ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2019 р. м.Львів Справа №914/1866/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб,

суддів О.І. Матущака,

ОСОБА_1,

секретар судового засідання Карнидал Л.Ю.,

за участю представників учасників справи:

прокурора Рогожнікової Н. Б. (посвідчення від 13.09.2017 №047917),

позивача1 (Львівської міської ради)ОСОБА_2 (довіреність від 04.01.2019 №2901-вих-43),

позивача 2 ( Державної екологічної інспекції у Львівській області)- ОСОБА_3 (довіреність від 02.01.2019 №14-8),

відповідача- адвоката ОСОБА_4 (довіреність від 01.11.2018 №330),

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області від 15.02.2019 №05/2-327вих.19

на рішення Господарського суду Львівської області від 29.01.2019, повний текст складено 31.01.2019,

у справі № 914/1866/18(суддя Юркевич М.В.)

за позовом: керівника Львівської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів та Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Віденська кава, м. Львів

про: стягнення 133 144.28грн збитків, завданих навколишньому природному середовищу забрудненням атмосферного повітря

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року керівник Львівської місцевої прокуратури №2 звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області та Львівської міської ради до ТОВ «Віденська кава» про стягнення 133 144,28грн збитків, завданих навколишньому природному середовищу забрудненням атмосферного повітря.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що всупереч вимогам ст.ст. 10,11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» відповідач здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря із окремих стаціонарних джерел, розташованих за адресою: м. Львів, вул. Шевченка,317а, за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин, що підтверджено дозволом на викиди від 22.01.2009 №-57 та актом перевірки Державної екологічної інспекції у Львівській області від 07.12 - 20.12.2017 №851/03/1080. У звязку з виявленими порушеннями були внесені відповідні приписи та притягнуто службову особу відповідача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, який сплачений у повному обсязі. В подальшому відповідач отримав дозвіл на викиди від 26.04.2018 №-14, що встановлено перевіркою, проведеною з 18.06.2018 по 19.06.2018.

Відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 №639, проведено нарахування збитків в сумі 133 144,28грн, які згідно з ст.ст. 41, 68 ЗУ «Про охорону навколишнього середовища», ст. 34 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» підлягають відшкодуванню відповідачем у повному обсязі. Однак претензію інспекції від 03.07.2018 №14-3601 про відшкодування збитків відповідач залишив без задоволення ( лист відповідача від 06.08.2018 №215).

Посилаючись на ст. 20 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», пункти 1, 3, 4 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою КМУ від 19.04.2017 №275, Положення про Державну екологічну інспекцію у Львівській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.09.2017 №652, прокурор вказує, що до повноважень інспекції належить організація та здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням підприємствами, установами, організаціями вимог законодавства щодо охорони атмосферного повітря, зокрема, щодо наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин, відтак Державної екологічної інспекції у Львівській області уповноважена державою на здійснення представницьких функцій у даних спірних правовідносинах і повинна виступати позивачем1. Крім того, прокурор зазначає, що завдані природним ресурсам збитки згідно з ст.ст. 29, 69 Бюджетного кодексу України сплачується на єдиний розподільчий казначейський рахунок відповідної місцевої ради в користь зведеного бюджету, із якого місцевим органом Держаної казначейської служби в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів. Тому вказує, що відповідач завдав шкоди інтересам держави також і в особі Львівської міської ради у вигляді ненадходження до зведеного бюджету України 133 144,28грн. Разом з тим, прокурор вказав, що позивачі не здійснюють захист інтересів держави, що підтверджується тим, що вони по даний час не зверталися до суду з позовами про стягнення з відповідача завданих збитків.

14.12.2018 прокурор подав заяву про уточнення позовних вимог (том 2,а.с. 7-9), в якій вказав, що при розрахунку розміру завданих збитків час роботи джерел без спеціального дозволу визначений на підставі даних, вказаних у довідці відповідача від 19.06.2018, а саме: за період з моменту вводу обладнання в експлуатацію по 25.04.2018.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 29.01.2019 у справі № 914/1866/18 відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду мотивоване ст.ст. 1, 11 ЗУ Про охорону атмосферного повітря», Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин атмосферне повітря, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природнього середовища від 10.12.2008 №639(надалі-Методика).

