номер провадження справи 5/35/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2019 Справа № 908/524/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Рачук О.О., розглянувши матеріали справи

За позовом: Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, )

До відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69091, м. Запоріжжя, бул. ШевченкаАДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

про стягнення 42 254,98 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність №475/20-19 від 15.01.19р.

Від відповідача: не зявився.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

04.03.2019р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну Міські теплові мережі від 19.02.2019 р. (вх. №563/08-07/19 від 04.03.2019 р.) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 42 254,98 грн.

ОСОБА_3 з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2019 р. справу №908/524/19 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 07.03.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/524/19 справі присвоєно номер провадження 5/35/19, ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи по суті призначено на 03.04.2019р. Ухвалою суду від 03.04.2019р. №908/524/19 судом ухвалено оголосити перерву в судовому засіданні до 24.04.2019р. 24.04.2019р. у судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 24.04.2019р. здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Суду надано наступні пояснення: 01.12.2009 р. між Концерном МТМ та ФОП ОСОБА_1 укладено договір №203306 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. На виконання умов вказаного договору позивач відпустив відповідачу теплову енергію в періоди з лютого 2017 р. по березень 2017 р., жовтня 2017 р. по квітень 2018 р. на загальну суму 34 939,01 грн. У звязку з простроченням відповідачем оплати позивачем нараховано 3% річних в розмірі 959,63 грн., інфляційні втрати в розмірі 2 127,25 грн. та пеню в розмірі 4 229,09 грн. На підставі викладеного, посилаючись ст.ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 193, 232, 276 Господарського кодексу України, позивач просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце призначеного судового засідання був повідомлений належним чином шляхом направлення на його адресу відповідної ухвали суду. Клопотань про розгляд справи без уповноваженого представника або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі №908/524/19 від 07.03.2019р. була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, а саме: 69091, м. Запоріжжя, бул. ШевченкаАДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що до суду повернуто зазначену ухвалу суду із відміткою пошти підстав повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

ОСОБА_3 з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Запропонований ухвалою суду про відкриття провадження від 07.03.2019р. №908/524/19 відзив на позовну заяву та додані до нього документи відповідач на адресу суду не надіслав, правами, передбаченими ст. 42 ГПК України, не скористався.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні без виклику представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Концерн Міські теплові мережі діє на підставі статуту, відповідно до якого основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, постачання теплової енергії для обігріву житла і побутових потреб, комунально-побутових потреб підприємства, бюджетних установ та організацій, інших категорій споживачів, її збут та інше.

Правовідносини між Теплопостачальною організацією та Споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України Про теплопостачання, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. № 1198 (далі Правила), Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та іншими нормативно-правовими актами України.

Позивач є монополістом відповідно до положень Закону України Про природні монополії та відповідно до ст. 19 Закону України Про теплопостачання не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про теплопостачання теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Відповідно до п. 4 Правил користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Основними обов'язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів (ст. 24 Закону України Про теплопостачання). Аналогічне положення закріплено у п. 14 Правил.

Частиною 2 ст. 275 ГК України визначено, що відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що обєкт теплопостачання належать на праві власності відповідачу на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 30.11.2004р., від 11.03.2004р., від 11.03.2004р.

Система опалення обєкта теплопостачання не відокремлена від системи опалення житлового будинку, що підтверджується Актом обстеження системи теплоспоживання обєкту теплопостачання від 01.11.2018р.

Договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №203306 від 01.12.2009р.укладено для приміщень №3, 16, 17, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Сорок років Радянської України, 66. Загальна опалювальна площа обєкту теплопостачання складає 196,36 кв.м. Теплове навантаження на вказане приміщення, відповідно до Додатку 1 та додатковими угодами до Договору №203306, складає 0,006904Гкал/год.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2009р. між Концерном Міські теплові мережі (далі Теплопостачальна організація) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі Споживач) було укладено договір №203306 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (далі Договір), відповідно до умов якого встановлено, що за цим договором Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач зобовязується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в термін та порядку, встановленими умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами (п. 1.1. Договору).

Теплопостачальна організація здійснювала постачання теплової енергії в гарячій воді на обєкт споживання Споживача з відповідним розрахунковим тепловим навантаженням на опалення згідно Додатку №1 до Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору, теплова енергія відпускається Споживачу в Гкал згідно з Додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби:

- опалення та вентиляцію на протязі опалювального сезону;

- підігрів води за наявної можливості;

- кондиціювання по замовленню Споживача;

- інші технологічні потреби по замовленню Споживача.

ОСОБА_3 з п. 3.2.6. Договору, Споживач теплової енергії зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в термінах, які передбачені договором.

Споживач теплової енергії зобовязується щомісячно, у строки, визначені даним договором, повертати Теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді (п. 3.2.26. Договору).

Відповідно до п. 5.1. договору, облік споживання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом.

Пунктами 5.4. - 5.5. договору визначено, що межа балансової належності сторін вказана в Додатку №2 та Додатку №4 до договору та не може бути змінена в односторонньому порядку. При відсутності приладів комерційного обліку або якщо вони вибули з ладу (несанкціоноване втручання в його роботу, порушення механічних та електричних пломб, механічне пошкодження приладів та елементів вузла обліку, закінчення терміну дії держповірки, сумнівні показники тощо), обсяг теплової енергії, визначається Теплопостачальною організацією, як виняток, розрахунковим способом згідно з договірними тепловими навантаженнями, з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковому періоді.

У договорі п. 6.1. встановлено, що розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не заперечує діючому законодавству, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін) діючих на час розрахунків (Додаток №5 до цього договору) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом.

ОСОБА_3 до п. 6.2. договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Підставою для розрахунків Споживача з Теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі (п. 6.3 договору).

Відповідно до п. 6.4. договору встановлено, що споживач зобов'язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату.

При наявності приладів комерційного обліку - обсяги спожитої теплової енергії визначаються за фактичними показниками приладів обліку (п. 6.5 договору).

Споживачам, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірними тепловими навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання Споживача у розрахунковому періоді.

Відповідно до п. 6.6 договору, при перерахуванні коштів за теплову енергію у платіжному документі Споживач повинен зазначати район міста, номер та дату даного договору. За наявності заборгованості за даним договором Теплопостачальна організація зараховує кошти, що надійшли від Споживача, як погашення заборгованості за теплову енергію, відпущену у минулі періоди.

Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Адмірала Нахімова, буд. №4, документи за розрахунковий період:

- рахунок;

- акт приймання-передачі теплової енергії гарячій воді;

- податкову накладну (платникам ПДВ) (п. 6.7 договору).

Пунктом 6.7.1. договору встановлено, що отриманий Акт приймання-передачі теплової енергії Споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання.

У разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного Акту приймання-передачі теплової енергії, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1 договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в Акті, споживач зобовязаний надати Теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного Акту з додаванням відповідних документів та погодити з Теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений пунктом 6.7.1 договору строк. При отриманні заперечень в підписанні Акту та доказів в обґрунтування заперечень до нього, Теплопостачальна організація розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень. При прийнятті заперечень до акту вносяться відповідні коригування в Акті наступного місяця. У разі відмови у прийняті заперечень, Теплопостачальна організація надає нормативно обґрунтовану відповідь та вважає акт прийнятим до розрахунку, якщо цей акт в місячний строк не буде оскаржений Споживачем у Господарському суді (п. 6.7.2. договору).

Відповідно до п. 7.2.8. договору зазначено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати Споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3. цього Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

ОСОБА_3 із п. 10.1 Договору, цей договір набуває чинності з 01.12.2009р. до 01.12.2010 року.

Договір припиняє свою дію у випадках: взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття відповідного рішення Господарським судом; ліквідацією однієї із сторін (п. 10.2. Договору).

Пунктом 10.4 Договору закріплено, що договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо жодна з сторін за місяць до закінчення терміну дії договору не заявила про розірвання цього договору.

Договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №203306 від 01.12.2009р.укладено для приміщень №3, 16, 17, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Сорок років Радянської України, 66. Загальна опалювальна площа обєкту теплопостачання складає 196,36 кв.м. Теплове навантаження на вказане приміщення, відповідно до Додатку 1 та додатковими угодами до Договору №203306, складає 0,006904Гкал/год.

Судом враховано, що станом на час подання позовної заяви Договір №203306 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.12.2009р. є чинним. Доказів розірвання договору або визнання недійсним суду не надано.

ОСОБА_3 зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

ОСОБА_3 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до загальних умов виконання зобовязань, встановлених ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (ст. 714 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

На виконання п. 6.3. Договору позивачем було відпущено відповідачу у періоди з лютого 2017р. по березень 2017р., жовтня 2017р. по квітень 2018р. теплову енергію на загальну суму 34 936,01 грн., теплова енергія відпускалась відповідачу в Гкал відповідно до п. 2.1. Договору та згідно з Додатком 1. Концерном «МТМ» виставлено відповідачу рахунки за спожиту теплову енергію, а саме: від 28.02.2017р. на суму 4 777,96грн., від 31.03.2017р. на суму 4 387,78грн., від 31.10.2017р. на суму 1 092,40грн., від 30.11.2017р. на суму 5 353,64грн., від 31.01.2018р. на суму 5 913,50 грн., від 28.02.2018р. на суму 4 925,60грн., від 31.03.2018р. на суму 5 661,08 грн., від 30.04.2018р. на суму 1 016,28грн. та відповідні Акти приймання-передачі теплової енергії. Проте, актами перерахунку по опаленню було перераховано відповідачу оплату за поставлену теплову енергію у наступні місяці: у жовтні сума до сплати за актом перерахунку по опаленню від 31.01.2018р. становила 705,69грн., у листопаді сума до сплати відповідно до акту перерахунку опалення від 31.01.2018р. склала 3 603,80грн. та у грудні відповідно до акту перерахунку опалення від 31.01.2018р. сума до сплати становила 3 947,32 грн.

