РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2019Справа № 910/175/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Візаві" Київської області

до Державного підприємства Державного видавництва "Преса України" Державного управління справами м. Києва

про стягнення неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання, ціна позову 84241,36 грн.

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Візаві" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним та відповідачем були укладені договори поставки товару №№ 16/17 від 15 грудня 2016 р., 16/19 від 10 квітня 2017 р., 1707 від 25 липня 2017 р., згідно з якими він зобов'язався передати відповідачу товар, а відповідач - прийняти та оплатити цей товар на умовах договору.

Всупереч умов договору відповідач прострочив оплату переданого йому товару вартістю 299395,56 грн. Для її стягнення він звернувся в суд з відповідним позовом.

Рішенням господарського суду м. Києва від 21 серпня 2018 р. у справі № 910/5373/18, яке набрало законної сили, з відповідача на його користь було стягнуто 279395,56 грн. боргу, 25368,23 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення за період з травня 2017-березень 2018 р., 6232,51 грн. три проценти річних та 38489,05 грн. пені за період з 16 травня 2917 р. - 25 квітня 2018 р., 5542,28 грн. судового збору.

Посилаючись на прострочення відповідачем сплати стягнутої за рішенням суду суми основного боргу, позивач на підставі ст.ст. 624, 625 ЦК України просив стягнути з відповідача на свою користь 16597,26 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення квітня - листопад 2018 р., 5331,90 грн. три проценти річних з простроченої суми та 62312,20 грн. пені за період прострочення з 26 квітня - 10 грудня 2018 р.

Також позивач просив покласти на відповідача понесені ним по справі судові витрати.

13 лютого 2019 р. подав заяву про покладення на відповідача 600 грн. витрат по оплаті послуг адвоката.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на необґрунтованість заявлених вимог.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач прострочив оплату переданого йому позивачем товару за договорами поставки товару №№ 16/17 від 15 грудня 2016 р., 16/19 від 10 квітня 2017 р., 1707 від 25 липня 2017 р. у розмірі 299395,56 грн.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача викладеними у позовній заяві, рішенням господарського суду м. Києва 21 серпня 2018 р. у справі № 910/5373/18, яке набрало законної сили, за участю цих сторін.

У силу вимог ст. 75 ГПК України зазначені обставини не потребують повторного доказування.

У справі № 910/5373/18 позивачем були заявлені вимоги про стягнення збитків внаслідок інфляції за час прострочення до березня 2018 р., трьох процентів річних та неустойки до 25 квітня 2018 р.

Відповідно до платіжним дорученням № 20342 від 6 грудня 2018 р. виконання спірного зобов'язання, підтвердженого судовим рішенням у вищевказаній справі, було здійснено відповідачем 11 грудня 2018 р.

Указані обставини визнаються сторонами у позовній заяві та відзиві.

Таким чином, позивач набув права вимагати від відповідача сплати сум за прострочення виконання грошового зобов'язання за період до 11 грудня 2018 р.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 16597,26 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 5331,90 грн. три проценти річних з простроченої суми.

Відповідно до вимог п. 7.2 договорів за порушення строків оплати вартості товару, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ України від вартості неоплаченої партії товару за кожний день прострочення.

Вимоги про стягнення неустойки на підставі п. 7.2 договору підлягають частковому задоволенню на суму 49360,38 грн. з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України щодо періоду нарахування штрафних санкцій.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи характер спору, обсяг наданих адвокатом позивачу послуг, суд вважає, що витрати по їх оплаті підлягають відшкодуванню в розмірі 600 грн.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Візаві" Київської області задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Державного видавництва "Преса України" Державного управління справами (03047, м. Київ, проспект Перемоги, 50, код 05905668) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Візаві" (08322, Київська область, Бориспільський район, с. Проліски, вул. Соборна, 12, кв. 13, код 32577665) 16597,26 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 5331,90 грн. три проценти річних з простроченої суми, 49360,38 грн. пені, 1491,10 грн. витрат по оплаті судового збору, 600 грн. витрат по оплаті послуг адвоката.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар