СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. Справа № 905/1061/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Шутенко І.А.

секретар судового засідання - Єлфімова Ю.О.

за участю:

від позивача - Музикант В.С.

від відповідача (апелянта) - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду

апеляційну скаргу Слов'янської міської ради, м. Слов'янськ, Донецька область (вх. №579 Д/2)

на рішення господарського суду Донецької області від 23.08.2018 року у справі № 905/1061/18 (суддя - Зекунов Е.В., ухвалене в м. Харків о 11:55 год., повний текст складено 30.08.18)

за позовом: фізичної особи-підприємця Мороз Лілії Іванівни, м . Слов'янськ , Донецька область

до відповідача: Слов'янської міської ради, м. Слов'янськ, Донецька область

про визнання поновленим договору оренди землі

за зустрічним позовом: Слов'янської міської ради, м. Слов'янськ, Донецька область

до відповідача: фізичної особи-підприємця Мороз Лілії Іванівни, м. Слов'янськ, Донецька область

про здійснення демонтажу торгівельного кіоску та повернення земельної ділянки

У судовому засіданні апеляційної інстанції 17.04.2019 оголошено перерву до 13.05.2019 до 12:15 години.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - фізична особа-підприємець Мороз Лілія Іванівна звернулася до господарського суду Донецької області з позовом до Слов'янської міської ради про визнання поновленим договору оренди землі від 21.04.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Слов'янською міською радою було відмовлено ФОП Мороз Л.І. в продовженні строку оренди земельної ділянки площею 0,0060 га, кадастровий номер :01:004:0132, яка знаходиться по пров. Батюка, 4 у м.Слов'янськ. Позивач зазначив, що він як орендар, який належним чином виконує свої обов'язки за договором оренди, мав переважне право на продовження договору оренди на новий строк.

Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом про зобов'язання ФОП Мороз Л.І. здійснити демонтаж торгівельного кіоску та зобов'язати ФОП Мороз Л.І. повернути земельну ділянку.

В обґрунтування зустрічного позову відповідач посилався на те, що у позивача скінчився паспорт прив'язки на тимчасову споруду, у зв'язку з чим тимчасова споруда підлягає демонтажу (п.2.29. "Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності", затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244).

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.08.2018 у справі №905/1061/18 припинено провадження у справі щодо позовної вимоги за зустрічним позовом Слов'янської міської ради до фізичної особи-підприємця Мороз Лілії Іванівни про здійснення демонтажу торгівельного кіоску, на підставі п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Задоволено позовні вимоги за первісним позовом фізичної особи-підприємця Мороз Лілії Іванівни до Слов'янської міської ради про визнання поновленим договору оренди землі.

Визнано поновленим договір оренди землі від 21 квітня 2015, укладений між фізичною особою - підприємцем Мороз Лілією Іванівною та Слов'янською міською радою щодо земельної ділянки кадастровий номер : 01:004:0132, загальною площею 0,0060 га, яка знаходиться за адресою: м. Словянськ, пров. Батюка, 4, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом Слов'янської міської ради до фізичної особи-підприємця Мороз Лілії Іванівни про повернення земельної ділянки.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісного позову мотивовано тим, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, належно виконує свої обов'язки, заперечення відповідача протягом одного місяця після закінчення дії договору згідно ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" до позивача не надходили, тому такий договір є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, тобто на 3 роки - до 22.04.2021, що, як наслідок, зумовлює виникнення у відповідача обов'язку укласти із позивачем додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що відмова Слов'янської міської ради у продовженні договору оренди земельної ділянки з ФОП Мороз Л.І. у зв'язку із закінчення строку дії паспорту прив'язки розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності є безпідставною та необґрунтованою, тому наявні підстави для задоволення первісних позовних вимог у повному обсязі.

Щодо зустрічного позову, суд першої інстанції зазначив, що наявні підстави для поновлення договору оренди землі від 21.04.2015, тому зустрічні позовні вимоги про повернення земельної ділянки задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції, посилаючись на приписи п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, дійшов до висновку про наявність підстав для припинення провадження у справі в частині вимог щодо здійснення демонтажу торгівельного кіоску, оскільки матеріалами справи підтверджено факт здійснення відповідачем у добровільному порядку демонтажу торгівельного кіоску.

