Господарський суд Харківської області
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" квітня 2019 р. Справа № 922/4587/13

вх. № 4587/13

Суддя Усатий В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

За участю:

представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, адвокат,

ліквідатора ОСОБА_1,

представника АТ «Сбербанк» - ОСОБА_4»єв М.В.,

розглянувши заяву ПАТ «Сбербанк» (вх. № 41313 від 11.12.2017 р.) про визнання недійсними результатів проведення відкритих торгів : Mramor LLP, Wales

до ФОП ОСОБА_5, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 10.12.2013 р. боржника ФОП ОСОБА_5 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6

Ухвалою суду від 11.02.2014 р. задоволено клопотання ОСОБА_6 про припинення його обов'язків ліквідатора у даній справі, звільнено арбітражного керуючого Капуст ОСОБА_7 від виконання обов'язків ліквідатора банкрута, призначено ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого ОСОБА_8

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Харківської області призначений повторний автоматичний розподіл скарги по справі № 922/4587/13 у зв'язку з недопустимістю повторної участі в розгляді справи судді Дзюби О.А.

Автоматизованим розподілом справу призначено до розгляду судді Усатому В.О.

Ухвалою суду від 12.12.2017 р. усунено ліквідатора ОСОБА_9 від виконання покладених на нього обов'язків, призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_1

До суду від ПАТ «Сбербанк» надійшла заява (вх. № 41313 від 11.12.2017 р.), в якій банк просить суд визнати недійсними результати проведення відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна ФОП ОСОБА_5, який відбувся 27.03.2017 р., в тому числі:

- протокол №1 проведення відкритих торгів у формі аукціону від 27.03.2017 р. складеного ТЮ "Ресурс-Інформ+", яким оформлено продаж Лоту №1, а саме: нежитлових будівель загальною площею 2883,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, смт. Супрунівка, вул. Промислова, буд. 1А, які розташовані на земельній ділянці площею 2,9 га, кадастровий номер :00:014:0004,

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно, реєстровий номер 1109, що посвідчене приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_10:,

- договір купівлі-продажу майна ФОП ОСОБА_5, укладений 06.04.2017 р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_2,

- акт про передання права власності на нерухоме майно (нежитлових будівель загальною площею 2883,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, смт. Супрунівка, вул. Промислова, буд. 1А, які розташовані на земельній ділянці площею 2,9 га, кадастровий номер :00:014:0004) від 10.04.2017 р.

Розглянувши подану заяву, судом призначено її до розгляду в судовому засіданні на 22.02.2018 р. із залученням до участі у розгляді цієї заяви ОСОБА_2

До суду від ОСОБА_2 надійшов відзив (вх. № 4869 від 20.02.2018 р.) на заяву банку, в якому він повністю заперечує проти неї.

Крім того, ОСОБА_2 надав клопотання (вх. № 4874 від 20.02.2018 р.) про призначення почеркознавчої експертизи, в якому просить суд призначити почеркознавчу експертизу та поставити питання: чи належить підпис на акті про передання права власності на нерухоме майно від 10.04.2017 р. ліквідатору ОСОБА_8, проведення якої доручити ХНДІСЕ ім.проф.Бокаріуса М.С., оплату по якій покласти на АТ "Сбербанк".

Призначене на 22.02.2018 р. судове засідання не відбулося з причин направлення справи до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи повернення справи з апеляційної інстанції, судом призначено розгляд заяви АТ "Сбербанк" на 19.06.2018 р., зобов'язано АТ "Сбербанк" та ліквідатора надати відзив на клопотання ОСОБА_2 про призначення експертизи.

У зв'язку із направленням справи до Верховного Суду судове засідання, призначене на 19.06.2018 р., не відбулось.

Під час знаходження справи у суді касаційної інстанції 18.06.2018 р. до суду від АТ "Сбербанк" надійшов відзив на клопотання ОСОБА_2 про призначення почеркознавчої експертизи, відповідно до якого банк просить суд відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

05.10.2018 р. справа повернулась до господарського суду Харківської області.

Враховуючи повернення справи, суд призначив заяву АТ "Сбербанк" (вх. № 41313 від 11.12.17) про визнання недійсними результатів проведення відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна ФОП ОСОБА_5Ю до розгляду на 13.11.2018р.

До суду від ліквідатора надійшов відзив (вх.№ 32206 від 13.11.18) на заяву АТ "Сбербанк", відповідно до якого він просить суд задовольнити вказану заяву частково.

Також, від ліквідатора надійшов відзив (вх.№ 32207 від 13.11.18) на клопотання ОСОБА_2 про призначення почеркознавчої експертизи, в якому він посилаючись на те, що призначення такої експертизи призведе до затягування ліквідаційної процедури, а її результати не матимуть жодного значення для розгляду заяви ПАТ "Сбербанк" по суті, просить суд відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2

В судове засідання 13.11.18 р. учасники процесу не з'явились.

Враховуючи неявку в судове засідання учасників процесу та необхідність отримання витребуваних доказів, суд відклав розгляд заяви АТ "Сбербанк" на 18.12.2018 р.

До суду від АТ "Сбербанк" надійшло клопотання (вх.№ 32862 від 22.11.18) про витребування доказів, в якому банк, посилаючись на відсутність в матеріалах справи доказів оплати вартості реалізованого майна боржника, просив суд витребувати визначений перелік документів.

Розглянувши матеріали справи, клопотання АТ "Сбербанк" про витребування доказів, суд його задовольнив та витребував необхідну документацію, про що винесено мотивовану ухвалу від 26.11.2018 р.

В судовому засіданні 18.12.18 р. представник ПАТ "Сбербанк" в повному обсязі підтримав свою заяву та просив суд її задовольнити. Надав усні пояснення щодо поданого ним клопотання про витребування доказів, вказавши на необхідність дочекатись витребуваної документації.

Присутній у засіданні суду представник ОСОБА_2 зазначив, що витребувані у ОСОБА_2 належним чином засвідчені документи, вже направлені на адресу суду.

Ліквідатор в судове засідання не з'явився, подав заяву (вх.№ 34836 від 13.12.18) про розгляд справи без його участі, вказавши, що його позиція викладена у наданих до суду відзивах залишається незмінною.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 15-30 год. 18.12.2018 р.

Після перерви учасники процесу не з'явились.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи необхідність отримання витребуваних доказів, суд дійшов висновку відкласти розгляд заяви АТ "Сбербанк" (вх. № 41313 від 11.12.2017 р.) на "29" січня 2019 р. о(об) 11:10.

До суду від ОСОБА_2 надійшло клопотання (вх. № 1131 від 15.01.2019 р.) про застосування строку позовної давності.

До суду від ОСОБА_2 надійшов супровідний лист (вх. № 2366 від 28.01.2019 р.), до якого долучені копії платіжних документів та протоколу №1 від 23.09.2016 р.

До суду від представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 надійшло клопотання (вх. № 2545 від 29.01.2019 р.) про застосування строку позовної давності.

В судове засідання 29.01.2019 р. зявився ліквідатор, раніше висловлену позицію підтримав, просив заяву АТ «Сбербанк» задовольнити частково.

Ліквідатором долучено до матеріалів справи копії банківської виписки по особовому рахунку ТБ «Ресурс-Інформ+», договору від 13.04.2015 №3Б про проведення відкритих торгів у формі аукціону, які витребувались ухвалою суду від 26.11.2018 р.

Також в судове засідання зявився представник АТ «Сбербанк», подав заяву про зміну предмету позову (вх. № 2479 від 29.01.2019 р.) про визнання правочинів недійсними та скасування результатів аукціону (шляхом уточнення позовних вимог), у якій просить суд:

1. Визнати недійсними результати проведення відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна ФОП ОСОБА_5, який відбувся 27.03.2017 р., у тому числі:

- протокол №1 проведення відкритих торгів у формі аукціону від 27.03.2017 р. складеного ТЮ "Ресурс-Інформ+", яким оформлено продаж Лоту №1, а саме: нежитлових будівель загальною площею 2883,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, смт. Супрунівка, вул. Промислова, буд. 1А, які розташовані на земельній ділянці площею 2,9 га, кадастровий номер :00:014:0004,

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно, реєстровий номер 1109, що посвідчене приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_10:,

- договір купівлі-продажу майна ФОП ОСОБА_5, укладений 06.04.2017 р. між ОСОБА_8 та ОСОБА_2,

- акт про передання права власності на нерухоме майно (нежитлових будівель загальною площею 2883,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, смт. Супрунівка, вул. Промислова, буд. 1А, які розташовані на земельній ділянці площею 2,9 га, кадастровий номер :00:014:0004) від 10.04.2017 р.

2. Визнати недійсним та скасувати рішення державного реєстратора: приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу ОСОБА_10 про держави реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 34859972 від 20.04.2017р., 14:49:33, за ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 права власності на об'єкт нерухомого майна реєстраційний номер: 0, номер запису про право власності: 20061318;

3. Зобов'язати державного реєстратора: приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу ОСОБА_10 поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек. Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (шляхом внесення відповідних відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно) відомостей, які передували запису про право власності: 20061318, поновити запис про право власності Фізичної особи- підприємця ОСОБА_5: підстава виникнення права власності: рішення суду, б/н.18.09.2006, Постійно діючий третейський суду при Всеукраїнській громадській організації.

В судове засідання зявився представник ОСОБА_2, який проти задоволення заяви АТ «Сбербанк» заперечував.

В судовому засіданні оголошено перерву до 31.01.2019 р.

В судове засідання 31.01.2019 р. учасники процесу не з'явилися.

Від представника боржника надійшло клопотання про відкладання розгляду заяви з причин необхідності надання відзиву на заяву про надані уточнення.

В судовому засіданні 31.01.2019 р. судом прийнято надані уточнення, та враховуючи, що прийняте по заяві з урахуванням наданих уточнень рішення може вплинути на права та обов'язки приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу ОСОБА_10, суд залучив її до розгляду даної заяви.

Враховуючи надані уточнення, з метою отримання від учасників процесу відзиву на них, а також залучення до участі у розгляді заяви приватного нотаріуса, суд відклав розгляд заяви на 28.02.2019 р.

До суду від ТБ «Ресурс-Інформ+» надійшло повідомлення (вх. № від р.) про те, що у ТБ «Ресурс-Інформ+» наявний один розрахунковий рахунок.

До суду від ОСОБА_2 надійшов відзив (вх. № 5295 від 28.02.2019 р.) на заяву АТ «Сбербанк» про уточнення позовних вимог.

До суду надійшла заява ОСОБА_8 (вх. № 7476 від 26.03.2019 р.), у якій ОСОБА_8 зазначив, що він спірний акт не підписував у звязку із відсутністю оплати вартості майна.

До суду від ліквідатора надійшов відзив (вх. № від 18.04.2019 р.) на заяву АТ «Сбербанк» про уточнення позовних вимог.

У зв'язку з відпусткою судді Усатого В.О., призначене на 28.02.2019 р. засідання суду не відбулось.

Ухвалою суду від 05.03.2019 р. розгляд заяви АТ «Сбербанк» призначено на 18.04.2019 р.

До суду від ТБ «Ресурс-Інформ+» надійшло повідомлення (вх. № від 18.04.2019 р.) про те, що під час проведення торгів по майну ФОП ОСОБА_5 засоби відео та аудіо фіксації не використовувались.

В судове засідання 18.04.2019 р. зявився ліквідатор, який надав пояснення по суті вимог, просив заяву АТ «Сбербанк» задовольнити частково.

В судове засідання зявився представник АТ «Сбербанк», який надав пояснення по суті вимог, свою заяву з урахуванням уточнень підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання зявився представник ОСОБА_2, який надав пояснення по суті вимог, проти задоволення заяви АТ «Сбербанк» заперечував.

В судовому засіданні 18.04.2019 р. судом оголошено перерву до 18.04.2019 р. до 15:00 години.

Після перерви зявились учасники справи, свої позиції з приводу спору не змінили.

Щодо створення умов для забезпечення всебічного та обєктивного розгляду справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України (в редакції, чинній на момент початку розгляду спору) господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Відповідно до ч. 9. ст. 81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Суд зазначає, що з метою забезпечення повного та всебічного встановлення обєктивних обставин справи судом витребовувалися необхідні для розгляду цього спору документи, у звязку з чим розгляд справи неодноразово відкладався.

Учасниками справи надано документи по суті спору, висловлено позиції відносно заявлених вимог. Учасникам справи була забезпечена можливість реалізувати всі свої процесуальні права.

Зважаючи на викладені обставини, суд вважає можливим розглянути заяву АТ «Сбербанк».

Розглянувши матеріали справи та заслухавши думку учасників судового процесу, судом встановлено наступне.

АТ «Сбербанк» є заставним кредитором у справі, вимоги якого відповідно до договору іпотеки від 20.02.2007 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстрованого в реєстрі за №460, забезпечені іпотекою нерухомого майна банкрута, а саме: нежитлові будівлі загальною площею 2883,1 кв.м., що знаходяться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, смт. Супрунівка, вул. Промислова, буд. 1А.

Ліквідатором ОСОБА_8 зазначене нерухоме майно реалізовано.

Аукціон з реалізації зазначеного майна організовано та проведено 27.03.2017 р. Товарною біржею «Ресурс-Інформ+», про що складено протокол №1 від 27.03.2017 р.; вартість реалізації склала 1350000,00 грн.; переможець фізична особа ОСОБА_12.

20.04.2017 р. приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу ОСОБА_13 посвідчено, що ОСОБА_2 належить на праві власності нежитлові будівлі загальною площею 2883,1 кв.м., що знаходяться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, смт. Супрунівка, вул. Промислова, буд. 1А, розташовані на земельній ділянці площею 2,9 га, кадастровий номер :00:014:0004 на підставі акту про передання права власності від 10.01.2017 р. і протоколу про проведення відкритих торгів у формі аукціону №1 від 27.03.2017 р.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Відповідно до ст. 12 Закону , звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Відповідно до ст. 44 Закону, після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною. Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази проведення інвентаризації та оцінки майна, що є необхідною передумовою для початку процедури його реалізації.

Відповідно до ст. 58 Закону, організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником. Під час продажу на аукціоні нерухомого майна оголошення повинно бути також розміщено на нерухомому майні.

Судом встановлено, що 03.11.2015 р. на веб-сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України опубліковано оголошення (№24544) щодо проведення аукціону з продажу майна банкрута: Лот №1:Нежитлові приміщення Полтавська обл. Полтавський район с. Супрунівка вул. Промислова 1-А. загальною площею 2 883,1кв.м. Аукціон призначено на 04.12.2015 р. (аукціон проводиться вперше).

На веб-сайті Вищого господарського суду України (14.12.2015 р.) та Міністерства юстиції України (15.12.2015 р.) опубліковано оголошення (№26190), яким повідомлено, що аукціон з продажу вказаного майна визнано таким, що не відбувся, у звязку з відсутністю учасників.

На веб-сайті Вищого господарського суду України (14.12.2015 р.) та Міністерства юстиції України (15.12.2015 р.) опубліковано оголошення (№26194) щодо проведення аукціону з продажу майна банкрута: Лот №1:Нежитлові приміщення Полтавська обл. Полтавський район с. Супрунівка вул. Промислова 1-А. загальною площею 2 883,1кв.м. Аукціон призначено на 21.01.2016 р. (аукціон проводиться вперше повторний).

28.01.2016 р. на веб-сайті Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України опубліковано оголошення (№27701), яким повідомлено, що аукціон з продажу вказаного майна визнано таким, що не відбувся, у звязку з відсутністю учасників.

11.02.2016 р. на веб-сайті Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України опубліковано оголошення (№28148) щодо проведення аукціону з продажу майна банкрута: Лот №1:Нежитлові приміщення Полтавська обл. Полтавський район с. Супрунівка вул. Промислова 1-А. загальною площею 2 883,1кв.м. Аукціон призначено на 17.03.2016 р. (аукціон проводиться вдруге повторний).

Інформація про результати аукціону, призначеного на 17.03.2016 р., не оприлюднена.

22.08.2016 р. на веб-сайті Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України опубліковано оголошення (№34640) щодо проведення аукціону з продажу майна банкрута: Лот №1:Нежитлові приміщення Полтавська обл. Полтавський район с. Супрунівка вул. Промислова 1-А. загальною площею 2 883,1кв.м. В тексті публікації вказано, що аукціон призначено на 23.09.2016 р. При цьому, безпосередньо в оголошенні вказано, що аукціон призначено на 17.03.2016 р. та зазначено, що аукціон проводиться вдруге повторний.

Інформація про результати аукціону, призначеного на 23.09.2016 р., не оприлюднена.

26.12.2016 р. на веб-сайті Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України опубліковано оголошення (№38783) щодо проведення аукціону з продажу майна банкрута: Лот №1:Нежитлові приміщення Полтавська обл. Полтавський район с. Супрунівка вул. Промислова 1-А. загальною площею 2 883,1кв.м. В тексті публікації вказано, що аукціон призначено на 27.01.2017 р. При цьому, безпосередньо в оголошенні вказано, що аукціон призначено на 17.03.2016 р. та зазначено, що аукціон проводиться вдруге повторний.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази оприлюднення (опублікування/оповіщення) на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України, а також безпосередньо на нерухомому майні у встановлений законом строк відповідної інформації (оголошення/повідомлення) про проведення аукціону 27.03.2017 р., його умов тощо, що обєктивно унеможливило забезпечення участі якнайбільшого кола осіб (потенційних покупців) у відкритих торгах та, відповідно, продажу майна за найбільшою ціною, у звязку з чим аукціон відбувся з порушенням його головних принципів та завдань, визначених законом, а саме: відкритості, доступності, конкуренції, забезпечення отримання найбільшої вартості продажу та максимального задоволення вимог кредиторів, чим істотно порушено права як самого боржника, так і кредиторів (зокрема, заставного).

Таким чином, вбачається порушення вимог ст. 58 Закону щодо оприлюднення інформації про аукціон, що є порушенням порядку його проведення.

Окрім того, суд зауважує, що аукціон, який відбувся 27.03.2017 р., є пятим аукціоном.

Відповідно до ст. 65 Закону, якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобовязаний провести повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобовязаний провести другий повторний аукціон.

Таким чином, для реалізації майна боржника може бути проведено лише три аукціони: перший, повторний та другий повторний.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 можливості проведення третього повторного аукціону Законом не передбачено.

Проведення пяти аукціонів з продажу одного й того ж майна боржника та реалізація майна на пятому аукціоні, який не може вважатись другим повторним аукціоном, суперечить вимогам ст. 65 Закону .

Також статтями 60, 61 Закону встановлено умови участі в аукціоні.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону до заяви на участь в аукціоні повинні додаватися, у тому числі, копії документа про сплату гарантійного внеску.

Відповідно до ст. 61 Закону рішення про відмову в допуску заявника до участі в аукціоні приймається у разі, якщо: на дату складання протоколу про визначення учасників аукціону не підтверджено надходження гарантійного внеску на рахунки, вказані в повідомленні про проведення аукціону. Розмір гарантійних внесків становить десять відсотків початкової вартості.

Зазначені норми є імперативними і спрямовані на встановлення певного порядку участі осіб в аукціоні (зокрема, забезпечення гарантій реального придбання майна та сплати його вартості переможцем). Відповідно, недотримання порядку (обовязкових умов) допуску до участі в аукціоні тягне за собою неможливість участі особи в аукціоні.

Зі змісту протоколу №1 від 27.03.2017 р. вбачається, що початкова вартість нерухомого майна становить 18967000,00 гривень. Таким чином, розмір гарантійного внеску мав становити 1896700,00 гривень.

В протоколі №1 від 27.03.2017 р. вказано, що учасниками аукціону сплачено гарантійні внески у розмірі 49000,00 гривень.

Отже, по-перше розмір гарантійного внеску у сумі 49000,00 гривень не відповідає вимогам закону та взагалі відсутні докази оплати гарантійних внесків у будь-яких розмірах.

По-друге, судом досліджено банківську виписку по особовому рахунку ТБ «Ресурс-Інформ+», з якої вбачається, що за період з 31.10.2016 р. по 28.04.2017 р. на рахунок біржі не зараховувались грошові кошти в рахунок сплати гарантійних внесків.

Таким чином, вбачається порушення вимог ст. 60, 61 Закону щодо обовязкової сплати потенційними покупцями гарантійного внеску у встановлений законом строк, що також є порушенням порядку організації та аукціону.

Відповідно до умов протоколу №1 від 27.03.2017 р. переможець аукціону був зобовязаний внести кошти за придбане майно в розмірі 1301000,00 грн. протягом 10 днів з дня оголошення проекту договору купівлі-продажу.

06.04.2017 р. між ліквідатором ОСОБА_8 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу зазначеного нерухомого майна, відповідно до п. 3.1. якого сума договору складає 1350000,00 гривень. Покупець сплачує цю суму на рахунок Товарної біржі «Ресурс-Інформ+» протягом десяти днів з дня оголошення проекту договору купівлі-продажу.

Відповідно до п. 2.2. договору купівлі-продажу право власності на майно переходить від продавця до покупця після повної оплати вартості майна та оформляється актом приймання-передачі, який підписується сторонами.

Відповідно до ч. 7 ст. 44 Закону умови договорів, укладених на реалізацію майна банкрута, не можуть передбачати розстрочку або відстрочку платежів за придбане майно.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 71 Закону переможець торгів повинен протягом пяти днів з дня одержання проекту договору підписати його та перерахувати кошти за придбане майно на зазначений у протоколі номер банківського рахунка. Строк оплати може бути продовжено за згодою організатора аукціону, але не довше ніж на десять календарних днів, за умови сплати переможцем торгів не менш як 50 відсотків ціни продажу майна.

Судом встановлено, що докази повної оплати вартості майна, придбаного на аукціоні 27.03.2017 р., в матеріалах справи відсутні.

ОСОБА_2 долучено до матеріалів справи копії наступних розрахункових документів (квитанції про оплату комісії банку за проведення платежів не зазначаються):

- квитанція від 07.11.2016 р. на суму 501500,00 гривень, отримувач: ТБ «Ресурс-Інформ+», призначення платежу: сплата за придбане майно згідно протоколу № 1 від 23.09.2016 р.;

- квитанція від 23.09.2016 р. на суму 45000,00 гривень, отримувач: ТБ «Ресурс-Інформ+», призначення платежу: гарантійний внесок згідно рахунку 17 від 20.06.2016 р.;

- квитанція від 22.09.2016 р. на суму 20000,00 гривень, отримувач: ТБ «Ресурс-Інформ+», призначення платежу: гарантійний внесок згідно рахунку 17 від 20.06.2016 р.;

- квитанція від 29.09.2016 р. на суму 10000,00 гривень, отримувач: ТБ «Ресурс-Інформ+», призначення платежу: часткова сплата за придбання майна за протоколом 1 від 23.09.2016 р.;

- квитанція від 18.10.2016 р. на суму 200000,00 гривень, отримувач: ТБ «Ресурс-Інформ+», призначення платежу: часткова сплата за придбання майна за протоколом 1 від 23.09.2016 р.;

- квитанція від 21.10.2016 р. на суму 260000,00 гривень, отримувач: ТБ «Ресурс-Інформ+», призначення платежу: часткова сплата за придбання майна за протоколом 1 від 23.09.2016 р.;

- квитанція від 22.12.2016 р. на суму 501500,00 гривень, отримувач: ТБ «Ресурс-Інформ+», призначення платежу: часткова сплата за придбання майна за протоколом 1 від 23.09.2016 р.;

- квитанція від 23.12.2016 р. на суму 501500,00 гривень, отримувач: ТБ «Ресурс-Інформ+», призначення платежу: часткова сплата за придбання майна за протоколом 1 від 23.09.2016 р.;

- платіжне доручення від 06.04.2017 р. на суму 11000,00 гривень, отримувач: ТБ «Ресурс-Інформ+», призначення платежу: частковий внесок за нежитлові будівлі за адр. Полтав. обл., Полтав. р-н, с. Супрунівка, вул. промислова 1-А, дог. куп-прод. від 06.04.2017р.

Оригінали зазначених платіжних документів не були надані суду для огляду, у звязку з чим ці докази не відповідають вимогам належності та допустимості і не можуть бути прийняті судом до уваги під час прийняття рішення.

Окрім того, судом досліджено банківську виписку по особовому рахунку ТБ «Ресурс-Інформ+», з якої вбачається, що за період з 31.10.2016 р. по 28.04.2017 р. на рахунок біржі від ОСОБА_2 надходило лише 11000,00 гривень, призначення платежу: частковий внесок за нежитлові будівлі за адр. Полтав. обл., Полтав. р-н, с. Супрунівка, вул. Промислова 1-А, дог. куп-прод. від 06.04.2017 р.

Згідно повідомлення ТБ «Ресурс-Інформ+» інші банківські рахунки, окрім того за яким надано виписку, у біржі відсутні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 в рахунок придбання майна на аукціоні, який відбувся 27.03.2017 р., сплачено лише 11000,00 грн., при цьому, оригіналу платіжного документа ОСОБА_2 для огляду суду не надано.

Інші розрахункові документи не підтверджують оплату вартості майна, придбаного ОСОБА_2 на аукціоні 27.03.2017 р., оскільки вони датовані 2016 роком, тобто до проведення аукціону, та їх призначення свідчить про здійснення оплати за іншим протоколом, який не є предметом дослідження під час розгляду заяви АТ «Сбербанк».

Отже, переможцем аукціону ОСОБА_2 не здійснено повну оплату вартості майна, придбаного на аукціоні 27.03.2017 р.

Відсутність оплати за договором слугує підставою для визнання такого договору недійсним в силу положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Аналогічна позиція висловлена Вищим господарським судом України у постанові від 06.12.2017 р., якою залишено без змін постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 у справі №923/451/14.

Крім того, суд зазначає, що законом чітко встановлено строк оплати майна, придбаного на аукціоні в рамках справи про банкрутство (пять днів з дня одержання проекту договору). Розстрочка або відстрочка оплати забороняється.

Водночас, у протоколі №1 від 27.03.2017 р. та договорі купівлі-продажу від 06.04.2017 р. встановлено, що ОСОБА_2 повинен оплатити вартість придбаного майна протягом 10 днів з дня оголошення проекту договору купівлі-продажу.

Законом не передбачено такого поняття як «оголошення проекту договору-купівлі продажу», що свідчить про встановлення сторонами договору нечіткої вимоги щодо оплати покупцем вартості придбаного майна.

Крім того, суд зазначає, що у зазначеному протоколі встановлено додаткову умову оплати коштів покупцем: оголошення проекту договору купівлі-продажу. Такий порядок розрахунків означає, що, фактично, обовязок покупця сплатити кошти за майно ставиться в залежність від подальших дій інших осіб та виникає виключно у разі оголошення проекту договору купівлі-продажу.

