ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2019 р.

м. Харків

Справа № 922/805/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рошен - Харків», 61064, м. Харків, вул. Грогорівське Шосе, 88, ;

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арта-Торг», 62302, Харківська область, м. Дергачі, вул. Сумський Шлях, 163-Г, оф. 213, ;

про стягнення заборгованості за договором № 1928 від 22.12.2016 поставки продукції у розмірі 123500, 01 грн.

за участю представників учасників справи:

позивача – не з’явився.

відповідача – не з’явився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рошен - Харків» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арта-Торг» про стягнення заборгованості за договором № 1928 від 22.12.2016 поставки продукції у розмірі 123500,01 грн.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором поставки № 1928 від 22.12.2016 щодо оплати поставленого товару. Здійснюючи правове обґрунтування позову, посилається на ст. 15, 526, 692 ЦК України, ст. 193, 265 ГК України, ст. 1, 54 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням учасників справи та призначено судове засідання на 18.04.2019. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов у п’ятнадцятиденний термін з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження.

Разом з цим, на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду № 262/2019 «щодо проведення повторного автоматизованого розподілу справи» у зв’язку з закінчення терміну повноважень судді Тацій О.В, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу призначено повторний автоматизований розподіл справи № 922/805/19.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями з підстав закінчення терміну повноважень судді справу № 922/805/19 передано для подальшого розгляду судді Новіковій Н.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.04.2019 прийнято справу № 922/805/19 до свого провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні на 24.04.2019.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 24.04.2019 на підставі ст. 202 ГПК України відкладено судове засідання на 06.05.2019.

Позивач в призначене судове засідання не з’явився, явку свого повноважного представника не забезпечив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про одержання 26.04.2019.

Відповідач у судове засідання не з’явився, явку свого повноважного представника не забезпечив, обґрунтованого відзиву на позовну заяву у строк встановлений ухвалою суду від 27.03.2019 не надав, заяви з запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження та будь-яких заяв та клопотань по справі до суду не надіслав. Ухвала господарського суду Харківської області про відкриття провадження у справі від 27.03.2019 та ухвала господарського суду Харківської області від 02.04.2019 були вручені відповідачу, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про одержання (арк. справи 22, 24). Разом з тим, ухвала повідомлення від 24.04.2019 була направлена на адресу відповідача – 62302, Харківська область, м. Дергачі, вул. Сумський Шлях, 163-Г, оф. 213, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте повернулась до суду без доказів вручення, з відміткою пошти «інші причини, що не дали змоги виконати обов’язки щодо пересилання поштового відправлення».

Згідно із ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Так, процесуальні документи у цій справі (ухвала суду про відкриття провадження у справі, ухвала суду про прийняття до провадження, ухвала повідомлення) направлялися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів. Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, але не з'явився у судове засідання, водночас судом вжито всі заходи для належного його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 247-252 ГПК України, беручи до уваги те, що відповідач правом на участь у розгляді справи не скористався, у судове засідання не з'явився та відзив на позов до суду не надав, враховуючи відсутність клопотань будь-якої із сторін про інше, суд вирішив розглядати справу за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

У ч. 1 ст. 174 ГК України закріплено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Згідно із положеннями ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

22.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рошен - Харків» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Арта-Торг» укладено договір поставки продукції № 1928, відповідно до умов якого постачальник зобов’язується передати у власність покупця продукцію торгових марок «Рошен» та «Мрія» на підставі замовлень, а покупець зобов’язується прийняти цю продукцію і сплатити за неї визначену грошову суму (ціну) (арк. справи 7-10).

Відповідно до п. 1.2. договору асортимент, номенклатура та ціна одиниці продукції визначаються у видаткових накладних на поставку продукції, які є невід’ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 2.1. договору ціна поставленої одиниці продукції містить у собі ПДВ, ціну продукції, вартість упакування, відвантаження, транспортування та розвантаження продукції, оформлення необхідної документації. Якщо тара є такою, що підлягає поверненню, то її ціна не включається до ціни продукції.

Пунктом 2.3. договору встановлено, що у разі незгоди із зміною ціни покупець має право відмовитись від приймання такої продукції, а у разі приймання зобов’язати сплатити за неї вказану у видатковій накладній суму.

Відповідно до п. 4.3. договору постачання продукції проводиться зі складу постачальника до об’єкту покупця, адреса якого вказана у замовленні. Право власності на продукцію та ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження продукції переходить від постачальника до покупця в момент передачі продукції покупцю під час підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної, а датою переходу права власності вважається дата видаткової накладної.

Згідно з п. 6.1. договору покупець зобов’язується оплатити поставлену продукцію за цінами, вказаними у накладних або рахунках – фактурах. Розрахунки між сторонами здійснюються в національній валюті України у наступних формах:

- безготівковим платежем на розрахунковий рахунок постачальника в банківській установі;

- внесенням покупцем готівкових коштів у Національній валюті України в касу постачальника;

- внесенням готівкових коштів у Національній валюті України в касу постачальника через уповноважених представників постачальника. Однак при цьому, обов’язковою умовою даного виду оплати є підписання договору – доручення, скріпленого підписом повіреного, з однієї сторони, та печаткою покупця і підписом ( у разі відсутності печатки – лише підписом) довірителя, з іншої сторони.

Відповідно до п. 6.4. договору підставою для проведення оплати є видаткова накладна та / або рахунок – фактура, підписані уповноваженими представниками постачальника і покупця та скріплені печатками (штампами).

Так, з видаткової накладної № 78297 від 30.10.2018 вбачається, що 30.10.2018 позивач передав відповідачу товар на загальну суму 158078, 41 грн. Вказана видаткова накладна підписана представниками сторін та скраплена їх печатками (арк. справи 11-13).

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.10.2018 по 30.10.2018 заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Арта-Торг» складає 158077, 91 грн. (арк. справи 14).

Відповідно до п. 6.3. договору покупець зобов’язаний оплатити вартість продукції протягом ____ (_________) календарних днів з моменту поставки продукції.

Позивач вказує, що відповідач за поставлений товар розрахувався не в повному обсязі, у зв’язку з чим останньому 22.01.2019 була направлена претензія – вимога на оплату заборгованості у розмірі 125000, 01 грн. (арк. справи 15). Відповіді на вказану претензію надано не було, заборгованість не сплачено, що і стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За своєю правовою природою договір № 1928 від 22.12.2016 є договором поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 712 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач свої зобов’язання за договором № 1928 від 22.12.2016 виконав та здійснив поставку товару на загальну суму 158078, 41 грн., що підтверджується видаткової накладної № 78297 від 30.10.2018 та актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.10.2018 по 30.10.2018 (акр. справи 11-14).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у строк встановлений ч. 1 ст. 692 ЦК України за товар розрахувався не у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 125000, 01 грн., дана обставина відповідачем не спростована.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приймаючи до уваги те, що відповідач не надав суду доказів, які б спростовували наявності перед позивачем заборгованості у розмірі 125000, 01 грн., керуючись приписами ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позивачем обґрунтовано пред’явлено позов про стягнення суми основного боргу з відповідача та позовні вимоги про стягнення суми боргу у розмірі 125000, 01 грн. підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 129 ГПК України та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921, 00 грн. покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 13, 14, 41-46, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арта-Торг» (62302, Харківська область, м. Дергачі, вул. Сумський Шлях, 163-Г, оф. 213, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рошен - Харків» (61064, м. Харків, вул. Грогорівське Шосе, 88, ) заборгованість за договором № 1928 від 22.12.2016 поставки продукції у розмірі 123500, 01 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текс рішення складено та підписано 11.05.2019.

Суддя

Н.А. Новікова