ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2019 р.                                                                     Справа №921/66/19

Місто Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого (судді-доповідача):                                                            Бонк Т.Б.

суддів                                                                                                    Бойко С.М.

Якімець Г.Г.

розглянувши у письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги  Приватного акціонерного товариства «Українська енергетична група», м. Київ  б/н та б/д

на ухвалу  Господарського суду Тернопільської області від 06.02.2019 (повний текст ухвали складено 06.02.2019, суддя Н.М. Бурда) про повернення позовної заяви

у справі  № 921/66/19

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Українська енергетична група», м.Київ

до відповідача:  Почаївської міської ради, м. Почаїв, Кременецький район, Тернопільська область

про  визнання недійсним та скасування рішення Почаївської міської ради від 24.05.2017 №808; визнання договору оренди землі від 24.05.2007 продовженим на тих самих умовах та на той самий строк до 24.05.2022, зобов`язання укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 24.05.2007 до 24.05.2022 на 5 років

без повідомлення учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

короткий зміст вимог позову та ухвали суду першої інстанції:

04.02.2019 Приватне акціонерне товариство «Українська енергетична група» звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача - Почаївської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення Почаївської міської ради від 24.05.2017 №808; визнання договору оренди землі від 24.05.2007 продовженим на тих самих умовах та на той самий строк (5 років) до 24.05.2022; зобов’язання укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 24.05.2007 до 24.05.2022 на 5 років.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 06.02.2019 (повний текст ухвали складено 06.02.2019, суддя Н.М. Бурда) позовну заяву б/н від 25.01.2019 Приватного акціонерного товариства «Українська енергетична група» та додані до неї документи -  повернуто позивачу.

Ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви мотивована тим, що позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог, визначених ч. 1  ст. 173 ГПК України, оскільки їх сумісний розгляд перешкоджатиме повному та всебічному з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін, що суттєво утруднить вирішення даного спору, а також судом зазначено про неможливість роз’єднання позовних вимог.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

в апеляційній скарзі позивач просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до Господарського суду Тернопільської області для продовження розгляду, мотивуючи це тим, що в позовній заяві об’єднано вимоги, які виникли з однакових підстав, передбачених ч.1 ст.173 ГПК України, а всі три позовні вимоги стосуються договору оренди  землі, поєднані підставою виникнення та поданими доказами. Таким чином, скаржник вважає, що судом першої інстанції порушено норму ч.1 ст. 173 ГПК України.

Слід зазначити, що апеляційна скарга повністю дублює позовну заяву з окремими доводами скаржника стосовно незаконності рішення суду першої інcтанції.

Предметом оскарження є  ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін з огляду на наступне.

Згідно встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

24.05.2007р. між Почаївською міською радою та ЗАТ “Українська енергетична група» було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки несільськогосподарського призначення на території Почаївської міської ради площею 0,665 га строком на 5 років.

24.05.2012 договір було продовжено на 5 років на таких самих умовах.

Рішенням Почаївської міської ради від 24.05.2017р. № 808, Почаївська міська рада з врахуванням неналежного виконання умов договірного зобов’язання, яке полягає в укладенні договору оренди асфальтної площадки від 01.11.2016 з ФОП Антонюком О.Я. без погодження власника земельної ділянки, а також несплату орендної плати згідно з рішенням Почаївської міської ради № 2031 від 26.12.2014 та  не освоєння земельної ділянки протягом строку дії додаткової угоди № 1 до договору оренди землі вирішила: відмовити в поновленні договору оренди землі від 24.05.2007, укладеного між Почаївською міською радою та ПрАТ «Українська енергетична група»; припинити дію договору земельної ділянки від 24.05.2007р. на підставі п. 1 ч.1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» у зв’язку з відсутністю намірів передачі  в оренду земельної ділянки на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та не освоєнням земельної ділянки протягом строку додаткової угоди № 1 до договору оренди землі.

Як вбачається з наведеного, а зокрема, вступної та мотивувальної частин рішення міської ради, підставою для прийняття зазначеного рішення - було неналежне виконання умов договірного зобов’язання (порушення договору).

Предмет позову ПрАТ «Українська енергетична група» – позовні вимоги про:

●&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;визнання недійсним та скасування рішення Почаївської міської ради від 24.05.2017 №808;

●&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;визнання договору оренди землі від 24.05.2007 продовженим на тих самих умовах та на той самий строк (5 років) до 24.05.2022;

●&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;&euro;зобов’язання укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 24.05.2007 до 24.05.2022 на 5 років.

