.06.2018 (181 день) та штрафу в сумі 620252,24 грн., розмір яких суд визнає обґрунтованим відповідно до вимог договору та закону.

Відповідач, у заяві 11.02.2019 №384 (а.с.55) та в судовому засіданні просив суд зменшити нараховані позивачем штрафні санкції (пеню) до суми 100000,00 грн. посилаючись на норми ст. 233 ГК України та те, що розмір заявлених позивачем штрафних санкцій є надмірно великий в порівнянні із його збитками, відсутність самих збитків, тяжке фінансово-економічне становище, зазначив, що даний випадок є винятковим, оскільки пов'язаний з виконанням робіт щодо капітального ремонту та модернізації бронетанкової техніки для потреб Збройних Сил України в умовах агресії Російської Федерації та проведення Об'єднаних Сил на Сході України, що ДП "Миколаївський бронетанковий завод" є єдиним підприємством, здатним випускати подібну техніку. Стягнення непомірно великих штрафних санкцій призведе до припинення діяльності підприємства в цілому і, як наслідок, зриву держаного оборонного замовлення з відновлення військової техніки для потреб Збройних Сил України та втрати державою оборонного підприємства в умовах війни. До заяви відповідачем додано баланс підприємства станом на 30.09.2018 та виписку з рахунку підприємства станом на 04.02.2019 (вхідний залишок 1318 грн. 63 коп.), а в судовому засіданні суду надано баланс підприємства (звіт про фінансовий стан) станом на 31.12.2018 та звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2018 рік.

Оцінивши викладені відповідачем обставини суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст.551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинен бути взятий до уваги ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, яким приймається рішення.

Таким чином, законом надано право суду зменшити неустойку, яка є надмірною порівняно з наслідками порушення грошового зобов'язання, що спрямовано на встановлення балансу між мірою відповідальності і дійсного (а не можливого) збитку, що завданий правопорушенням, а також проти зловживання правом.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язань, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідність розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Відповідно до приписів ст.3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з частинами 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Керуючись вказаними нормами права, враховуючи те, що відповідач виконав замовлені роботи та беручи до уваги тяжкий фінансовий стан підприємства, зважаючи на специфіку напрямку діяльності підприємства відповідача, яке є державним та є єдиним в Україні, здатним випускати бронетанкову техніку, виконувати роботи щодо капітального ремонту та модернізації техніки для потреб Збройних Сил України та те, що стягнення штрафних санкцій в заявленій сумі призведе до припинення діяльності підприємства в цілому і, як наслідок, зриву держаного оборонного замовлення з відновлення військової техніки для потреб Збройних Сил України, господарський суд здійснив оцінку ступеня вини відповідача в простроченні виконання зобов'язання за договором, причини неналежного виконання зобов'язання, та оскільки в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків, внаслідок порушення відповідачем свого зобов'язання з оплати вартості наданих послуг, враховуючи інтереси обох сторін, суд вважає за можливе зменшити розмір штрафних санкцій, проте ні до 100000 грн., як того просив відповідач, а на 70%: пені до суми 481138,52 грн. (1603795,07 грн. - 70%) та штрафу до суми 186075,67 грн. (620252,24 грн. - 70%).

У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судові витрати у разі зменшення судом розміру неустойки покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, без урахування зменшення неустойки.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму витрат на правничу допомогу у розмірі 35000 грн.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 ГПК України (ст. 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Крім цього п.2 ч. 2 ст.126 ГПК України встановлено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.126 ГПК України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 129 Кодексу, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ч.3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Між адвокатом Фатеєвою Я.А. (далі - адвокат) та ТОВ "Телекарт - Прилад" (клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги б/н від 07.12.2018, за умовами якого адвокат зобов'язався надавати професійну правничу допомогу клієнту:

-складання та подання до місцевого господарського суду позову до ДП "Миколаївський бронетанковий завод" про стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання робіт за договором №1/33-9-3 від 22.06.2017;

- складання та подання до місцевого суду відповіді на відзив, заяв, клопотань, заперечень та інших процесуальних документів;