При вирішенні спору суд першої інстанції встановив, що матеріалами справи підтверджено та не заперечується самим відповідачем факт правопорушення в частині відсутності дозволу на викиди з окремих стаціонарних джерел, яке останнім було усунене, що підтверджено актом перевірки від 18.06.2018. В той же час суд вказав, що вихідні дані для розрахунку збитків про час роботи бездозвільних джерел позивач взяв з листа ТОВ «Віденська кава» від 19.06.2018 «Про надання інформації», підписаного технічним директором товариства ОСОБА_5, в якому час роботи джерел викиду визначений не за спірний період ( з моменту виявлення порушення), а задовго до нього- з моменту введення приладів в експлуатацію. Посилаючись на п.3.11 Методики, суд вказав , що час роботи джерела наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу. Крім того, суд зазначив, що відповідач в особі генерального директора ОСОБА_6 листом від 27.07.2018 №205 відкликав лист про надання інформації від 19.06.2018 та погодився з доводами відповідача що цей лист поданий неуповноваженою особою.

Суд також вказав, що при розрахунку збитків позивач вказав джерелами викиду газову обжарку кави DR-100 (джерело №4) та бункер для смаження кави на газовій обжарці DR-100 (джерело №5), які на момент початку перевірки (07.12.2017) не перебували у відповідача, оскільки знаходились на ремонті за межами України згідно з копіями митних декларацій. Відтак суд дійшов висновку про здійснення позивачем1 розрахунку збитків на підставі непідтверджених та недостовірних даних та з порушенням вимог Методики.

Поряд з тим, суд встановив, що наказ Міністерства охорони навколишнього природнього середовища від 10.12.2008 №639 «Про затвердження Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин атмосферне повітря», на підставі якого позивачем1 нараховано збитки, визнаний протиправним та нечинним рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 02.08.2018 у справі №826/3820/18, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2018.

З огляду на вказані обставини суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та про відмову у його задоволенні.

Заступник прокурора Львівської області оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та неправильне застування норм матеріального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позов задоволити.

Прокурор вважає висновок суду про те, що розрахунок збитків здійснений на підставі непідтверджених та недостовірних даних та з порушенням вимог Методики таким, що суперечить фактичним обставинам справи. Зазначає, що лист про надання інформації від 19.06.2018 був підписаний технічним директором ТОВ «Віденська кава» ОСОБА_5, відповідальним за охорону навколишнього середовища на даному підприємстві,тому саме він зобовязаний надавати інформацію стосовно викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Генеральний директор відповідача видав ОСОБА_5 доручення від 19.06.2018 №180, яким уповноважив його підписувати від імені генерального директора документи, що подаються Державній екологічній інспекції у Львівській області. Вказує, що суд невірно процитував п.3.11 Методики, оскільки зазначеним пунктом дослівно визначено, що час роботи джерела роботи в режимі наднормативного викиду визначається з моменту вчинення порушення до моменту його усунення, а не з моменту його виявлення. В листі від 19.06.2018 відповідач надав інформацію про час роботи обладнання, з якого здійснювались викиди, з моменту вводу в експлуатацію, тобто з моменту вчинення правопорушення. Посилаючись на правовому позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 20.02.2018 у справі №910/5858/17 та від 22.05.2018 у справі №910/15305/17, скаржник вказує, що ст. 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлений принцип необхідності повної компенсації заподіяної шкоди внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Оскільки відповідач здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності дозволу, збитки, завдані державі внаслідок порушення законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягають відшкодуванню за весь час роботи стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин без відповідного дозволу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує доводи скаржника, просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Вважає рішення законним, обгрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права. Посилаючись на лист від 27.07.2018 №205 про відкликання листа від 19.06.2018 №179, відповідач вказує про несхвалення ТОВ «Віденська кава» дій неуповноваженої особи ОСОБА_5 щодо подання від імені товариства листа до інспекції з інформацією про час роботи джерел викиду без відповідного дозволу. Відтак вважає обгрунтованим висновок суду про те, що розрахунок здійснено на підставі непідтверджених та недостовірних даних, які містилися у листі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.02.2019 у справі №914/1866/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області.

Ухвалою від 07.03.2019 призначено розгляд справи на 02.04.2019.

У судовому засіданні 02.04.2019 оголошено перерву до 23.04.2019.

У судовому засіданні 23.04.2019 прокурор та представники позивачів підтримали доводи, викладені у апеляційній скарзі, просили скасувати рішення, прийняти нове, яким позов задоволити.

Представник відповідача заперечив доводи скаржника та позивачів з підстав, викладених у відзиві, просив залишити рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступне.