Зазначені умови розрахунків, встановлені у протоколі аукціону та в договорі купівлі-продажу, є неприпустимими для даного виду правовідносин продажу майна в процедурі банкрутства, який по своїй суті є примусовим продажем, спрямованим на забезпечення максимального задоволення вимог кредиторів, та регулюється спеціальним Законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 91 Закону, ліквідатор відкриває спеціальний банківський рахунок, на який зараховуються кошти, отримані від продажу майна банкрута, та здійснюються розрахунки з кредиторами банкрута, проте в матеріалах справи відсутні докази відкриття спеціального банківського рахунку.

Сторони договору (як покупець, так і ліквідатор) не мають права у будь-який інший спосіб проводити розрахунки за майно, що було предметом аукціону. Тобто, не може використовуватися з метою розрахунків будь-яких інший рахунок, готівковий розрахунок тощо.

Крім того, відповідно Закону України «Про нотаріат» нотаріус при посвідченні спірного договору мав пересвідчитися у дотриманні усіх необхідних вимог закону щодо даного виду договору, враховуючи його особливості.

Так, відповідно до ч. 1, 3 ст. 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

А згідно з п. 8 ч. 1 ст. 49 зазначеного закону нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням.

Враховуючи наявність спеціальної обовязкової умови розрахунків, встановленої імперативними приписами ст. 71 Закону про банкрутство (у даному випадку спеціального закону), нотаріус на виконання зазначених вимог Закону України «Про нотаріат» мав перевірити необхідні обставини щодо здійснення покупцем розрахунків та внесення цих коштів у встановленому порядку виключно на спеціальний рахунок, та за їх відсутності відмовити в посвідченні спірного договору.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, незважаючи на істотні порушення умов та порядку здійснення розрахунків між сторонами за продане майно, спірний договір було посвідчено з порушенням вимог чинного законодавства.

В результаті цього, кошти за продане на аукціоні майно покупцем сплачено так і не було (в матеріалах справи відсутні будь-які докази цього), заставному кредитору кошти не перераховано.

Також судом враховано, що 10.04.2017 р. прийнято протокол №2 за участю ліквідатора та ТБ «Ресурс-Інформ+» про відміну результатів відкритих торгів, які відбулись 27.03.2017 р. у звязку з несплатою переможцем у десятиденний строк коштів на поточний рахунок організатора аукціону згідно протоколу від 27.03.2017 р.

Окрім того, судом встановлено, що 29.03.2017 р. свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_8 анульовано на підставі наказу Міністерства юстиції України від 29.03.2017 р. №1048/5.

Відповідно до ст. 112 Закону про банкрутство однією із підстав для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Таким чином, на момент підписання договору купівлі-продажу від 06.04.2017 р. та акту приймання-передачі від 10.04.2017 р. діяльність ОСОБА_8 як арбітражного керуючого була припинена.

Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 виконував функції ліквідатора як арбітражний керуючий на підставі відповідного свідоцтва, його анулювання та припинення діяльності арбітражного керуючого призводить до втрати ОСОБА_8 процесуальної дієздатності у розрізі виконання функцій ліквідатора, починаючи з 29.03.2017 р.

Таким чином, при укладанні спірного договору вбачається порушення вимог ст. 44, 71, 91 Закону, ч. 1, 3 ст. 46, п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», що призвело до порушень прав та майнових інтересів заставного кредитора АТ «Сбербанк», що виразилося в неотриманні ним коштів від продажу заставного майна.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину, зокрема, не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства (ч. 1 ст. 203).

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Однак, при цьому, у зазначеній нормі закріплено обовязковість урахування вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У частині 1 ст. 628 ЦК України закріплено, що, окрім умов (пунктів), визначених на розсуд сторін і погоджених ними, зміст договору також становлять умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, ст. 180 ГК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами, окрім умови про предмет та тих, що самостійно визначені сторонами, вважаються також умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Відповідно до п. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою третьою, пятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у звязку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Стосовно правової природи аукціону суд вважає необхідним звернути увагу на позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 14.12.2016 р. у справі №904/9284/14, а саме:

Правова природа процедури реалізації майна на торгах у формі аукціону в межах провадження у справі про банкрутство полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - переможця торгів (аукціону), невід'ємною і завершальною стадією якої є оформлення результатів такого продажу договором купівлі-продажу, що укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів.

Отже, особливості процесу, передбачені законодавством щодо проведення аукціону, полягають у сукупності дій його учасників, спрямованих на досягнення певного результату, тобто є обставиною, з настанням якої закон пов'язує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин, а тому є правочином.

Таким чином, правова природа продажу майна з торгів (аукціону) дає підстави для визнання (за наявності підстав) результатів таких торгів (аукціону) недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, у тому числі й на підставі норм цивільного законодавства.

Аналогічний висновок щодо правової природи процедури реалізації майна на торгах викладено у постановах Верховного Суду України, зокрема: від 24 жовтня 2012 року у справі N 6-116цс12, від 29 червня 2016 року у справі N 6-370цс16.