- представництво інтересів клієнта під час судового розгляду справи в місцевому господарського суді (в разі необхідності та надання судом такої можливості);

- апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у справі господарського суду в разі їх прийняття не на користь клієнта;

- складання та подання до апеляційного та касаційного суду скарг, заяв, клопотань, заперечень та інших процесуальних документів;

- представництво інтересів клієнта під час судового розгляду справи в апеляційному та касаційному порядку (в разі необхідності та надання судом такої можливості)

а клієнт зобов'язався виплатити адвокату гонорар за надання правничої допомоги. (п. 1 договору)

Розмір гонорару адвоката визначається, виходячи з наступного розрахунку, зокрема: складання, узгодження з клієнтом та подання до місцевого суду позовної заяви (8 годин) - 1000 грн. за годину = 8000 грн.; складання та подання до місцевого суду відповіді на відзив, заяв, клопотань, заперечень та інших процесуальних документів (4 години на кожний документ) - 4000 грн.; представництво інтересів клієнта під час судового розгляду справи в місцевому суді (відрядження до м. Миколаєва) (1 робочий день) - 3000 грн. за робочий день. Гонорар адвоката сплачується частинами, у безготівковому порядку (п. 2 договору).

На підтвердження прийняття клієнтом виконаних робіт адвокатом надані акти приймання-передачі послуг:

від 31.12.2018 на суму 8000 грн. (складання, узгодження з клієнтом та подання до місцевого суду позовної заяви);

від 31.01.2019 на суму 7000 грн. (представництво інтересів клієнта під час судового розгляду справи в місцевому суді (відрядження до м. Миколаєва) 23 січня 2019 року - 3000 грн.; складання та подання до місцевого суду пояснень від 30.01.2019 щодо зупинення провадження у зв'язку із розглядом Північним апеляційним господарським судом справи №910/3727/18 - 4000 грн.);

від 28.02.2019 на суму 3000 грн. (представництво інтересів клієнта під час судового розгляду справи в місцевому суді (відрядження до м. Миколаєва) 12 лютого 2019 року);

від 31.03.2019 на суму 14000 грн. (складання та подання до місцевого суду заперечень на заяву МБТЗ про зменшення штрафних санкцій та клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи 14.03.2019 - 4000 грн.; представництво інтересів клієнта під час судового розгляду справи в місцевому суді (відрядження до м. Миколаєва 14.03.2019 - 3000 грн.; складання та подання до місцевого суду заперечень на заяву МБТЗ про зупинення провадження у справі 20.03.2019 та клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи 20.03.2019 - 4000 грн.; представництво інтересів клієнта під час судового розгляду справи в місцевому суді (відрядження до м. Миколаєва) 26.03.2019 - 3000 грн.)

Всього розмір вартості послуг адвоката за вищевказаними актами склав 32000 грн.

Отже, адвокатом надано суду докази на підтвердження прийняття клієнтом правничої допомоги тільки на суму 32000 грн., у зв'язку з чим у задоволенні витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн. - слід відмовити.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд виходить із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, у разі наявності заперечень останнього щодо співрозмірності заявленої суми компенсації, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов'язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов'язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, а також час, який витратив адвокат, як кваліфікований фахівець на підготовку позовної заяви та додатків до неї, суд дійшов висновку, що справедливим та співрозмірним є призначення позивачеві 15000 грн. компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Судовий збір у сумі 33360 грн. 71 коп. у відповідності до ст.129 ГПК України, слід покласти по відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 11, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 126, 129, 195, 196, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Миколаївський бронетанковий завод", 54017, м.Миколаїв, вул.1-а Слобідська, 120, ідентифікаційний код 07856371) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Телекарт - Прилад", 65113, м.Одеса, Люстдорфська дорога, 162, ідентифікаційний код 13881657) грошові кошти в сумі 667214,19 грн., з якої: 481138,52 грн. - пеня; 186075,67 грн. - штраф, а також судовий збір в сумі 33360, 71 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн.

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 23.04.19.

Повний текст рішення складено 26.04.2019.

Суддя Н.О.Семенчук