Підстава позовної вимоги про визнання недійсним та скасування рішення міської ради – є доводи стосовно належного виконання умов договору та відсутності підстав для прийняття такого рішення міською радою, зокрема, позивач зазначає, що орендна плата ним сплачувалася на договірних умовах, договором оренди не передбачено обов’язку орендаря освоювати земельну ділянку.

Підстава позовних вимог про визнання договору оренди продовженим та зобов’язання укласти додаткову угоду - дотримання орендарем вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а також те, що орендар є власником нерухомого майна, що розташоване на орендованій земельній ділянці та має право користуватися цією земельною ділянкою для обслуговування нерухомого майна.

Згідно ст. 14 ГПК України за принципом диспозитивності учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У даному випадку, позивачем заявлено позов, у якому об’єднано три вищезазначені позовні вимоги.

Господарським процесуальним кодексом України врегульовано питання об’єднання та роз’єднання позовних вимог, дотримання яких є обов’язковим для позивачів, суду та інших учасників справи.

Так, згідно статті 173 ГПК України :

1. В одній позовній заяві може бути об’єднано декілька вимог, пов’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

2. Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об’єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

3. Об’єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

4. Не допускається об’єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

5. Не допускається об’єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

6. Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз’єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об’єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз’єднання позовних вимог.

7. Про об’єднання справ в одне провадження, роз’єднання позовних вимог, про відмову в об’єднанні справ в одне провадження, роз’єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

При прийнятті рішення за поданим позовом та при вирішенні спору за кожною з вимог судам необхідно досліджувати договірне зобов’язання між сторонами, яке в даному випадку виникло з договору оренди землі, тобто аналізувати та оцінювати умови договору, зокрема, з метою встановлення факту порушення договору тощо. Всі три позовні вимоги безпосередньо чи опосередковано стосуються договору оренди землі. Крім того, друга та третя позовні вимоги про поновлення строку дії договору оренди землі та зобов’язання укласти додаткову угоду є пов’язаними з наслідками вирішення спору за першою позовною вимогою про визнання нечинним рішення органу місцевого самоврядування.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд не вбачає порушення правил об’єднання позовних вимог у даному випадку та погоджується з доцільністю об’єднання таких позовних вимог, так як такі пов’язані підставами виникнення та доказами, які необхідно досліджувати. Крім того, таке об’єднання позовних вимог  дозволить забезпечити засади процесуальної економії при розгляді спору.

Верховний Суд у постановах від 06 грудня 2018 року справа №    915/456/17, від 21 листопада 2018 року справа №    924/97/18 (про  визнання недійсним пункту рішення, визнання поновленим договору і визнання укладеною угоди) розглядав аналогічні спори за подібними позовними вимогами по суті з прийняттям відповідних кінцевих рішень (постанов).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд порушив вимоги процесуального закону, повернувши позовну заяву позивачеві.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.  ст. 280 ГПК України  підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального прав, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Разом з тим, також істотною підставою для скасування рішення суду першої інстанції є відсутність мотивованості судом власних висновків, зокрема, щодо порушення позивачем правил об’єднання позовних вимог та щодо неможливості роз’єднання позовних вимог.

Згідно ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з’ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом першої інстанції не наведено мотивів власного твердження стосовно порушення позивачем правил об’єднання позовних вимог з посиланням на відповідні докази та обставини справи, не зазначено причини неможливості роз’єднання та перешкод для роз’єднання позовних вимог у даному випадку.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги. З огляду на вищезазначене, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду про повернення позовної заяви прийнята з порушенням норм процесуального права, а відтак така підлягає скасуванню, а справа – передачі для продовження розгляду.

Судовий збір за результатами розгляду спору по суті розподіляється судом першої інстанції.

Керуючись ст. 234, 255,  269,  270,  275,  280,  282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ  :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська енергетична група», м.Київ  б/н та б/д - задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 06.02.2019 у справі №921/66/19 - скасувати.

3. Направити справу №921/66/19 для продовження розгляду до Господарського суду Тернопільської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст. ст.  286  -289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                           Т.Б. Бонк

Суддя                                                                                                  С.М. Бойко

Суддя                                                                                                   Г.Г. Якімець