В період з 17.12.2017 по 20.12.2017 Державною екологічною інспекцією у Львівській області (позивачем 1) було проведено позапланову перевірку ТОВ «Віденська кава» за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 317А у присутності технічного директора ТОВ «Віденська кава» ОСОБА_5 щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природніх ресурсів, результати якої оформлені актом №851/03/1080 (том 1,а.с. 26-30).

Перевіркою встановлено, що на підприємстві відповідача наявний дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-57 від 22.12.2009 терміном дії на 10 років до 22.01.2019. Даний дозвіл було отримано для таких джерел викидів: 1)котел PROTHERM. Димова труба; 2)котел PROTHERM. Димова труба; 3) Обсмажувальна піч. ПГОУ; 4) Розвантажувальний бункер. ПГОУ; 5) Зерноочисна машина. ПГОУ.

Разом з тим, виявлено порушення ст.ст. 10,11,33 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» - здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, які не зазначені у дозволі на викиди №-57 від 22.12.2009, а саме:

-Котел на тверде паливо -1 джерело;

-Два котли по спалюванню відходів -2 джерела;

-Дві витяжні системи з дільниці пакування- 2 джерела;

-Обжарювальна машина - 1 джерело;

-Змішувач кави- 1 джерело;

-Вентиляційна система з дільниці, де наявні 6 бункерів для засипання кави -1 джерело.

Також виявлено порушення вимог дозволу №-57 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у звязку з відсутністю пилогазоочисного устаткування на обсмажувальній печі (джерело №3); розвантажувальному бункері (джерело №4); зерноочисній машині (джерело №5).

Акт перевірки підписаний технічним директором ТОВ «Віденська кава» ОСОБА_5, який у розділі VIII акту виклав зауваження щодо проведеної перевірки, зокрема, зазначив, що акт складений безпідставно, оскільки питання на гарячій лінії анульовані 13.12.2017.

За наслідками перевірки Державною екологічною інспекцією у Львівській області видано відповідачу припис №412-03 від 21.12.2017, яким зобовязано ТОВ «Віденська кава» провести інвентаризацію джерел викидів та отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, які не вказані у дозволі №-57(т. 1, а.с. 187-188).

В матеріалах справи наявна копія довіреності від 06.12.2017 №470, видана ОСОБА_5 генеральним директором ТОВ «Віденська кава» ОСОБА_6, на підписання від його імені документів в Державній екологічній інспекції у Львівській області. Довіреність видана строком до 31.12. 2017 (том 1,а.с. 191).

З 16.02.2018 по 19.02.2018 Державною екологічною інспекцією у Львівській області проведено позапланову перевірку виконання припису №412-03 від 21.12.2017 щодо усунення недоліків та порушень, виявлених під час перевірки, проведеної з 07.12.2017 по 20.12.2017.

За результатами вказаної перевірки складено акт №81/03/109, згідно з яким не виконано вимоги припису №412-03 від 21.12.2017 щодо проведення інвентаризації джерел викидів та отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, які не зазначені в дозволі №-57 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (том 1,а.с.31-33).

Вказаний акт підписаний технічним директором ТОВ «Віденська кава» ОСОБА_5

Приписом від 19.02.2018 №38-03 інспекція зобовязала ТОВ «Віденська кава» провести до 19.05.2018 інвентаризацію джерел викидів та отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, які не зазначені в дозволі №-57 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (том 1,а.с. 34).

Крім того, у звязку з невиконанням припису №412-03 від 21.12.2017 екологічною інспекцією складено протокол про адміністративне правопорушення №010436 від 20.02.2018 та винесено постанову №55-03 від 20.02.2018 щодо накладення на гр. ОСОБА_5 як технічного директора ТОВ «Віденська кава» штрафу у розмірі 680,00 грн (том 1,а.с. 54-55).

В матеріалах справи наявна копія квитанції від 21.02.2018 №1528/602 про сплату вказаного штрафу (том 1,а.с. 56).

З 18.06.2018 по 19.06.2018 екологічною інспекцією проведено позапланову перевірку виконання відповідачем припису №38-03 від 19.02.2018, результати якої оформлені актом №342/03/516 (том 3,а.с.35-39).

Перевіркою встановлено виконання вимог зазначеного припису. Зокрема, в ході перевірки відповідачем було представлено інспекції дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-174 від 26.04.2018. Дозвіл видано Департаментом екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації. У відповідності до отриманого дозволу підприємству відповідача дозволено здійснювати викиди в атмосферне повітря з 14 стаціонарних джерел.

