Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/219/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікаст"

про стягнення в сумі 86 267,79 грн.

секретар судового засідання Коваль С.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1;

Від відповідача: не з'явився;

ОПИС СПОРУ

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікаст" про стягнення в сумі 86 267,79 грн., з яких: 76 997,90 грн. основний борг, 3 324,53 грн. інфляційні втрати, 5 085,70 грн. пеня, 859,66 грн. 3% річних,

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги аргументовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про надання послуг бізнес-мережі №80D933-850/16 від 14 листопада 2017 року, у зв'язку з чим позивачем нараховано на суму боргу пеню, та відповідно до положень статті 625 ЦК України інфляційні втрати та відсотки річних.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав, в судове засідання представник відрові дача не з'явився, про місце дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 28 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №918/219/19, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до слухання в засіданні на 23 квітня 2019 року.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

11 липня 2016 року між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (позивач) та Товариством з додатковою відповідальністю "Юнікаст" (відповідач, споживач) було укладено договір про надання послуг бізнес-мережі №80D933-850/16 (договір).

Відповідно до пункту 1.2. договору під бізнес-мережею розуміється система комплексного обслуговування споживача, що забезпечує надання повного спектра телекомунікаційних послуг з підвищеним рівнем обслуговування.

Згідно з пунктом 2.1. договору укртелеком надає споживачу послуги або у разі відсутності технічної можливості пропонує споживачу інші варіанти підключення.

Відповідно до пункту 2.2. договору перелік та опис замовлених послуг, спеціальні умови організації, технічні характеристики та порядок надання послуг споживачу визначаються в замовленні послуг та в окремих угодах та додатках до цього договору, що підписуються сторонами і є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з умовами пункту 2.4. договору датою початку надання замовлених споживачем послуг вважається дата, яка визначена у відповідному акті та/або в наряді на підключення послуг.

Відповідно до пункту 3.1. договору сторони за цим договором мають права та несуть обов'язки, передбачені умовами та порядком надання телекомунікаційних послуг ПАТ "Укртелеком" (далі - умови Укртелекому, затверджені Укртелекомом, опубліковані на офіційному веб-сайті Оператора http://ukrtelecom.ua) і чинним законодавством України, зокрема, Законом України "Про телекомунікації", Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг.

Згідно з умовами пункту 4.1. договору споживач здійснює оплату замовлених послуг з тарифами, зазначеними в додатках/угодах до цього договору та умовами Укртелекому.

Відповідно до пункту 4.2. договору порядок оплати наданих телекомукаційних послуг в кредит. Оплата послуг проводиться у національній валюті України.

Згідно з пунктом 4.3. договору рахунок за послуги споживач повинен оплатити не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим, шляхом перерахування належної до сплати суми на розрахунковий рахунок Укртелекома.

Відповідно до пункту 4.4. договору пеня за прострочення оплати послуг у розмірі однієї облікової ставки НБУ, починає нараховуватися з 1 числа місяця, що настає по закінченню періоду зазначеного у пункті 4.3 цього договору.

Не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, Укртелеком направляє споживачу акт здавання-приймання наданих послуг в 2 примірниках та рахунок для оплати вартості наданих послуг. Також Укртелеком виписує електронну податкову накладну та реєструє її в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 днів з дати виникнення податкового зобов'язання. Споживач зобов'язаний протягом 3 робочих днів з дати отримання від Укртелекома підписати та надіслати Укртелекому один примірник акту здавання - приймання наданих послуг. В разі не отримання Укртелекомом підписаного споживачем акту здавання-приймання наданих послуг протягом 7 робочих днів з дати його отримання від Укртелекома, послуги вважаються прийнятими в повному обсязі та підлягають оплаті. Розрахунковим місяцем вважається кожний календарний місяць року, в межах якого надаються послуги (пункт 4.5. договору).

За умовами пункту 5.1. договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2016 року. Умови договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 01 липня 2016 року.

Відповідно до пункту 5.2. договору у разі, коли жодна зі сторін за два тижні до закінчення строку дії договору не заявить про своє небажання надалі продовжувати відносини, договір вважається продовженим на кожний наступний квартал на таких самих умовах.

Як вказує позивач у позовній заяві, на виконання пункту 4.5. договору ПАТ "Укртелеком" направило на адресу ТОВ Юнікаст" акти здавання-приймання наданих послуг: за червень 2018 року на суму 19 200,00 грн. (підписаний відповідачем), за липень 2018 року на суму 19 200,00 грн. (підписаний відповідачем), за серпень 2018 року на суму 19 200,00 грн. (підписаний відповідачем), за вересень 2018 року на суму 12 000,00 грн. (підписаний відповідачем), за жовтень 2018 року на суму 12 000,00 грн. (не підписаний відповідачем), за листопада 2018 року на суму 10 000,00 грн. (не підписаний відповідачем).

Також, відповідачу було направлено рахунки на оплату наданих послуг.

В свою чергу відповідачем частково оплачено надані послуги в сумі 14 602,10 грн., відтак неоплаченими лишаються послуги на суму 76 997,90 грн., доказів погашення вказаної заборгованості відповідач суду не надав.

Керуючись положеннями пункту 4.4. договору позивач за період з 01 вересня 2018 року по 28 лютого 2019 року нарахував відповідачу 5 085,70 грн. пені.

Розрахунок позивача судом перевірено, визнано законним та обґрунтованим.

Також, керуючись положеннями ст. 625 ЦК України за період з 01 серпня 2018 року по 28 лютого 2019 року нарахував відповідачу 3 324,53 грн. інфляційних втрат та 859,66 грн. 3% річних.

Розрахунки інфляційних втрат та 3% річних судом перевірено, визнано законними та обґрунтованими

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ст. 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.901 ЦК України).

За умовами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Як вказано у ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За умовами ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з приписами ч. 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновки суду

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 76 997,90 грн. основного боргу, 3 324,53 грн. інфляційних втрат, 5 085,70 грн. пені, 859,66 грн. 3% річних є законними, ґрунтуються на положеннях укладеного між сторонами договору та нормах чинного законодавства України, доводи позивача відповідачем не спростовані, а відтак вимоги позивача підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судові витрати в сумі 1 921,00 грн. судового збору підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікаст" (34600, АДРЕСА_1, код 40117273) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, місто Київ, бул. Шевченка 18, код 21560766) 76 997 (сімдесят шість тисяч дев'ятсот дев'яносто сім) грн. 90 коп. основного боргу, 3 324 (три тисячі триста двадцять чотири) грн. 53 коп. інфляційних втрат, 5 085 (п'ять тисяч вісімдесят п'ять) грн. 70 коп. пені, 859 (вісімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 66 коп. відсотків річних та 1 921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять один) грн. 00 коп. судового збору.

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" (01601, місто Київ, бул. Шевченка 18, код 21560766).

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікаст" (34600, АДРЕСА_1, код 40117273).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складено 26 квітня 2019 року.

Суддя Качур А.М.