ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Черкаси справа № 925/1288/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Юхименко О.В. за участю представників: від позивача ОСОБА_1, за довіреністю, від другого відповідача та третьої особи ОСОБА_2, адвокат, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовною заявою Фонду державного майна України до Акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» та до Приватного підприємства «Старк-2», третя особа на стороні другого відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Терра-Будсервіс» про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

до господарського суду Черкаської області з позовом звернувся Фонд державного майна України, у якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 01.07.2003, який укладений між Відкритим акціонерним товариством «Черкаський приладобудівний завод» та Приватним підприємством «Старк-2». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладаючи договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідачами були порушені вимоги законодавства щодо продажу державного майна, яке не підлягало приватизації і відповідно майно державного підприємства не могло бути відчужене третій особі.

13 лютого 2019 року від другого відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому другий відповідач проти позову заперечив повністю, оскільки придбання другим відповідачем нерухомого майна з аукціону відбулося без порушень чинного законодавства, грошові кошти сплачені та право власності на придбане майно зареєстроване покупцем у встановленому законом порядку. Підставами для продажу нерухомого майна були: наказ ФДМУ від 19.08.1998 №25-ПП, протокол №2 загальних зборів акціонерів ВАТ «Черкаський приладобудівний завод» від 17.10.2002, Додаток № 1 до протоколу №2 від 17.10.2002, протоколу №13 засідання Спостережної ради ВАТ «Черкаський приладобудівний завод» від 12.11.2002, протоколу засідання правління ВАТ «Черкаський приладобудівний завод» від 11.11.2002. В загальних зборах акціонерів ВАТ «Черкаський приладобудівний завод», які проводились 17.10.2002 з порядком денним щодо реалізації обєктів нерухомості, де серед інших, була відкрита ділянки 46,5 тис. кв м, брав участь представник Фонду державного майна України ОСОБА_3, за довіреністю №449 від 17.10.2002. ФДМУ є власником 57811292 голосів, що складає 99.4% статутного фонду АТ «Черкаський приладобудівний завод». За результатами проведення засідання спостережної ради ВАТ «Черкаський приладобудівний завод», яке відбулося 12.11.2002, та у якому брав участь представник ФДМУ ОСОБА_3 було погоджено продаж майна підприємства товарною біржею через біржового посередника ЧФ ТБ «Всеукраїнська біржа Hepуxoмocті» майно, згідно з додатком №1 до протоколу загальних зборів акціонерів від 17.10.2002. З питання реалізації обєктів, у тому числі, відкритої ділянки 46,5 тис. кв. м, голосували «за» 57918912 голосів, представник ФДМУ також голосував «за». ВАТ «Черкаський приладобудівний завод» у 2003 році звернувся з листом до представника Черкаської філії товарної бiржi, відповідно до якого просив виставити на торги частину майнового комплексу з вагончиком охорони і асфальтованої площадки загальною площею 4,65 га з початковою вартістю 200000 гривень, у тому числі НДС. ПП «Старк-2» прийняло участь в аукцiонi i придбало згадане вище нерухоме майно. Отже, позивачу - Фонду державного майна України - не тільки було відомо про реалізацію нерухомого майна, а саме ФДМУ приймав рішення, як засновник, який володіє 99,4 % статутного фонду АТ «Черкаський приладобудівний завод», щодо доручення голові правління здійснити реалізацію вказаного майна. Тому, твердження ФДМУ, що про факт існування договору купiвлi-продажу Фонд дізнався з матеріалів справи №925/568/18 за позовом ТОВ «Терра-Будсервіс» до АТ «Черкаський приладобудівний завод» про визнання права на оформлення в оренду (власність) земельної ділянки не вiдповiдає дійсності. Оскільки, ФДМ України, як головний акціонер ВАТ «Черкаський приладобудівний завод», приймав участь у загальних зборах акціонерів ВАТ «Черкаський приладобудівний завод», з питань реалізації обєктів в тому числі відкритої ділянки 46,5 тис. кв. м, то йому було достовірно відомо про укладення спірного договору. Отже, спірний договір укладений 01.07.2003, а загальний строк позовної давності встановлений у три роки, тому ФДМУ мав звернутися з даним позовом лише до 01.07.2006. Позивач пропустив строк позовної давності більше як на 12 років отже, у задоволенні позову ФДМУ слід відмовити у звязку із сплином позовної давності. На день розгляду справи нерухоме майно: огорожна споруда П-1, площадки ІІ,ІІІ, огорожа №4 та частина огорожі №6 перебуває у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Будсервіс».