З акту також вбачається, що Державною екологічною інспекцією було надіслано відповідачу вимогу в термін до 15:00 год. 19.06.2018 надати довідку про фактичний час роботи джерел викиду, які без дозволу здійснювали викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме з моменту експлуатації джерел до 25.04.2018( до отримання нового дозволу) .

Як зазначено в акті, на виконання вказаної вимоги ТОВ «Віденська кава» надало довідку №179 від 19.06.2019 щодо фактичного часу роботи джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Акт перевірки від 19.06.2018 від імені керівника відповідача підписаний технічним директором ТОВ «Віденська кава» ОСОБА_5 із зазначенням «згідно з довіреністю №180 від 19.06.2018».

Відповідно до доручення №180 від 19.06.2018, виданого ОСОБА_5 генеральним директором ТОВ « Віденська кава» ОСОБА_6, він надав право та доручив ОСОБА_5 підписувати від його імені документи в Державній екологічній інспекції у Львівській області (том 1.а.с. 120).

Копія дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-174 від 26.04.2018 надана суду та міститься в матеріалах справи (том 1,а.с. 58).

Згідно з листом ТОВ «Віденська кава» №179 від 19.06.2018 «Щодо надання інформації», який від імені генерального директора ОСОБА_6 підписаний технічним директором ТОВ «Віденська кава» ОСОБА_5В.( т.1, а.с.57), час роботи обладнання, з якого здійснювалися викиди джерел забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу, з моменту вводу в експлуатацію по 25.04.2018 становить, зокрема:

-газова обжарка кави DR-100 (джерело №4) 4032год, термін експлуатації з 01.01.2016 по 25.04.2018;

-бункер для смаження кави на газовій обжарці DR-100 (джерело №5) 4032год, термін експлуатації з 01.01.2016 по 25.04.2018;

-твердопаливний котел «Логіка (джерело№8) 10080год, термін експлуатації з 04.01.2013 по 25.04.2018;

-електрична обжарка кави PROBAT 3.0 (джерело №9) 2016год, термін експлуатації з 01.01.2012 по 25.04.2018;

- змішувач кави FLU-10 (джерело №10) 4032год , термін експлуатації з 01.06.2016 по 25.04.2018;

-твердопаливний котел потужністю 45 кВТ ( джерело №11), встановлений на території підприємства 2016год, термін експлуатації з 01.01.2016 по 25.04.2018.

Як вбачається з розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря ТОВ «Віденська кава» на обєкті за адресою м. Львів, вул. Шевченка,317а, інспекція здійснила нарахування збитків у розмірі 133 144.28грн відповідно до Методики наднормативних викидів забруднюючих речовин в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.12.2008 №639, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 21.01.2009 за №48/16064, зі змінами, внесеними наказом Міністерства екології та природних ресурсів №548 від 28.12.2016 (далі - Методика), на підставі Звіту інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря ТОВ «Віденська кава», наданого ТОВ «Моноліт Еко» (т.1, а.с. 221-223), з урахуванням фактичного часу роботи обладнання, з якого здійснювалися викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу, вказаного у листі відповідача №179 від 19.06.2018, а саме: з моменту вводу обладнання в експлуатацію по 25.04.2018 ( до отримання дозволу на викиди) (том 1, а.с. 40-41; том 2, а.с. 109-111 ).

Нарахування збитків проведено щодо наступних джерел викидів :

-газова обжарка кави DR-100, димова труба (джерело №4);

-паливна, котел «Логіка», димова труба (джерело №8);

-твердопаливний котел, димова труба (джерело №11);

-смаження кави, труба (джерело №5);

-електрична обжарка кави, труба (джерело№9);

-змішувач кави, вентиляційна система (джерело №10).

Розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерел викидів забруднюючих речовин, віднесених до інших і на які не встановлені нормативи граничнодопустимих викидів відповідно до законодавства( для джерел викидів №4, №8, №11), проведено за формулою (3) Методики.

Розрахунок маси наднормативного викиду газоподібної забруднюючої речовини в атмосферне повітря від паливовикористовувального обладнання ( у продуктах горіння) для джерел №5, №8, №9, №10, №11 (речовини у вигляді суспендованих твердих частинок, недиференційованих за складом) проведено за формулою (5) Методики.