Тобто, правочини щодо продажу майна в процедурі банкрутства (як аукціон, так і укладений за його результатами договір) може бути визнано недійсним за загальними правилами визнання правочинів недійсними, зокрема у разі невідповідності змісту правочину Цивільному Кодексу та іншим актам цивільного законодавства (ч.1 ст. 203, 215 ЦК України), за наявності встановлених порушень спеціальних вимог закону щодо організації та проведення такої процедури (наприклад, порушення порядку організації та проведення аукціону, укладання договору, порядку проведення розрахунків), враховуючи що такі вимоги є обовязковими для даного виду правочинів (встановлені спеціальним законом), а їх недотримання обєктивно призвело до порушення прав та майнових інтересів учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону, протокол складається організатором аукціону негайно після оголошення переможця або закінчення аукціону без виявлення переможця.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Закону, акт про передання права власності на куплене нерухоме майно разом із протоколом про проведення аукціону не пізніше трьох робочих днів після повної сплати переможцем запропонованої ним ціни передається нотаріусу, а копії акта не пізніше наступного дня разом із відомостями про нотаріуса надсилаються (вручаються) покупцю, замовнику аукціону та продавцю.

Акт про передання права власності на куплене нерухоме майно є проміжним документом для видачі покупцю свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні в порядку, встановленому законом (стаття 75 Закону) та лише посвідчує наявність відповідного права, але не породжує, змінює або припиняє певні права та обов'язки, не є актом в розумінні ст.12 ГПК України, який може бути оскаржено до господарського суду (постанова Вищого господарського суду України від 18.08.2015 у справі № 29/5005/17496/2011).

Таким чином, акт про передання права власності на куплене нерухоме майно та протокол про проведення аукціону є проміжними документами та не породжують права власності, а тому не можуть визнаватись недійсними в судовому порядку.

При цьому, договір купівлі-продажу та свідоцтво породжують у покупця право власності на придбане майно та виступають завершальними документами проведеного аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону, продаж майна на аукціоні оформлюється договором купівлі-продажу, який укладається власником майна чи замовником аукціону з переможцем торгів.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заявником належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, вони підтверджуються матеріалами справи.

Відносно посилань ОСОБА_2 на те, що він є добросовісним набувачем майна, а тому воно не може бути у нього витребуване, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Суд зауважує, що у заяві АТ «Сбербанк» відсутні вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Окрім того, витребування майна з чужого незаконного володіння застосовується до правовідносин, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати.

До спірних правовідносин може бути застосована лише реституція (повернення сторін у первісний стан), оскільки майно в подальшому не відчужувалось на користь третіх осіб.

Також ОСОБА_2 не було сплачено вартість майна, придбаного на аукціоні, що виключає ознаку відплатного характеру угоди, передбачену ст. 388 ЦК України.

Таким чином, на підставі досліджених матеріалів справи судом встановлено, що при проведенні спірного аукціону не дотримано обовязкової передумови для початку процедури реалізації майна щодо проведення інвентаризації та оцінки майна (визначення початкової вартості) (ст. 43, 44 Закону); порушено порядок організації та проведення аукціону щодо обовязкового оприлюднення інформації про аукціон (ст. 58 Закону); виконання умов потенційними учасниками аукціону щодо сплати необхідних внесків (ст. 60, 61 Закону); порушення вимог щодо укладання договору (ст. 627, 628, 638 ЦК України, ст. 179, 180 ГК України); договором неправомірно передбачено відстрочку оплати вартості майна (ст. 71, 91 Закону ); відсутність доказів сплати покупцем коштів за придбане майно, наслідком чого стало фактичне неотримання коштів заставним кредитором ПАТ «Сбербанк», що є безумовним порушення прав та майнових інтересів останнього, а отже, обєктивно вбачається не відповідність змісту правочинів загальним вимогам чинного законодавства щодо чинності правочинів (ч. 1 ст. 203 ЦК України).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про необхідність визнання результатів аукціону та відповідно спірного правочину недійсними.

Щодо вимог АТ «Сбербанк» про скасування рішення про державну реєстрацію права власності та зобовязання нотаріуса поновити відомості, які передували внесенню запису про державну реєстрацію права власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Аналіз положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» свідчить про те, рішення суду щодо недійсності правочину не зумовлює виникнення обов'язку скасування рішення про державну реєстрацію права власності на відповідний об'єкт.

Запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав саме на підставі рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав. За відсутності такого рішення суду реалізувати рішення суду про визнання правочинів недійсними, тобто відновити порушені права позивача, буде неможливо.

Тому, для реального захисту та відновлення порушених прав банкрута необхідно скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, оскільки оскаржувані правочини не створили жодних юридичних наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому п.п. «а» п. 2 ч. 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

З огляду на викладене, рішення суду про визнання недійсним результатів аукціону не є підставою для внесення запису про скасування прав на нерухоме майно без скасування відповідного рішення про державну реєстрацію прав.

Такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією ОСОБА_14 Верховного Суду, що викладена у Постанові від 11.09.2018 р. у справі №909/968/16.

Отже, з метою відновлення порушених прав банкрута та кредитора суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ПАТ «Сбербанк» щодо скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Отже, державний реєстратор як суб`єкт державної реєстрації прав має дискреційні повноваження в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. До виключної компетенції суб`єкта державної реєстрації належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав, а тому суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстрації прав, зобов`язуючи його приймати такі рішення.

Такі висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, що викладена в постанові від 11.11.2015 у справі 819/1849/13-а.

Таким чином, вимога щодо зобовязання державного реєстратора поновити запис про право власності банкрута не підлягає задоволенню.

ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи та просив суд та поставити питання: чи належить підпис на акті про передання права власності на нерухоме майно від 10.04.2017 р.