21.02.2019 через канцелярію надійшли письмові пояснення третьої особи, у яких її представник вважає, що у позові ФДМУ слід відмовити, ТОВ «Терра Будсервіс» є власником нежитлової будівлі охоронної споруди літ. П-1, площадки ІІ, ІІІ, огорожа 4, 7 розташованої за адресою м. Черкаси, вул.30 років Перемоги,19/1. Право власності за ТОВ «Терра Будсервіс» було зареєстроване на підставі акту №1 приймання-передачі майна переданого учасником ТОВ «Терра Будсервіс» до статутного капіталу товариства від 18.08.2016. Згідно договору купівлі-продажу від 01.07.2003 ПП «Старк-2» було придбано з аукціону у ВАТ «Черкаський приладобудівний завод» нерухоме майно, а саме: охоронної споруди П-1, площадки ІІ, ІІІ, огорожа №4 та частина огорожі №6, що знаходяться за адресою м. Черкаси, вул.30 років Перемоги, 5/1. На підставі наказу №393 Управління містобудування та архітектури Черкаського виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.03.2005 було змінено адресу на вул. 30 років Перемоги буд.19/1, м.Черкаси. Також при проведенні інвентаризації частині огорожі №6 було надано №7. ТОВ «Терра Будсервіс» повністю підтримало позицію ПП «Старк-2» та просить у позові ФДМУ відмовити, оскільки позов поданий після спливу позовної давності, а позивач пропустив строк позовної давності більше як на 12 років.

У відповіді на відзив, який надійшов до суду 18.03.2019 позивач зазначив, що наказ ФДМУ від 19.08.1998 №25-ПП «Про затвердження плану приватизації майна Державного підприємства «Черкаський приладобудівний завод» було лише затверджено план приватизації майна державного підприємства та припинено діяльність комісії з приватизації державного майна підприємства і ніяким чином не передбачалося продажу майна ВАТ «Черкаський приладобудівний завод». Крім того, суду зазначений наказ надано без додатку, тобто самого плану приватизації майна «Черкаський приладобудівний завод» отже, наказ ФДМУ від 19.08.1998 №25-ПП не є доказом, який має значення для вирішення справи у розумінні ч.1 ст. 73 ГПК України, оскільки не встановлює наявність обставин (фактів), на які у своєму відзиві посилається ПП «Старк-2», зокрема, що зазначений наказ є однією з підстав для продажу нерухомого майна. Щодо застосування строків позовної давності, то ПП «Старк-2», не навів жодного аргументу та не надав жодного доказу, яким би підтвердив обізнаність Фонду чи докази направлення Фонду копії договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01.07.2003, крім участі представника Фонду у загальних зборах та спостережній раді товариства. Участь представника Фонду у загальних зборах та спостережній раді товариства була забезпечена виключно як акціонера, а не як представника центрального органу виконавчої влади зі спеціальним статусом. Заяву про сплив позовної давності другим відповідачем викладена у відзиві на позов, що суперечить вимогам ч.3 ст. 267 ЦК України. Про існування договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме частини комплексу ділянки №2 за адресою: м.Черкаси, вул. 30 років Перемоги, 5/1, яка складається з площадки ІІ, ІІІ; охоронної споруди П-1, огорожі №4 та огорожі №6, який укладений 01.07.2003 з ПП «Старк-2», Фонду стало відомо лише з матеріалів справи №925/568/18, а тому строки позовної давності не пропущено.

Перший відповідач (його представник), відзиву на позов у визначений судом строк не надав, у судове засідання не зявився не повідомивши про причини. У матеріалах справи є поштове повідомлення про отримання уповноваженим представником першого відповідача ухвали суду, що свідчить про обізнаність учасника справи про розгляд спору судом. Згідно з положеннями частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. А відповідно до частини 9 статті 165 цього Кодексу у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 17.04.2019 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши доводи та пояснення представників позивача, другого відповідача та третьої особи, дослідивши наявні в справі матеріали, судом встановлено, що Фонд державного майна України є акціонером Акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» та володіє 99,4554% акцій цього товариства, що підтверджується обмеженою випискою про стан рахунку в цінних паперах на 09.10.2018 (а.с.19). Відповідно до ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань розмір внеску Фонду державного майна України до статутного фонду товариства становить 14531970,00 грн. Наказом Фонду державного майна України від 19.08.1998 №25-ПП затверджений план приватизації майна державного підприємства «Черкаський приладобудівний завод» та припинена діяльність комісії з приватизації державного майна підприємства «Черкаський приладобудівний завод», яка створена наказом ФДМУ від 23.09.97 №36-ПК. На Директора департаменту сертифікаційної приватизації покладено обовязок із продажу акцій, у строки які визначені у плані приватизації підприємства.