Розрахунок розміру збитків здійснено відповідно до п. 4.1 розділу 4 Методики за формулою (12), із застосуванням даних прямих інструментальних вимірів на стаціонарних постах за 2017 рік, наданих Львівським регіональним центром з гідрометеорології( лист від 17.01.2018 №30-09/04).

07.07.2018 Державна екологічна інспекція у Львівській області надіслала ТОВ «Віденська кава» претензію №68 про сплату збитків у розмірі 133 144,28грн (том 1,а.с. 51).

ТОВ «Віденська кава» листом від 27.07.2018 №205 «Про відкликання листа «Щодо надання інформації» повідомило, що підпис на листі від 19.06.2018 №179 «Щодо надання інформації» не належить ОСОБА_6К, а іншій особі технічному директору ОСОБА_5 Крім того, зазначено, що інформація, викладена у листі, не відповідає дійсності, оскільки частина обладнання не експлуатувалась, а частина перебувала у ремонті (том 1,а.с. 111).

Листом №215 від 06.08.2018 відповідач відхилив претензію інспекції, посилаючись, зокрема, на те, що ТОВ «Віденська кава» відкликало лист від 19.06.2018 №179 про надання інформації (том 1.а.с. 52).

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Частиною 1 статті 40 вказаного закону встановлено, що використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Статтею 153 Господарського кодексу України встановлений обов'язок суб'єктів господарювання при здійсненні господарської діяльності здійснювати заходи щодо своєчасного відтворення і запобігання псуванню, забрудненню, засміченню та виснаженню природних ресурсів, не допускати зниження їх якості у процесі господарювання.

Згідно зі ст. 31 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" з метою встановлення комплексу обов'язкових норм, правил, вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки проводяться екологічна стандартизація і нормування.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів.

Згідно з статтею 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів.

Відповідно до вимог статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання відповідного дозволу.

Єдиний механізм проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами встановлений Порядком проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 302.

Пунктом 2 вказаного порядку передбачено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб'єкт господарювання1) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, зокрема актами перевірок Держекоінспекції у Львівській області, здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відповідача без відповідного дозволу, що є порушенням вимог ст.ст. 10, 11 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря».

Вказане порушення відповідач усунув 26.04.2018, отримавши дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-174 від 26.04.2018, копія якого надана суду.

Згідно з ст. 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" відповідальність за порушення законодавства про охорону атмосферного повітря несуть особи, зокрема, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів влади відповідно до Закону.

Відповідно до статті 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

За приписами ст.ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Заявлені до стягнення збитки в сумі 133 144,28грн нараховані відповідно до Методики наднормативних викидів забруднюючих речовин в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.12.2008 №639, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 21.01.2009 за №48/16064, зі змінами, внесеними наказом Міністерства екології та природних ресурсів №548 від 28.12.2016.

Згідно з п.п. 2.1.2 п.2.1 Методики(в редакції, чинній з 21.02.2017) наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, включаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне винне діяння особи, яка заподіяла шкоду. Для відшкодування заподіяної шкоди необхідно довести такі факти, як неправомірність поведінки особи, вина заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

При вирішенні спору суд першої інстанції встановив факт вчинення відповідачем правопорушення, яке полягало у відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з окремих стаціонарних джерел, що не заперечується самим відповідачем, однак відмовив у задоволенні позову, дійшовши висновку, що розрахунок збитків проведений на підставі непідтверджених та недостовірних даних та з порушенням вимог Методики.

Суд першої інстанції погодився з доводами відповідача про те, що лист відповідача від 19.06.2018 №179, в якому вказаний фактичний час роботи обладнання (джерел викидів) без дозволу, підписаний неуповноваженою особою відповідача ОСОБА_5, зазначивши, що відповідач в особі генерального директора ОСОБА_6 листом від 27.07.2018 №205 відкликав лист про надання інформації від 19.06.2018, та повідомив, що зміст відкликаного листа не відповідає дійсності та волі відповідача.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відповідно до наказу №3 від 03.01.2017 ОСОБА_5 є відповідальним за природоохоронну роботу на ТОВ «Віденська кава», про що вказано у нотаріально завіреній заяві свідка ОСОБА_5В.( т.1, а.с. 237), генеральним директором ТОВ «Віденська кава» ОСОБА_6 були видані ОСОБА_5 довіреності №470 від 06.12.2017, №180 від 19.06.2018 на підписання від його імені документів в Державній екологічній інспекції у Львівській області, які суд залишив поза увагою.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 є відповідальним за охорону навколишнього середовища на підприємстві відповідача, відтак саме він є уповноваженою особою надавати інформацію інспекції щодо часу роботи джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Посилання відповідача та суду на лист відповідача від 27.07.2018 №205 про відкликання листа від 19.06.2018 №179 та про несхвалення ТОВ «Віденська кава» дій неуповноваженої особи ОСОБА_5 щодо подання від імені товариства інформації про час роботи джерел викиду без відповідного дозволу і що така інформація є недостовірною апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки відповідач не надав інших відомостей на спростування вказаної в листі від 19.06.2018 інформації.