Слов'янська міська рада звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Донецької області від 23.08.2018, в якій просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Слов'янської міської ради за зустрічним позовом до ФОП Мороз Л.І. про здійснення демонтажу торгівельного кіоску та відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог за первісним позовом ФОП Мороз Л.І. про визнання поновленим договору оренди землі.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи не враховано, що позивачем не обґрунтовано зміст позовних вимог і не зазначено, як були порушені його права, свободи та законні інтереси у частині володіння нерухомим майном, яке у нього взагалі відсутнє.

Апелянт також посилається на те, що підстави поновлення договорів оренди землі передбачені ст.33 Закону України «Про оренду землі», яка конкретизує порядок пролонгації договору. Зокрема, суд не врахував, що договір оренди земельної ділянки між Слов'янською міською радою та Мороз Л.І. вичерпав свою дію 22.04.2018, оскільки строк дії паспорту прив'язки розміщення тимчасової споруди (кіоску), закінчився 29.04.2016, про що було зазначено міською радою у листі, адресованому позивачу.

Крім того, апелянт посилається на те, що спірний об'єкт демонтовано позивачем частково, тому необґрунтованими є висновки суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору у цій частині.

У відзиві на апеляційну скаргу Фізична особа-підприємець Мороз Л.І. (далі за текстом - Мороз Л.І.) вважає доводи апелянта безпідставними та необґрунтованими та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач вважає, що відповідно до ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення про поновлення договору оренди землі, тобто відсутні підстави для прийняття відповідачем рішення про поновлення договору оренди.

Позивач посилається на те, що він вчинив передбачені законом дії для поновлення договору, продовжує користуватися земельною ділянкою, сплачує орендну плату, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Позивач зазначає, що ним до матеріалів справи додано докази демонтування споруди, а відповідачем не спростовано вищенаведеного, зокрема, не надано жодного акту обстеження земельної ділянки на підтвердження часткового демонтажу тимчасової споруди.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 25.09.2018 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Склярук О.І., судді: Дучал Н.М., Мартюхіна Н.О., відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Слов'янської міської ради на рішення господарського суду Донецької області від 23.08.2018 у справі № 905/1061/18.

У зв'язку з ліквідацією Донецького апеляційного господарського суду та утворенням Східного апеляційного господарського суду в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові, на підставі розпорядження керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 01.10.2018 "Про передачу судових справ до Східного та Центрального апеляційного господарських судів" відділом організаційної роботи, документального забезпечення та канцелярії здійснено передачу судової справи №905/1061/18, що перебувала у провадженні Донецького апеляційного господарського суду, до Східного апеляційного господарського суду, який розпочав свою роботу з 03.10.2018.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2018 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Геза Т.Д., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.10.2018 прийнято справу до провадження, розгляд справи призначено на 05.12.2018.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 року зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Слов'янської міської ради на рішення господарського суду Донецької області від 23.08.2018 у справі № 905/1061/18 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №905/2765/17.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 12.02.2019 року у справі №905/2765/17 Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову, яка оприлюднена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень 27.02.2019 року.

Враховуючи вищенаведене, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 поновлено апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Слов'янської міської ради на рішення господарського суду Донецької області від 23.08.2018 по справі № 905/1061/18, розгляд справи призначено на 17.04.2019.

У зв'язку з відрядженням судді-члена колегії Плахова О.В. відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2019 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.04.2019 у судовому засіданні апеляційної інстанції оголошено перерву до 13.05.2019.

Про дату, час та місце судового засідання учасники провадження повідомлені належним чином.

Стаття 269 ГПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст.ст.222, 223 та п.17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутнього у судових засіданнях представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила.

З 09.07.2004 між Слов'янською міською радою та приватним підприємцем Мороз Лілією Іванівною виникли правовідносини з надання в оренду земельної ділянки по пров. Батюка, 4 у м. Слов'янську, що підтверджується укладеними договорами оренди землі від 09.07.2004, від 10.01.2007, від 03.06.2010, від 13.11.2013 (т.1, а.с.11 - 35).

З метою продовження даних правовідносин 21 квітня 2015 року між ФОП Мороз Л.І. та Слов'янською міською радою укладено договір оренди землі, за умовами якого Слов'янська міська рада передала позивачу в оренду земельну ділянку :01:004:0132 ) загальною площею 0,0060 га строком на 3 роки, яка знаходиться по пров. Батюка, 4 у м. Слов'янськ для обслуговування торгівельного кіоску (т.1, а.с. 35-39).