Відповідно до ч.1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Підставою для подання заяви АТ «Сбербанк» є порушення процедури проведення відкритих торгів та відсутність оплати за придбане майно.

Отже, під час розгляду цієї заяви предметом дослідження виступала саме законність проведення аукціону та суд повинен був надати оцінку відповідним обставинам справи.

Суд зауважує, що висновок експерта щодо дійсності підпису ліквідатора боржника ОСОБА_8 не матиме доказового значення під час розгляду заяви ПАТ «Сбербанк», оскільки за своєю правовою природою акт приймання-передачі є проміжним документальним оформленням результатів проведення відкритих торгів та не підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

Окрім того, суд враховує, що відповідний акт підписаний ОСОБА_8 саме як арбітражним керуючим. Водночас, станом на день підписання акту (10.04.2017 р.) вже було анульовано свідоцтво ОСОБА_8

Призначення почеркознавчої експертизи призведе до затягування судового процесу, понесення додаткових витрат учасниками справи. При цьому, висновок експерта не матиме доказового значення для вирішення справи та суд обєктивно має можливість вирішити спір без проведення почеркознавчої експертизи.

У звязку з цим, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2 про призначення почеркознавчої експертизи.

ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотаннями про застосування наслідків спливу строку позовної давності під час розгляду заяви АТ «Сбербанк» про визнання недійсними результатів проведення відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна, визнання правочинів недійсними.

ОСОБА_2 обґрунтовує пропуск строку позовної давності, посилаючись на ст. 41, 48 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Положеннями ст. 41-51 Закону України «Про іпотеку» визначено порядок проведення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах в рамках виконавчого провадження та наслідки такого продажу.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна.

Отже, зазначене положення закону застосовується до оскарження прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса у межах процедури виконавчого провадження.

Водночас, у цій справі нерухоме майно реалізовано в межах справи про банкрутство на підставі Закону про банкрутство. Положення Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин не застосовуються.

Стягнення на предмет застави в порядку, передбаченому Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» і Законом України «Про іпотеку» окремо від провадження у справі про банкрутство не може здійснюватись, оскільки встановлення у Законі про банкрутство особливого порядку задоволення майнових вимог до боржника не припускає задоволення цих вимог в індивідуальному порядку (мораторій на задоволення вимог кредиторів передбачає припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання зобов'язань окремих кредиторів). Задоволення вимог кредиторів, забезпечених заставою (іпотекою), має здійснюватись за правилами, встановленими Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Спірний аукціон відбувся 27.03.2017 р., АТ «Сбербанк» звернулось до суду із заявою 11.12.2017 р.

У звязку з викладеним, АТ «Сбербанк» не пропущено строк позовної давності для звернення до суду із відповідною заявою.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. 73, 74, 86, 91 ГПК України, ст. 203, 215, 627, 628, 638 ЦК України, ст. 179, 180 ГК України, ст. 43, 44, 58, 60, 61, 71 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 (вх. № 4874 від 20.02.2018 р.) про призначення почеркознавчої експертизи відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 (вх. № 1131 від 15.01.2019 р.) про застосування строку позовної давності відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 (вх. № 2545 від 29.01.2019 р.) про застосування строку позовної давності відмовити.

Заяву ПАТ «Сбербанк» (вх. № 41313 від 11.12.2017 р.) про визнання недійсними результатів проведення відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна ФОП ОСОБА_5 з урахуванням уточнень (вх. № 2479 від 29.01.2019 р.) задовольнити частково.

Визнати недійсними результати аукціону, проведеного 27.03.2017 ТБ «Ресурс-Інформ+», з продажу майна банкрута, а саме: нежитлових будівель загальною площею 2883,1 кв. м., що знаходяться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, смт. Супрунівка, вул. Промислова, буд. 1А, які розташовані на земельній ділянці площею 2,9 га, кадастровий номер :00:014:0004, оформлені протоколом №1 від 27.03.2017.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу майна ФОП ОСОБА_5, а саме: нежитлових будівель загальною площею 2883,1 кв. м., що знаходяться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, смт. Супрунівка, вул. Промислова, буд. 1А, які розташовані на земельній ділянці площею 2,9 га, кадастровий номер :00:014:0004, укладений 06.04.2017 між ліквідатором ФОП ОСОБА_5 арбітражним керуючим ОСОБА_8 та переможцем аукціону ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 787.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно (нежитлові будівлі загальною площею 2883,1 кв. м., що знаходяться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, смт. Супрунівка, вул. Промислова, буд. 1А, які розташовані на земельній ділянці площею 2,9 га, кадастровий номер :00:014:0004), серія та номер: 1109, видане 20.04.2017, видавник: приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_10

Скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34859972 від 20.04.2017 14:49:33, приватний нотаріус ОСОБА_10, Полтавський районний нотаріальний округ, Полтавська обл., за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) права власності на обєкт нерухомого майна: нежитлові будівлі загальною площею 2883,1 кв. м., що знаходяться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, смт. Супрунівка, вул. Промислова, буд. 1А, які розташовані на земельній ділянці площею 2,9 га, кадастровий номер :00:014:0004, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 0, номер запису про право власності: 20061318.

У задоволені інших вимог відмовити.

Ухвалу направити заявнику, ліквідатору, кредиторам, банкруту, ТБ «Ресурс-Інформ+», ОСОБА_2, ОСОБА_8, Приватному нотаріусу ПРНО Полтавської області ОСОБА_10

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в строки, передбачені ст. 256 ГПК України, шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.04.2019 р.

Суддя Усатий В.О.