УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Київ

02.05.2019Справа № 910/1011/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., розглянувши матеріали заяви Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю про забезпечення позову у справі №910/1011/19 за позовом Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парадай-3», Державного підприємства «СЕТАМ», Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова Михайла Юрійовича про визнання недійсним результатів прилюдних торгів, без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парадай-3», Державного підприємства «СЕТАМ», Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова Михайла Юрійовича про визнання недійсним результатів прилюдних торгів, проведених Державним підприємством «СЕТАМ» 30.11.2018:

- з реалізації предмету іпотеки: нежитлового приміщення № 145, загальною площею 1137,80 кв. м., що заходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 49а, оформлені протоколом № 373137;

- з реалізації предмету іпотеки: групи приміщень № 151, загальною площею 688,90 кв. м., що заходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 49а, оформлені протоколом № 373136;

- з реалізації предмету іпотеки: групи приміщень № 153, загальною площею 960,70 кв. м., що заходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 49а, оформлені протоколом № 373132.

Вказані вимоги обґрунтовані тим, що визначена вартість майна, яке реалізовувалось є суттєво заниженою та відмінною від ринкової, а також при реалізації майна допущено порушення п.п.5, 8 розділу ІІІ Порядку реалізації арештованого майна.

Також, позивачем заявлено похідні вимоги про:

- визнання недійсним Акту № 55614244 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 11.12.2018;

- визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення № 145, загальною площею 1137,80 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 49А, що видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потаповим Михайлом Юрійовичем;

- скасування держаної реєстрації права власності ТОВ «Парадай-3» на нежитлове приміщення № 145, загальною площею 1137,80 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 49А.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.01.2019 позовну заяву Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «Парадай-3», Державного підприємства «СЕТАМ», Відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Потапова Михайла Юрійовича про визнання недійсним результатів прилюдних торгів повернуто без розгляду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 у справі №910/1011/19, апеляційну скаргу Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю на ухвалу господарського суду міста Києва від 31.01.2019 у справі №910/1011/19 задоволено, ухвалу господарського міста Києва від 31.01.2019 у справі №910/1011/19 скасовано, матеріали справи №910/1011/19 передано на розгляд до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.05.2019 позовну заяву Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Разом з тим, 26.04.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю надійшла заява про забезпечення позову в якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: групу приміщень №151, загальною площею 688,90 кв. м., що заходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 49а, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00 та заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та будь-яким іншим суб'єктам реєстрації прав на нерухоме майно, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, державним та приватним нотаріусам, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна: нежитлового приміщення - групи приміщень №151, загальною площею 688,90 кв. м., що заходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 49а, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00.

Заява обґрунтована тим, що на думку позивача існує реальна загроза ускладнення виконання рішення суду у даній справі, оскільки на думку заявника існує реальна загроза переоформлення відповідачами права власності на спірний об'єкт нерухомого майна, його обтяження. Заявник стверджує, що вжиття заходів забезпечення позову дозволять зменшити ризик відчуження спірного майна третім особам, передачі його в іпотеку та знизить ризики пов'язані з самовільним переплануванням нерухомого майна та як, наслідок зниження його вартості або знищення.

02.05.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю надійшла заява про долучення доказів до заяви про забезпечення позову.

Розглянувши заяву Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Так, обґрунтовуючи подану заяву заявник посилається на те, що на думку останнього існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення у даній справі у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних доказів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом зазначається, що в поданій заяві, міститься лише посилання на потенційне порушення прав заявника, при цьому в заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову. Крім того, заявником не надано суду достатніх доказів на підтвердження того, що наразі відповідачем вживаються заходи щодо вчинення будь-яких дій стосовно спірного нерухомого майна, тощо.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Разом з тим, суд зазначає, що предметом позову є визнання недійними результатів прилюдних торгів які відбулися 30.11.2018 та оформлені протоколами електронних торгів №№373137, 373136, 373132 від 30.11.2018 ДП «СЕТАМ» та державної реєстрації права власності ТОВ «Парадай-З».

Проте наразі, матеріали позову не містять доказів того, що спірними протоколами було відчужене майно, зокрема група приміщень №151, загальною площею 688,90 кв. м., що заходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 49а, на яке просить накласти арешт позивач, а відтак, суд приходить до висновку щодо недоведеності позивачем співмірності обраного заходу забезпечення позову із заявленим позовними вимогами.

Також, як вбачається із наявної копії позовної заяви, позивачем не заявлено позовних вимог щодо застосування наслідків визнання недійсними протоколів електронних торгів стосовно нерухомого майна - група приміщень №151, загальною площею 688,90 кв. м., що заходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 49а.

Враховуючи вище зазначене, суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, суд зазначає, що 05.12.2018 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/46475/18, у кримінальному провадженні №0001307, винесено ухвалу про накладення арешту на нерухоме майно, в тому числі і на групу приміщень №151, загальною площею 688,90 кв. м., що заходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 49а. Запис про арешт внесено до Державного реєстру 12.12.2018, номер запису про обтяження - 29403015.

Вказані обставини підтверджуються доданими до матеріалів заяви документами та підтверджуються самим заявником у подвій до суду заяві про забезпечення позову. Доказів стосовно скасування арешту на вказане нерухоме майно матеріали заяви не містять.

Відтак, суд приходить до висновку, що на нерухоме майно, а саме: групу приміщень №151, загальною площею 688,90 кв. м., що заходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 49а, на яке позивач просить накласти арешт, накладено арешт в межах кримінального провадження, який наразі не скасовано.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 960,50 грн. за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - Фірму «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Фірмі «Т.М.М.» - Товариству з обмеженою відповідальністю в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Дата підписання: 02.05.2018.

Суддя Я.В. Маринченко