ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2019 р. Справа№ 910/12560/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Власова Ю.Л.

Пашкіної С.А.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: позивача - Оніщук В.М.

відповідача - Данилевський О.М., Лебєдєв Ю.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

на рішення Господарського суду м. Києва від 16.01.2019 р. (повне рішення складено 21.01.2019 р.)

у справі № 910/12560/18 (суддя - Підченко Ю.О.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

про визнання укладеним договору про зберігання природного газу

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київгаз" про визнання укладеним договору про зберігання (закачування, відбору) природного газу № від 08.08.2018 р. у редакції, що відповідає типовій формі договору зберігання (закачування, відбору) природного газу, затвердженій постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 2499 від 30.09.2015 р.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач повинен був укласти договір зберігання (закачування, відбору) природного газу № від 08.08.2018 р. на наданих йому позивачем умовах, які відповідають типовому договору зберігання (закачування, відбору), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2499, однак в порушення вимог чинного законодавства відповідач вказаний договір не підписав.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.01.2019 р. у справі № 910/12560/18 позовні вимоги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Київгаз" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що запропонована ним редакція договору усуває можливість позивача, як монополіста, зловживати своїми правами, а також, що протоколом розбіжностей було запропоновано виключити п. 7.5 з договору, у зв'язку із тим, що дана норма договору порушує засади справедливості, розумності та добросовісності.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київгаз" у справі № 910/12560/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Власов Ю.Л., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 р. було призначено розгляд апеляційної скарги на 14.03.2019 р.

У судовому засіданні 14.03.2019 р. було оголошено перерву до 09.04.2019 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

08.08.2018 р. позивач направив на адресу відповідача лист № 1001ВИХ-18-3686 з копіями договору зберігання (закачування відбору) природного газу № від 08.08.2018 р. у двох примірниках, що були підписані з боку позивача.

Позивач вказує, що даний договір складений у відповідності до типової форми договору зберігання (закачування, відбору) природного газу, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2499.

У відповідь, 29.08.2018 р. відповідач направив на адресу позивача лист № 2548/09 разом з підписаним відповідачем договором та протоколом розбіжностей до нього, у якому викладено наступні розбіжності щодо укладання вказаного договору:

- п. 3.4 договору викладено в редакції замовника наступний чином: "Якщо замовник здійснює замовлення індивідуального робочого обсягу на місяць після строку розподілу такої послуги згідно з умовами Кодексу, замовник надсилає підписану заявку на розподіл потужності. Оператор газосховища протягом двох годин після отримання заявки перевіряє наявність вільного робочого обсягу та підписує таку заявку або, в разі відсутності вільного обсягу, відмовляє у розподілі додаткового робочого обсягу, про що одночасно повідомляє замовника. Оплата додаткового робочого обсягу на місяць здійснюється відповідно до строків оплати, визначених у підпункті 6.6 цього договору";

- п. 3.15 договору викладено в редакції замовника наступний чином: "У випадку повідомлення оператором газотранспортної системи про наявність у замовника неврегульованого місячного позитивного небалансу (із зазначенням обсягу позитивного небалансу) після 12 числа місяця, наступного за звітним, та надання оператором газотранспортної системи підписаного між замовником та оператором газотранспортної системи акту балансування на відповідний обсяг позитивного небалансу, оператор оформлює закачування природного газу в газосховище в обсязі небалансу замовника, про що складає з замовником двосторонній акт закачування обсягу небалансу. В такому випадку зазначений обсяг газу є власністю замовника";

- п. 6.9 договору викладено в редакції замовника наступний чином: "У разі закачування обсягів природного газу неврегульованого місячного позитивного небалансу замовника відповідно до пункту 3.15 договору, якщо замовник не здійснив замовлення послуг, які враховують закачування та зберігання зазначених обсягів, розрахунок вартості послуг закачування обсягів неврегульованого місячного позитивного небалансу здійснюється як для індивідуальних послуг на добу наперед відповідно до пункту 6.7 договору. При цьому закачування здійснюється не раніше дня підписання сторонами двостороннього акту закачування обсягу небалансу. Оплата послуг індивідуального робочого обсягу за місяць, в якому виник небаланс, не здійснюється. Зберігання обсягів природного газу неврегульованого позитивного небалансу замовника в місяці, наступному за місяцем, виникнення небалансу, здійснюється на умовах надання послуг індивідуального робочого обсягу на місяць відповідно до пункту 6.6 договору. Оплата за послуги, передбачені цим пунктом, здійснюється замовником до 20 числа місяця, наступного за місяцем виникнення небалансу";

- п. 6.12 договору викладено в редакції замовника наступний чином: "Послуги, що надаються за цим договором оформлюються двосторонніми актами наданих послуг між оператором і замовником до 12 числа місяця, наступного за звітним";

- п. 7.5 договору відповідач пропонує виключити.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що вказана вище редакція пунктів договору, яка викладена відповідачем в протоколі розбіжностей до договору, на думку позивача, є порушенням п. п. 3.4, 3.15, 6.9, 6.12, 7.5 типового договору зберігання (закачування, відбору) природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 р. № 2499, ч. 2 ст. 46 Закону України "Про ринок природного газу", п. 1 глави 1 Розділу IV Кодексу газосховищ.

Відповідно до ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з ч. ч. 2 - 5 ст. 181 ГК України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Як передбачено ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Статтею 642 ЦК України передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 179 ГК України Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови (ч. 4 ст. 179 ГК України).

Частиною 3 статті 184 ГК України визначено, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газосховища - суб'єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із зберігання (закачування, відбору) природного газу з використанням одного або декількох газосховищ на користь третіх осіб (замовників), а регулятором є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно з ліцензією № 194512 від 28.02.2013 р. на право здійснення діяльності зі зберігання природного газу, газу (метану), вугільних родовищ, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" є оператором газосховищ.

Отже позивач має право надавати свої послуги по зберіганню (закачуванню, відбору) природного газу виключно на підставі договору, укладеного на умовах типового договору зберігання (закачування, відбору) природного газу, затвердженому Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до п. 1 глави 1 Розділу IV Кодексу газосховищ оператор газосховища надає послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу на підставі договору зберігання (закачування, відбору) природного газу, укладеного між оператором та замовником, та на умовах, визначених цим Кодексом. Типова форма договору зберігання (закачування, відбору) природного газу затверджується регулятором та публікується на веб-сайті оператора газосховища.

Як передбачено ч. 2 ст. 46 Закону України "Про ринок природного газу", типовий договір зберігання (закачування, відбору) природного газу затверджується Регулятором. Оператор газосховища повинен забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів зберігання (закачування, відбору) із замовниками.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2499 затверджено типовий договір зберігання (закачування, відбору) природного газу.

При цьому, як вбачається з умов пунктів 3.4, 3.15, 6.9, 6.12, 7.5 договору зберігання (закачування, відбору) природного газу, що містяться у протоколі розбіжностей, що був надісланий відповідачем на адресу позивача, вказані пункти не відповідають умовам, що визначені відповідно до типового договору зберігання (закачування, відбору) природного газу.

Отже відповідач повинен був укласти договір зберігання (закачування відбору) природного газу № від 08.08.2018 р. на наданих йому позивачем умовах, які відповідають типовому договору зберігання (закачування, відбору), який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2499.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не було укладено договір на запропонованих позивачем умовах, чим порушено права позивача.

Типовий договір - затверджена компетентним органом письмова форма договору із заздалегідь визначеними умовами. Типовий договір слід відрізняти від примірного договору (всі умови якого є рекомендаційними).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про визнання договору про зберігання (закачування, відбору) природного газу № від 08.08.2018 р., укладеним в редакції АТ "Укртрансгаз", що відповідає типовій формі договору зберігання (закачування, відбору) природного газу, затвердженій постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 р. № 2499, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Доводи скаржника про те, що запропонована ним редакція договору усуває можливість позивача, як монополіста, зловживати своїми правами, а також, що протоколом розбіжностей було запропоновано виключити п. 7.5 з договору у зв'язку із тим, що дана норма договору порушує засади справедливості, розумності та добросовісності, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки порядок врегулювання спірних правовідносин визначаються положеннями ст. ст. 179, 184 ГК України, а також постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2499, якою затверджено типові умови договору зберігання (закачування, відбору) природного газу.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 16.01.2019 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Київгаз" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд необхідно покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київгаз" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 16.01.2019 р. у справі № 910/12560/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покладаються на Публічне акціонерне товариство "Київгаз".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту відповідно до ст. ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 26.04.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Ю.Л. Власов

С.А. Пашкіна