ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

13 травня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/4747/15
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.08.2016 (суддя Зеленов Г.М.), вступну та резолютивну частини якої проголошено у судовому засіданні о 12:43 у м. Одесі, просп. Шевченка, 29. Повний текст складено та підписано 19.08.2016

у справі №916/4747/15

за заявою публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго»

до боржника Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод»

про визнання банкрутом

встановив:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.08.2016 затверджено поданий розпорядником майна боржника реєстр визнаних судом грошових вимог конкурсних кредиторів до ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» на загальну суму 14 582 912 265,02 грн. 02 коп.

07.05.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду (через господарський суд Одеської області від 26.04.2019) надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на вищевказану ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.08.2016 у справі №916/4747/15 в частині затвердження грошових вимог ТОВ «Інфраструктура Технолоджі Сервіс та Інжиніринг Україна».

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктами 8-10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік заяв у справі про банкрутство, за подання яких справляється судовий збір, а саме: заяви про затвердження плану санації до порушення провадження у справі про банкрутство судовий збір, ставка судового збору - 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб; заяви про порушення справи про банкрутство, ставка судового збору - 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною ставка судового збору - 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ставки судового збору з апеляційних скарг, що подаються на судові рішення, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду вказаних заяв і скарг, встановлено підпунктом 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», а саме за подання апеляційних скарг у справі про банкрутство 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень.

Отже, розмір судового збору, що підлягав сплаті при подання заяви ТОВ «Інфраструктура Технолоджі Сервіс та Інжиніринг Україна», з вимогами якого не погоджується скаржник, з грошовими вимогами до боржника складає 2756 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.08.2016, з якою скаржник не погоджується в частині включення до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Інфраструктура Технолоджі Сервіс та Інжиніринг Україна», складає 4134 грн. (2756*150%).

Проте, скаржником до апеляційної скарги доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги не надано взагалі.

Відповідно до приписів статті 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржувана ухвала прийнята господарським судом Одеської області 18.08.2016, повний текст складено та підписано 19.08.2016. Отже кінцевим строком для подання апеляційної скарги на дану ухвалу є 29.08.2016.

Проте, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.08.2016 подана до суду першої інстанції 26.04.2019, що підтверджується штампом господарського суду Одеської області на першому аркуші апеляційної скарги.

Так скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження, яке останній обґрунтовує тим, що участь у розгляді справи не приймав, про існування оскаржуваної ухвали дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 23.04.2019.

Щодо вказаного клопотання судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 261 цього Кодексу.

Згідно з статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана після спливу майже трьох років з дня складення повного тексту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Тобто, ОСОБА_1 не отримуючи заробітну плату та будучи визнаним кредитором у справі з грошовими вимогами по заробітній платі у розмірі 2 314 446,11 грн., мав можливість дізнатись про існування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

ОСОБА_1 не надано жодних пояснень щодо того, чому з моменту оприлюднення ухвали Господарського суду Одеської області по справі №916/4747/15 від 18.08.2016, а саме із цієї дати не вчинено відповідних дій для своєчасного звернення з даною апеляційною скаргою.

Таким чином, доводи, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження спростовуються вище викладеним та не є поважними у розумінні статті 119 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

У даній справі судова колегія не встановила таких особливих і непереборних обставин, які б надавали право на поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.

Відповідно до п. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху, зокрема, також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З врахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що відповідно до вимог п. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 174, ст. 234, п.п.2, 3, 4 ч. 3 ст. 258, ст. 259, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.08.2016 у справі №916/4747/15 залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для подання заяви про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 18.08.2016 по справі № 916/4747/15 із зазначенням інших підстав для поновлення строку та надання Південно - західному апеляційному господарському суду докази сплати судового збору у розмірі 4134 грн. протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Попередити скаржника, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання згідно ст.235 ГПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Філінюк І.Г.

Суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.