ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року

м. Одеса

Справа № 923/229/19

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

при секретарі судового засідання – Безпалюку А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Рис України” Херсонська область

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 29.03.2019 р.

по справі № 923/229/19

за позовом (стягувач) Товариства з обмеженою відповідальністю “Рис України” (75800, Херсонська область, с.м.т. Каланчак, вул. Івана Кудрі, 18, )

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю “ОІЛ ПРОДУКТ” м. Дніпро (божник), (49021, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Берегова, 131А, );

2) Товариства з обмеженою відповідальністю “Каланчацький райагрохім” Херсонська область;

про стягнення 958 434,67 грн.

суддя суду першої інстанції: Литвинова В.В.

місце ухвалення рішення: 29.03.2019 р., м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області

Ухвалою Південно – західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рис України" с.м.т. Каланчак на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 29.03.2019 р. у справі № 923/229/19.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Рис України" с.м.т. Каланчак розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

В березні 2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Рис України" с.м.т. Каланчак звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ПРОДУКТ" м. Дніпро та Товариства з обмеженою відповідальністю "Каланчацький райагрохім" с.м.т. Каланчак про солідарне стягнення грошових коштів в сумі 958 434,67 грн., з яких: 754 608 грн. – основний борг, 88 693,35 грн. – пеня, 8 182 грн. - 3 % річних, 62 604,64 грн. – інфляційні витрати, 44 346,68 грн. – відсотки за користування чужими грошовими коштами.

Разом з позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю "Рис України" с.м.т. Каланчак на розгляд місцевого господарського суду подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ПРОДУКТ" м. Дніпро в сумі 958 434,67 грн., що знаходяться на банківських рахунках підприємства, в межах ціни позову.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована позивачем наявністю у Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ПРОДУКТ" м. Дніпро заборгованості в сумі 754 608 грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання умов договору купівлі – продажу від 09.11.2018 р. № 09/11-2018 КП в частині оплати вартості сої врожаю 2018 р., а також посиланням на відсутність у боржника об'єктів нерухомого майна та транспортних засобів, за рахунок продажу яких можливо було б погасити суму заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 29.03.2019 р. у справі № 923/229/19 Товариству з обмеженою відповідальністю "Рис України" с.м.т. Каланчак у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи позивачу у вжитті заходів забезпечення позову, місцевий господарський суд послався на те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Рис України" с.м.т. Каланчак не містить обґрунтованих мотивів, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності термінового забезпечення позову.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Херсонської області від 29.03.2019 р. у справі № 923/229/19, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рис України" с.м.т. Каланчак оскаржило її до Південно – західного апеляційного господарського суду.

Розглянувши матеріали оскарження ухвали Господарського суду Херсонської області від 29.03.2019 р. у справі № 923/229/19, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Рис України" с.м.т. Каланчак підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За приписами ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 р. № 16 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Предметом заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Рис України" с.м.т. Каланчак позову є солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ПРОДУКТ" м. Дніпро та Товариства з обмеженою відповідальністю "Каланчацький райагрохім" с.м.т. Каланчак грошових коштів в сумі 958 434,67 грн. З них: 754 608 грн. – основний борг, 88 693,35 грн. – пеня, 8 182 грн. - 3 % річних, 62 604,64 грн. – інфляційні витрати, 44 346,68 грн. – відсотки за користування чужими грошовими коштами.

Правовою підставою виникнення заявленої до стягнення суми заборгованості став укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рис України" с.м.т. Каланчак та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ПРОДУКТ" м. Дніпро договір купівлі – продажу від 09.11.2018 р. № 09/11-2018 КП.

Предметом купівлі – продажу за умовами цього договору є соя.

Відповідно до п. 2.1 договору кількість та вартість товару зазначається у рахунках та видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього договору.

На підтвердження факту поставки сої позивачем до позовної заяви додані:

- рахунки:           від 09.11.2018 р. № 88 на суму 741 311 грн., від 14.11.2018 р. № 92 на суму 680 241 грн., від 15.11.2018 р. № 93 на суму 383 756 грн.;

- накладні: від 09.11.2018 р. № 114 на суму 741 311 грн., від 14.11.2018 р. № 119 на суму 680 241 грн., від 15.11.2018 р. № 123 на суму 383 756 грн.;

- товарно – транспортні накладні: від 09.11.2018 р. № 00000124, від 09.11.2018 р. № 00000125, від 14.11.2018 р. № 00000132, від 14.11.2018 р. № 00000133.

Зі змісту інформації, яка зафіксована в перелічених вище документах, за період з 09.11.2018 р. по 15.11.2018 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Рис України" с.м.т. Каланчак поставлено відповідачу 1 сої врожаю 2018 р. на суму 1 805 308 грн.

Відповідно до п. 4.3 договору купівлі – продажу від 09.11.2018 р. № 09/11-2018 КП покупець здійснює оплату за товар шляхом перерахування 100% вартості кожної партії товару на умовах відстрочки платежу в строк не пізніше 10 календарних днів від дати поставки в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця.

Відповідно до підписаного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рис України" с.м.т. Каланчак та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ПРОДУКТ" м. Дніпро акту звірки взаєморозрахунків, станом на 15.01.2019 р. заборгованість останнього складає 854 608 грн.

Як вбачається з матеріалів оскарження, направлена позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ПРОДУКТ" м. Дніпро претензія від 29.01.2019 р. № 8 була повернута відправнику підприємством поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань від 27.03.2019 р. № , станом на 27.03.2019 р. статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ПРОДУКТ", (місцезнаходження: м. Дніпро, Амур – Нижньодніпровський район, вул. Берегова, буд. 131А) складає 5 000 грн.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, сформованою 27.03.2019 р., інформаційна довідка № 161178938, у відповідних реєстрах відсутня інформація про речові права на нерухоме майно, зареєстроване за юридичною особою з кодом .

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру МВС України, наданого на звернення № 0-, відсутня інформація про автомобілі, зареєстровані за юридичною особою з кодом .

Отже, враховуючи ту обставину, що розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ПРОДУКТ" м. Дніпро складає лише 0,52 % від заявленої до стягнення суми, відсутність у відповідних державних реєстрах інформації про наявність рухомого та нерухомого майна у відповідача 1, небажання останнього отримувати поштову кореспонденцію від позивача, суд апеляційної інстанції вважає, що вимога позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ПРОДУКТ" м. Дніпро, що знаходяться на його рахунках у банківських установах в межах заявленої в позові суми, відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, а невжиття цих заходів в подальшому може призвести до істотного ускладнення або неможливості виконання рішення суду.

Місцевий господарський суд на викладені вище обставини уваги не звернув, належної оцінки доводам Товариства з обмеженою відповідальністю "Рис України" с.м.т. Каланчак щодо відсутності у відповідача 1 будь – якого майна не надав.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Ухвала Господарського суду Херсонської області від 29.03.2019 р. у справі № 923/229/19 вимогам цієї норми не відповідає.

З огляду на викладені обставини, керуючись ст. ст. 272 – 282 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рис України" с.м.т. Каланчак задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 29.03.2019 р. у справі № 923/229/19 скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рис України" с.м.т. Каланчак про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в сумі 958 434,67 грн. на відкритих банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ОІЛ ПРОДУКТ" (49021, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Берегова, 131А, ) в усіх банківських установах.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в строк, встановлений ст. 288 ГПК України.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Повний текст постанови складено та підписано 10.05.2019 р.

Головуючий суддя :                                                             Л.В. Лавриненко

Судді:                                                                                 О.Ю. Аленін

І.Г. Філінюк