Також, факт постачання позивачем теплової енергії підтверджується рішеннями Виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок опалювального сезону у м. Запоріжжя №612 від 13.10.2016р., №617 від 20.10.2017р. та про закінчення опалювального сезону у м. Запоріжжя №177 від 30.03.2017р., №151 від 01.04.2018р.

Таким чином, основна заборгованість відповідача перед позивачем на момент прийняття рішення складає 34 939,01грн.

Всупереч умовам договору, а саме п. 6.3. договору, відповідач підписані акти приймання-передачі теплової енергії за періоди з лютого 2017р. по березень 2017р., жовтня 2017р. по квітень 2018р., на адресу позивача не направив, заперечень щодо причин їх не підписання не надав.

Законом України «Про теплопостачання» в статті 24 серед основних обовязків споживача теплової енергії закріплено обовязок щодо додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

У відповідності до п. 40 Правил користування тепловою енергією,встановлено, що споживач зобовязаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

На адресу відповідача позивачем була надіслана претензія від 12.09.2018р. за вих. №1000/05-юр, в якій позивач просив відповідача сплатити суму заборгованості у розмірі 34 939,01грн.

Відповіді на зазначену претензію позивачем не отримано.

02.11.2018р. на адресу відповідача позивачем було надіслано лист від 30.10.2018р. за вих. №1461/09 з повторним направленням розрахунків, актів приймання-передачі теплової енергії, акт звірки взаємних розрахунків та розрахунок заборгованості за договором. Проте, відповідач не надіслав відповідь позивачу на зазначений лист.

Доказів сплати суми боргу в повному обсязі або частково відповідачем суду також не надано.

На підставі викладеного, заборгованість відповідача за періоди з лютого 2017р. по березень 2017р., жовтня 2017р. по квітень 2018р. у розмірі 34 939,01 грн. підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню.

ОСОБА_3 з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання, зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Статтею 1 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

ОСОБА_3 зі ст. 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла за період, за який сплачується пеня.

ОСОБА_3 п. 7.2.8. договору зазначено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати Споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пункті 6.3. цього Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати Споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Як вбачається з матеріалів справи, за порушення відповідачем умов договору щодо несвоєчасного виконання розрахунків за теплову енергію, позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі подвійної обліковою ставки НБУ за період 20.12.2017р. 31.10.2018р. на загальну суму 4 229,09 грн.

Наданий розрахунок судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" та встановлено, що розрахунок здійснено вірно і сума пені, що підлягає стягненню становить 4 229,09 грн.

Крім того, позивачем предявлені до стягнення сума 3% річних в розмірі 959,63грн. за період з 20.03.2017р. по 31.10.2018р. та сума інфляційних витрат за період з лютого 2017р. по квітень 2018р. у розмірі 2 127,25 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодекс України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Надані розрахунки судом перевірені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство та встановлено, що сума індексу інфляції та 3% річних розраховані вірно, вимоги щодо їх стягнення позивачем доведені.

Контррозрахунку спірної суми відповідачем суду не надано.

ОСОБА_3 ст.ст. 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

ОСОБА_3 із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими, належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-79, 86, 129, 233, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69091, м. Запоріжжя, бул. ШевченкаАДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 12.09.1972 р.н.) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; , на п/р зі спеціальним режимом використання №2813 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957) основний борг у сумі 34 939 (тридцять чотири тисячі девятсот тридцять девять) грн. 01 коп. Видати наказ.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69091, м. Запоріжжя, бул. ШевченкаАДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 12.09.1972 р.н.) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; , на п/р №1951 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957) суму інфляційних витрат у розмірі 2 127 (дві тисячі сто двадцять сім) грн. 25 коп., 3% річних у розмірі 959 (девятсот пятдесят девять) грн. 63 коп., суму пені у розмірі 4 229 (чотири тисячі двісті двадцять девять) грн. 09 коп. Видати наказ.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69091, м. Запоріжжя, бул. ШевченкаАДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 12.09.1972 р.н.) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; , на п/р №1951 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957) судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча девятсот двадцять одна) грн. 00 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Повне рішення складено: 26.04.2019р.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.