Пунктом 8 договору встановлено, що договір укладено строком на 3 (три) роки. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з п. 20 договору, передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання - передачі.

У п. 21 договору зазначено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він її одержав в оренду.

За приписами п. 37 договору його дія припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.43 договору).

Договір підписаний представниками обох сторін, скріплений відбитком печатки Слов'янської міської ради та зареєстрований в реєстраційній службі Слов'янського міськрайонного управління юстиції 21.04.2015 (т.1, а.с.115).

За актом приймання-передачі об'єкта оренди (без зазначення дати складення) земельна ділянка загальною площею 0,0060 га передана ФОП Мороз Л.І. Слов'янською міською радою відповідно до рішення Слов'янської міської ради від 26.11.2014 року № 28-LХІХ-6 (т.1, а.с.41).

Згідно з п. 2.20. Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив'язки. Як вбачається з матеріалів справи, ФОП Мороз Л . І. на виконання даних приписів мала паспорт прив'язки для розміщення торгівельного кіоску (т.1, а.с. 109).

Вищезазначений паспорт прив'язки дійсний до 29.04.2016.

З матеріалів справи вбачається, що 17.01.2018 позивач направив до Слов'янської міської ради заяву про поновлення договору оренди земельної ділянки 0,0060 га та проект додаткової угоди, що підтверджується квитанцією про відправку поштової кореспонденції та описом вкладення, засвідчених печаткою Слов'янського відділення Укрпошти (а.с.169), яка отримана відповідачем 20.01.2018.

02.02.2018 листом №11-05-02/08 «Щодо погодження проекту рішення міської ради «Про поновлення договору оренди землі, укладеного з фізичною особою-підприємцем Мороз Л.І.» Управління містобудування та архітектури Слов'янської міської ради повідомило начальника відділу раціонального використання земельних ресурсів, що наданий фізичній особі-підприємцю Мороз Л.І. паспорт прив'язки №30 від 29.04.2013 втратив чинність 29.04.2016, оскільки підстави для поновлення договору оренди землі відсутні (т.1, а.с. 64).

Як вбачається з виписки з протоколу №2 засідання Постійної комісії з питань землекористування Слов'янської міської ради від 14.02.2018, комісією зазначено про наявність зауважень до проекту рішення «Про поновлення договору оренди землі, укладеного з фізичною особою - підприємцем Мороз Лілією Іванівною» та вирішено відкласти розгляд питання про поновлення договору оренди землі, укладеного з фізичною особою - підприємцем Мороз Л.І. (т.1, а.с.66).

Листом №2-15-02-0904 від 19.02.2018 Слов'янська міська рада повідомила ФОП Мороз Л.І., що відділом раціонального використання земельних ресурсів підготовлено проект рішення, який із зауваженнями буде розглянуто на пленарному засіданні міської ради (т.1, а.с.47).

У листі №2-15-02-0904 від 05 березня 2018 року Слов'янська міська рада повідомила позивача, що проект рішення із зауваженнями розглянуто на засіданні постійної комісії. Зауваження полягають у тому, що відповідно до п. 2.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для впорядкування підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10,2011 за № 244, умовою розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки. При цьому, паспорт прив'язки на розміщення тимчасової споруди, який належить позивачу, втратив чинність 29.04.2016. У зв'язку з вищенаведеним, відповідач вирішив не включати питання поновлення договору оренди землі із позивачем у порядок денний сесії міської ради. Крім того, у вищезазначеному листі відповідач повідомив ФОП Мороз Л.І. про те, що вона може повторно звернутися до Слов'янської міської ради з питанням щодо поновлення договору оренди землі по пров. Батюка, 4 у м. Слов'янську після оформлення документів відповідно до вимог чинного законодавства (т.1, а.с.48).

14.03.2018 Мороз Л.І. звернулась до Слов'янської міської ради із заявою, в якій просила поновити паспорт прив'язки на торгівельний об'єкт, який розміщений за адресою: пров. Батюка, 4 у м. Слов'янськ (т.1, а.с.126).

13 квітня 2018 року позивач звернулася до відповідача із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки 0,0060 га, яка знаходиться по пров. Батюка, 4 у м. Слов'янськ (т.1, а.с.116).

