РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

24.04.2019Справа № 910/2492/19
За позовом Рівненського міського центру зайнятості

до Департаменту патрульної поліції

про стягнення 377,27 грн.

Суддя Сташків Р.Б.
Секретар судового засідання Саруханян Д.С.
Представники сторін:
від позивача - Жилка О.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:
На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення незаконно нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення допомоги по безробіттю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2019 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (без проведення судового засідання).

З відзиву Відповідача вбачається, що останній заперечує проти позову, посилаючись на те, що Позивачем у якості Відповідача вказано Департамент патрульної поліції та вимоги заявлені щодо стягнення 377,27 грн. надлишково нарахованих та виплачених гр. ОСОБА_1 матеріального забезпечення допомоги по безробіттю, однак в прохальній частині позовної заяви Позивач просить стягнути з Військової частини польова пошта НОМЕР_1 надлишково нараховані та виплачені гр. ОСОБА_2 грошові кошти, а тому стає незрозуміло які саме позовні вимоги та до кого пред`явлені.

У зв`язку необхідністю уточнень кола учасників справи та предмету спору, ухвалою від 09.04.2019 розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 10.04.2019 Позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, з якої вбачається, що позовні вимоги заявлені до Департаменту патрульної поліції щодо надлишково незаконно нарахованих та виплачених грошових коштів в якості допомоги по безробіттю в сумі 377,27 грн. гр. ОСОБА_1 .

У відповіді на відзив Позивачем зазначено, що останнім подано заяву про уточнення позовних вимог з визначенням кола учасників справи та предмету спору та надані належні та допустимі докази щодо заявлених позовних вимог.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що кошторисом Департаменту патрульної поліції не передбачені видатки на зазначені в позові цілі.

24.04.2019 до суду засобами електронного звязку надійшов документ "відповідь на відзив", проте оскільки даний документ не містить електронного цифрового підпису, судом він до розгляду не приймається.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:
До Позивача 28.04.2016 звернувся гр. ОСОБА_1 для реєстрації статусу безробітного та за сприянням в подальшому працевлаштуванні у зв`язку з звільненням з Управління патрульної поліції у м. Рівному Департаменту патрульної поліції за власним бажанням, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Під час реєстрації ОСОБА_1 подав довідку про середню заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язкове державне соціально страхування № 1862 від 20.10.2017, що була видана Департаментом патрульної поліції.

На запит Позивача 24.01.2018 Відповідачем була надана довідка про середню заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням № 121 від 16.01.2018 та на підставі якої ОСОБА_1 було призначено матеріальне забезпечення на випадок безробіття.

18.05.2016 ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» і Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю терміном 360 календарних днів з 25.05.2016 по 19.05.2017.

Однак, під час листування між Державним центром зайнятості, Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України у даних відносно ОСОБА_1 виявлені розбіжності щодо його доходів, які було подано до Рівненського міського центру зайнятості з даними Пенсійного фонду України про дохід особи.

У результаті проведеної звірки, Київським міським центром зайнятості складено акт від 17.04.2018 № 712 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в якому зазначено, що при звірянні даних довідки № 121 від 16.01.2018 з первинно обліковими документами виявлено розбіжності з первинними обліковими документами, а саме: згідно наданих розрахункових листків не співпадають з даними довідки про грошове забезпечення № 121 від 16.01.2018.

Під час проведення звірки Департаментом патрульної поліції видана нова довідка № 587 від 29.03.2018 про середню заробітну плату для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням гр. ОСОБА_1 , на підставі якої було здійснено перерахунок матеріального забезпечення на випадок його безробіття.

Крім того, Департаментом патрульної поліції недостовірно зазначені дані про середню заробітну плату у зв`язку з чим, ОСОБА_1 було незаконно нараховано та виплачено матеріальне забезпечення допомогу по безробіттю в розмірі 377,27 грн.

Допомога по безробіттю була перерахована на відкритий ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_2 у філії РОУ АТ «Ощадбанк».

Позивачем на адресу Відповідача були направлені повідомлення №07-19/853 від 29.05.2018 та №07-17/1656 від 07.11.2018 з пропозицією добровільно повернути кошти незаконно виплачені ОСОБА_1 , проте Відповідач у відповіді зазначав, що кошторисом Департаменту патрульної поліції не передбачено видатки на зазначені цілі.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон) загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Пунктом 8 ст. 1 Закону передбачено, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

Частинами 2 та 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», достовірність зазначених у документах даних перевіряється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері зайнятості населення та трудової міграції. У разі подання недостовірних відомостей, передбачених п. 2 ч. 2 цієї статті, а саме: про розмір заробітної плати, використання роботодавцем коштів Фонду з порушенням встановленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати страховику заподіяну шкоду.

Пунктом 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Державної податкової адміністрації країни № 60/62 від 13.02.2009 зазначено, якщо відомості про доходи особи, на підставі яких призначено матеріальне забезпечення є недостовірними з вини роботодавця, центри зайнятості проводять перерахунок страхових виплат з дня їх призначення і суми незаконно виплачених коштів повертаються роботодавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що предмет доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, сума надлишково незаконно нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення допомоги по безробіттю гр. ОСОБА_1 в розмірі 377,27 грн. підлягає відшкодуванню Департаментом патрульної поліції.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (вул. Ф.Ернста, 3, м. Київ; ) на користь Рівненського міського центру зайнятості (вул. Кавказька, 4, м. Рівне; ) грошові кошти в сумі 377 (триста сімдесят сім) грн. 27 коп. та судовий збір в сумі 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) 00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.