ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

14 травня 2019 року справа № 912/480/19

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" № 130-2-19/2898 від 08.05.2019 про забезпечення позову у справі №912/480/19

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1

до відповідача: Фермерського господарства "Неофіти", 27010, Кіровоградська область, Добровеличківський район, с. Осикове

про стягнення 3 712 808,22 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" № 130-2-19/911 від 18.02.2019, яка містить вимоги до Фермерського господарства "Неофіти" про стягнення 391 808,22 грн -30% річних, 750 000,00 грн штрафу (п. 5.4. Договору), 1 071 000,00 грн неустойки, 1 500 000,00 грн штрафу (п. 6.3. Договору), всього 3 712 808,22 грн, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору своїх зобов`язань за договором поставки зерна майбутнього врожаю № КИР0052П-Ф від 21.12.2017.

Ухвалою господарського суду від 26.02.2019 подану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/480/19; ухвалено розглядати справу №912/409/19 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.03.2019 о 10:00 год.

26.03.2019 господарський суд розпочав підготовче засідання.

В підготовчому засіданні 26.03.2019 оголошено перерву до 14:00 год. 19.04.2019.

19.04.2019 господарський суд продовжив підготовче засідання.

Господарський суд ухвалою від 19.04.2019 за усним клопотанням представника Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" продовжив строк підготовчого провадження у справі № 912/480/19 на 30 днів; в підготовчому засіданні 19.04.2019 оголошено перерву до 15.05.2019 на 10:00 год.

13.05.2019 Публічним акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України" подано заяву № 130-2-19/2898 від 08.05.2019 про забезпечення позову, яка містить вимоги наступного змісту:

- накласти арешт на грошові кошти, що належать Фермерському господарству "Неофіти" (, місцезнаходження: 27010, Кіровоградська область, Добровеличківський район, с. Осикове) в межах суми заборгованості в розмірі 3 172 808, 22

грн та судового збору в розмірі 55 692,12 грн та обліковуються на його банківських рахунках:

- п/р НОМЕР_1 в ПАТ "Креді Агріколь Банк", МФО 300614;

- п/р НОМЕР_2 в ПАТ КБ "ПриватБанк", МФО 323583;

- п/р НОМЕР_3 в ПАТ "Державний ощадний банк України" філія Кіровоградське обласне управління Добровеличківське ТВБВ №10010/0125, МФО 323475;

- р/р НОМЕР_4 в АБ"Укргазбанк", МФО 320478,

та інших рахунках Фермерського господарства "Неофіти" у банківських установах, які будуть виявлені у ході виконання ухвали про забезпечення позовних вимог в межах даної справи;

- накласти арешт на все виявлене рухоме та нерухоме майно Фермерського господарства "Неофіти" (, місцезнаходження: 27010, Кіровоградська область, Добровеличківський район, с. Осикове) в межах ціни позову 3 172 808, 22 грн та судового збору в розмірі 55 692,12 грн.

На виконання ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, позивачем до заяви додано платіжне доручення № 834789 від 27.02.2019, що підтверджує сплату судового збору, у встановлених порядку та розмірі.

У поданій заяві про забезпечення позову позивачем зазначено, що з урахуванням приписів ст. 141 Господарського процесуального кодексу України, в даному випадку відсутні обставини, у зв`язку з якими існувала би необхідність застосування зустрічного забезпечення, оскільки доданими до цієї заяви доказами в сукупності цілком підтверджується заборгованість ТОВ "Неофіти" в межах якої позивач просить вжити заходи забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявник зазначає, що сума заборгованості ТОВ "Неофіти" перед ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" є значною, а прострочення її сплати може призвести до невиконання заявником зобов`язань перед Експортно-імпортним банком Китаю щодо повернення кредитних коштів та сплати відповідних відсотків, що призведе до невиконання позивачем українсько-китайських домовленостей.

Крім того, заявник вказує на, що серед іншого відповідач є недобросовісним у здійсненні господарської діяльності та ухиляється від своїх зобов`язань.

Таким чином, заявник вважає, що накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Неофіти" (в межах суми зобов`язання) є дієвим, адекватним, доцільним та співмірним заходом забезпечення позову, який зробить можливим у подальшому виконання забезпечуваного рішення.

При розгляді заяви Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" № 130-2-19/2898 від 08.05.2019 про забезпечення позову господарський суд виходить з наступного.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Господарський суд зазначає, що у відповідності до частини 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Господарський суд враховує, що обґрунтування необхідності забезпечення позову зводиться до того, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та є недобросовісним у здійсненні господарської діяльності.

Забезпечення позову, як процесуальний механізм, покликане виконувати функцію ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Отже, господарський суд під час розгляду заяви про забезпечення позову не вирішує спір по суті та не встановлює обставини дійсних правовідносин між сторонами, а отже посилання позивача на той факт, що відповідач ухиляється від своїх обов`язків, передбачених договором не оцінюються судом як обставина, яка може свідчити про подальше утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Водночас жодних доказів на підтвердження своїх доводів позивач не надав, як і не надав доказів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на наведене, у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки остання не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову, а, отже, в її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Господарський суд звертає увагу заявника, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" № 130-2-19/2898 від 08.05.2019 про забезпечення позову у справі №912/480/19 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Копії ухвали надіслати Публічному акціонерному товариству "Державна продовольчо-зернова корпорація України" за адресою: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1 та Фермерському господарству "Неофіти" за адресою: 27010, Кіровоградська область, Добровеличківський район, с. Осикове.

Ухвалу підписано 14.05.2019.

Суддя В.В.Тимошевська