Листом від 16 квітня 2018 року Слов'янська міська рада у відповідь на лист від 14.03.2018 повідомила Позивача, що строк дії паспорту прив'язку скінчився в 2016 році. Звернень щодо продовження строку його дії не надходило, тому підстави для поновлення паспорту прив'язки - відсутні (т.1, а.с.49).

18.04.2018 Слов'янською міською радою надано на погодження відділу раціонального використання земельних ресурсів Слов'янської міської ради проект рішення «Про поновлення договору оренди землі, укладеного з фізичною особою-підприємцем Мороз Лілією Іванівною», згідно з яким вирішено поновити терміном на три роки договір оренди землі, укладений з фізичною особою - підприємцем Мороз Лілією Іванівною, зареєстрований 21.04.2015 за №9450725 щодо земельної ділянки площею 0,0060 га (кадастровий номер :01:004:0132) для обслуговування торгівельного кіоску за адресою: пров. Батюка, 4 у м. Слов'янськ із земель житлової та громадської забудови комунальної власності Слов'янської міської ради, що знаходяться в оренді фізичної особи-підприємця Мороз Л.І. (т.1, а.с.67).

19.04.2018 відділ раціонального використання земельних ресурсів Слов'янської міської ради у листі №18-17/66 виклав зауваження до вищевказаного проекту рішення Слов'янської міської ради «Про поновлення договору оренди землі, укладеного з фізичною особою - підприємцем Мороз Лілією Іванівною» зазначивши, що у зв'язку з не усуненням попередніх зауважень, які роз'ясненні ФОП Мороз Л.І. листом №2-15-02-0904 від 05.03.2018, відділ не погоджує проект рішення «Про поновлення договору оренди землі, укладеного з фізичною особою - підприємцем Мороз Лілією Іванівною» (т.1, а.с.68).

25 квітня 2018 року позивач повторно звернувся із заявою до відповідача щодо видачі паспорта прив'язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності.

На заяву позивача від 25.04.2018 Слов'янська міська рада листом від 02 травня 2018 року повідомила, що паспорт прив'язки тимчасових споруд надається за умов наявності документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою. Однак у наданих позивачем документах не вказано, чи є позивач, користувачем земельної ділянки, на якій планується розміщення тимчасової споруди (т.1, а.с.127-128).

У відповідь на заяву від позивача від 13.04.2018 про поновлення договору оренди, Слов'янська міська рада листом від 23.05.2018 повідомила Позивача, що паспорт прив'язки втратив дію у 2016 році, про що позивачу у листі від 05.03.2018 надані роз'яснення, однак на теперішній час зауваження не усунуті (т.1, а.с.52).

Приписом інспекції з благоустрою Слов'янської міської ради від 10 травня 2018 року про демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди Відповідач зобов'язав Позивача демонтувати об'єкт (тимчасову споруду) за адресою м. Слов'янськ, пров. Батюка, 4 (т.1, а.с.53).

18.05.2018 позивач за первісним позовом звернувся до відповідача за первісним позовом з заявою про відстрочення демонтажу торгівельного кіоску до 20.05.2018 (т.1, а.с.123).

Слов'янська міська рада листом № 08.04-06/30 від 23.05.2018 повідомила, що заяву ФОП Мороз Л.І. від 18.05.2018 прийнято до уваги (т.1, а.с.129).

ФОП Мороз Л . І . , вважаючи, що її права порушені, звернулася до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Слов'янської міської ради про визнання поновленим договору оренди землі від 21.04.2015.

ФОП Мороз Л.І. в якості підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки від 21.04.2015 посилалася на ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" і вважала, що дані правовідносини регулюються саме цією нормою.

Згідно з ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1 - 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

Повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв'язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У разі поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Орендодавець має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц.

У постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, прийнятій у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, викладений такий правовий висновок:

"У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов'язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді."

Аналогічна правова позиція щодо належного способу захисту права орендаря на поновлення договору оренди за статтею 33 Закону України "Про оренду землі" викладена в постановах Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №908/2484/17, від 06.03.2019 у справі №916/600/18, від 13.02.2019 у справі № 911/3225/17, від 16.01.2019 у справі №908/127/17, 15.01.2019 у справі № 922/1464/18, від 10.01.2019 у справі № 918/850/17, від 06.12.2018 у справі № 915/456/17.

Відповідно до змісту позовної заяви, ФОП Мороз Л.І., посилаючись на приписи ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", просить визнати договір оренди землі поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі від 21.04.2015.