Відповідно до пункту 3.11 Методики в редакції, чинній з 27.02.2017, час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту вчинення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Отже, висновки суду про невідповідність розрахунку збитків пункту 3.11 Методики є помилковими, оскільки нарахування збитків проводиться не з моменту виявлення порушення, як вказав суд першої інстанції, а з моменту вчинення порушення. Оскільки у відповідача був відсутній дозвіл на викиди з моменту введення в експлуатацію обладнання (джерел викидів, вказаних у розрахунку), то саме з цього моменту нараховуються збитки.

Щодо посилань суду та відповідача на те, що на момент початку перевірки (07.12.2017) джерела викидів № 4 та №5( газова обжарка кави DR-100 та бункер для смаження кави на газовій обжарці DR-100) знаходилися на ремонті, апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що час перебування на ремонті названих джерел викидів включений до часу їх фактичної роботи, який визначений самим відповідачем та вказаний в його листі від 19.06.2018. Відтак відповідач не спростував правомірності використання даних щодо часу роботи джерел викидів при нарахуванні збитків, вказаних у цьому листі.

Поряд з тим, суд першої інстанції вказав, що рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 02.08.2018 у справі №826/3820/18, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2018, визнаний протиправним та нечинним наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.12.2008 №639 «Про затвердження Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин атмосферне повітря», відповідно до якої нараховані збитки, заявлені до стягнення даній справі.

Згідно з ч. 2 ст.265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним.

Частиною 2 статті 255 КАС України встановлено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З огляду на те, що на момент виникнення спірних правовідносин наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.12.2008 №639 був чинним, відтак була чинною Методика, то визначення розміру збитків відповідно до вказаної Методики є правомірним.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами скаржника та вважає, що внаслідок вчинення відповідачем правопорушення у природоохоронній сфері, яке полягало у здійсненні ним своєї господарської діяльності, повязаної з викидами забруднюючих речовин стаціонарними джерелами в атмосферне повітря, без отримання відповідного дозволу, були завдані збитки у розмірі 133 144,28грн, які в силу закону відповідач повинен відшкодувати у повному обсязі.

Відтак апеляційний суд вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції про відмову в позові - неправомірним.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що внаслідок неповного зясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в позові. Отже, рішення суду першої інстанції належить скасувати, прийняти нове, яким позов задоволити.

Судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції та перегляд рішення апеляційним судом на підставі ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області від 15.02.2019 №05/2-327вих.19 задоволити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 29.01.2019 у справі № 914/1866/18 скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віденська кава», ідент. код: 14344944, місцезнаходження: 79069, Львівська обл., м. Львів, вул. Шевченка, 317 А, на користь Львівської міської ради, ідент. код: 04055896, місцезнаходження: 79008, Львівська обл., м. Львів, пл.Ринок,1, на розподільчий казначейський рахунок зведеного бюджету №3007, відкритий в УК у Шевченківському районі м. Львова (за кодом класифікації доходів бюджету 24062100, МФО 899998, ідент. код: 38007662) 133 144,28грн збитків.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віденська кава», ідент. код: 14344944, місцезнаходження: 79069, Львівська обл., м. Львів, вул. Шевченка, 317 А, на користь Прокуратури Львівської області, ідент. код: 02910031, місцезнаходження: 79005, Львівська обл., м. Львів, проспект Шевченка, 17/19 (ДКСУ м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок - 0774,класифікація видатків бюджету 2800) - 1997,16грн за розгляд справи судом першої інстанції та 2 995,75грн судового збору за перегляд рішення судом апеляційної інстанції.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у строки та в порядку, визначені ст. ст. 286-291 ГПК України.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 26.04.2019.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя О.І. Матущак

Суддя О.Л. Мирутенко