Заявлений у справі позов (зокрема його прохальна частина) не містить проекту додаткової угоди до договору оренди землі від 21.04.2015, умови якої суд мав би затвердити у випадку задоволення позовних вимог.

Проте, як вже зазначено вище, поновлення договору оренди землі в судовому порядку у передбачений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб вимагає укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних правовідносин, що безпосередньо випливає зі змісту зазначеної правової норми.

Належним способом захисту порушеного права у цьому випадку є позов про визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту, оскільки сама по собі вимога про визнання договору оренди землі поновленим за своєю суттю є встановленням факту, який має юридичне значення, і не може забезпечити захисту порушеного права позивача в силу імперативного припису про обов'язковість оформлення поновлення договору оренди саме шляхом укладення додаткової угоди, що, власне, і може бути предметом розгляду в суді (частина 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Отже, позивачем у даному випадку обрано невірний та неефективний спосіб захисту своїх порушених прав.

Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.04.2019 у справі № 905/174/18.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги Слов'янської міської ради на рішення господарського суду Донецької області від 23.08.2018 та скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволенні позовних вимог за первісним позовом ФОП Мороз Л.І. до Слов'янської міської ради про визнання поновленим договору оренди землі з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні первісного позову.

Стосовно зустрічного позову Слов'янської міської ради до фізичної особи-підприємця Мороз Лілії Іванівни про здійснення демонтажу торгівельного кіоску, зобов'язання привести земельну ділянку до попереднього стану та повернення земельної ділянки у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому ФОП Мороз Л.І. одержала її в користування, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п.21 договору оренди землі від 21 квітня 2015 землі після припинення договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Отже, з огляду на припинення спірного договору та приписи вищевказаної норми, колегія суддів дійшла висновку про те, що зустрічні позовні вимоги Слов'янської міської ради Донецької області, до фізичної особи - підприємця Мороз Лілії Іванівни в частині повернення земельної ділянки Слов'янській міській раді, привівши вказану земельну ділянку у попередній стан, підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача за зустрічним позовом про зобов'язання здійснити демонтаж торгівельного кіоску по пров. Батюка, 4, м. Слов'янськ на земельній ділянці за кадастровим номером ?:01:004:0132 , загальною площею 0,0060 га, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

У відзиві на зустрічну позовну заяву ФОП Мороз Л.І. посилалася на те, що, виконуючи припис відділу благоустрою Слов'янської міської ради від 10 травня 2018 року, вона демонтувала об'єкт (тимчасову споруду) за адресою м. Слов'янськ, пров. Ген. Батюка, 4, в строк, визначений відповідачем.

Оскільки ФОП Мороз Л.І. (відповідачем за зустрічним позовом) у добровільному порядку здійснено демонтаж торгівельного кіоску, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність предмету спору в цій частині, та про наявність підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, для закриття провадження у справі № 905/1061/18 в цій частині.

В апеляційній скарзі апелянт посилався на те, що споруда (торгівельний кіоск) демонтована відповідачем частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд, відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України , оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В матеріалах справи відсутні докази, що на дату ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення торгівельний кіоск по пров. Ген. Батюка, 4, м. Слов'янськ, був демонтований частково.

Разом з тим, з наявних фотографій, доданих до відзиву на зустрічну позовну заяву, неможливо встановити дату та час проведення фотозйомки.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню у зв'язку з їх недоведеністю.

Пунктом 2 частини 1 ст. 275 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційна скарга Слов'янської міської ради на рішення господарського суду Донецької області від 23.08.2018 у справі №905/1061/18 підлягає задоволенню частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 23.08.2018 у справі №905/1061/18 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

За змістом частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що за звернення з позовною заявою про визнання поновленим договору оренди землі від 21 квітня 2015, укладеного між фізичною особою - підприємцем Мороз Лілією Іванівною та Слов'янською міською радою щодо земельної ділянки кадастровий номер ? : 01:004:0132, загальною площею 0,0060 га, яка знаходиться за адресою: м. Слов'янськ, пров. Батюка, 4, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, підлягав сплаті та був сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (ставка, передбачена Законом України «Про судовий збір» за звернення з позовною заявою немайнового характеру).

За звернення з зустрічною позовною заявою про зобов'язання здійснити демонтаж торгівельного кіоску по пров. Батюка, 4, м. Слов'янськ на земельній ділянці за кадастровим номером ?:01:004:0132 , загальною площею 0,0060 га; зобов'язання привести земельну ділянку до попереднього стану, повернувши земельну ділянку Слов'янській міській раді у стані не гіршому порівняно з тим, у якому вона одержана, підлягав сплаті та був сплачений судовий збір у розмірі 3524,00 грн. (2 вимоги немайнового характеру).

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підпункт 4 пункту 2 частини 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

За звернення з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Донецької області від 23.08.2018 у справі № 905/1061/18 підлягав сплаті судовий збір у сумі 7929,00 грн., оскільки Слов'янською міською радою повністю оскаржується рішення суду першої інстанції (як первісний, так і зустрічний позов).

Однак за звернення до суду апеляційної інстанції Слов'янською міською радою сплачено судовий збір у розмірі 2643,00 грн., тобто у меншому розмірі, ніж встановлено Законом України «про судовий збір», що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №38 від 12.09.2018 (т.1, а.с.200).

За таких обставин, недоплачений судовий збір за звернення Слов'янської міської ради з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Донецької області від 23.08.2018 у справі № 905/1061/18 у сумі 5286,00 грн. (7929,00грн. - 2643,00грн.) покладається на позивача за первісним позовом та стягується у рахунок Державного бюджету України.

Судовий збір, сплачений ФОП Мороз Л.І. за звернення з позовною заявою у сумі 1762,00 грн., залишається за позивачем.

Судовий збір у сумі 3524,00 грн., сплачений Слов'янською міською радою, за звернення з зустрічною позовною заявою, покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.129, 231, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слов'янської міської ради на рішення господарського суду Донецької області від 23.08.2018 у справі № 905/1061/18 - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 23.08.2018 у справі № 905/1061/18 - скасувати.

Прийняти нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Мороз Лілії Іванівни до Слов'янської міської ради про визнання поновленим договору оренди землі від 21 квітня 2015, укладеного між фізичною особою - підприємцем Мороз Лілією Іванівною та Слов'янською міською радою щодо земельної ділянки кадастровий номер ? : 01:004:0132, загальною площею 0,0060 га, яка знаходиться за адресою: м. Слов'янськ, пров. Батюка, 4, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зустрічні позовні вимоги Слов'янської міської ради до Фізичної особи-підприємця Мороз Лілії Іванівни про: зобов'язання здійснити демонтаж торгівельного кіоску по пров. Батюка, 4 , м. Слов'янськ на земельній ділянці за кадастровим номером ?:01:004:0132 , загальною площею 0,0060 га; зобов'язання привести земельну ділянку до попереднього стану, повернувши земельну ділянку Слов'янській міській раді у стані не гіршому порівняно з тим, у якому вона одержана - задовольнити частково.

Зобов'язати Фізичну особу - підприємця Мороз Лілію Іванівну ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_5 ) повернути Слов'янській міській раді (84122, Донецька область, м. Слов'янськ, пл. Соборна, 2, ) земельну ділянку за кадастровим номером ?:01:004:0132 , загальною площею 0,0060 га, що розташована за адресою: м. Слов'янськ, пров. Батюка, 4, привівши вказану земельну ділянку у попередній стан.

У задоволенні зустрічної позовної вимоги Слов'янської міської ради до Фізичної особи-підприємця Мороз Лілії Іванівни про зобов'язання здійснити демонтаж торгівельного кіоску по пров. Батюка, 4 , м. Слов'янськ на земельній ділянці за кадастровим номером ?:01:004:0132 , загальною площею 0,0060 га - відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мороз Лілії Іванівни ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_5 ) на користь Слов'янської міської ради (84122, Донецька область, м. Слов'янськ, пл. Соборна, 2, , банк ГУ ДКСУ у Донецькій області, отримувач: Слов'янська міська рада, р/р 5704, МФО 834016, ОКПО 04052821) витрати по сплаті судового збору за подання зустрічної позовної заяви у розмірі 1762,00 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мороз Лілії Іванівни ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_5 ) на користь Державного бюджету України (отримувач коштів УК Шевченкі/мХар Шевченківс/22030101, код отримувача 37999654, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача 2002, код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір за звернення з апеляційною скаргою у сумі 5286,00 грн.

Господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15.05.2019

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя І.А. Шутенко