17.10.2002 відбулися загальні збори акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» (правонаступник АТ «Черкаський приладобудівний завод»), які оформлені протоколом №2. Для участі у загальних зборах, серед інших, зареєстровано Фонд державного майна України (далі ФДМ України), в особі представника фонду довіреністю №449 від 17.10.2002 ОСОБА_3 Як акціонер товариства ФДМ України володів 57811292 голосами, що на час проведення загальних зборів складало 99,46% статутного фонду товариства. Для участі у загальних зборах також було зареєстровано працівників товариства, які були власниками акцій, що становило 107620 голосів та складало 0,19% статутного фонду товариства. Загальна кількість учасників, які володіють 99,7% акцій товариства прийняли участь у загальних зборах товариства. Порядок денний загальних зборів товариства, серед інших питань, включав пункт 4: Реалізація обєктів в першу чергу, а саме обєкти: незавершене будівництво профілакторію, незавершене будівництво житлових будинків, учбове містечко, відкрита земельна ділянка 46,5 тис.м кв. За результатами підрахунку голосів при голосуванні з цього питання голосували 57918912 голосів, «за» проголосувало 57918912, проти 0 голосів, утрималися 0 голосів. Тобто, рішення прийняте одноголосно. У Додатку №1 до протоколу №2 від 17.10.2002 зазначений перелік обєктів, що підлягають реалізації, у пункті 3 якого вказана і земельна ділянка 46,5 тис м кв.

11.11.2002 було проведено засідання правління ВАТ «Черкаський приладобудівний завод», яке оформлене протоколом №63. У протоколі зазначено, що для поповнення обігових коштів та виплати заробітної плати загальними зборами 17.10.2002 було прийнято рішення про продаж нерухомого майна, у тому числі і згідно Додатку №1, №2 до протоколу загальних зборів, а також погоджено питання щодо виставлення на торги біржі через біржового посередника ЧФ ТБ «Всеукраїнська біржа нерухомості» цих обєктів. 12.11.2002 відбулося засідання Спостережної ради ВАТ «Черкаський приладобудівний завод», яке оформлене протоколом №13. На засіданні були присутні: голова спостережної ради ОСОБА_4 Мінпромполітика, члени спостережної ради: ОСОБА_3 ФДМ України, ОСОБА_5 - облдержадміністрація, ОСОБА_6 ВАТ «Черкаський приладобудівний завод». Спостережна рада ухвалила затвердити рішення правління ВАТ «Черкаський приладобудівний завод» від 11.11.2002 №63 щодо виставлення на торги біржі через свого посередника ЧФ ТБ «Всеукраїнська біржа нерухомості» майно, серед якого і нерухоме майно згідно додатків №1 та №2 до протоколу загальних зборів акціонерів від 17.10.2002. Реалізацію майна доручено здійснювати голові правління ОСОБА_7

Головою правління до ТДВ «Март» був направлений лист №50-135, у якому посилаючись на договір №23/1/02/131 від 16.05.2002, останній просив виставити на торги частину майнового комплексу з вагончиком охорони і асфальтовою площадкою загальною площею 4,65 га з початковою вартістю 200000 грн (у т.ч. ПДВ) (а.с.103). 30.05.2003 у газеті «Черкаський край» №42 ЧФ ТБ «Всеукраїнська біржа нерухомості» було опубліковане повідомлення про проведення аукціону (біржових торгів) із продажу майна ВАТ «Черкаський приладобудівний завод» серед якого і автостоянка з охоронною спорудою та асфальтовим замощенням, земельна ділянка площею 4,65 га, що знаходиться за адресою: м.Черкаси, вул.30 років Перемоги, 5/1 (а.с.111-112).

01.07.2003 між Товариством з додатковою відповідальністю «Март», згідно з угодою на брокерське обслуговування №23-1/02/131 від 16.05.2002 та від імені та в інтересах ВАТ «Черкаський приладобудівний завод» (Продавець) та Приватним підприємством «Старк-2» (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець продав і зобовязався передати у власність Покупця частину комплексу ділянки №2 за адресою: м.Черкаси, вул.30 років Перемоги, 5/1, що належить Продавцю на праві власності, та частку в праві власності на спільні інженерні комунікації (мережі) цього комплексу будівель. Обєктом купівлі-продажу є площадки ІІ, ІІІ, охоронна споруда П-1; огорожа №4 та частина огорожі №6. Продаж обєкта проводиться відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 17.10.2002 (протокол №2), рішення Правління від 11.11.2002 (протокол №13), рішення Спостережної ради від 12.11.2002 (протокол №13) та угоди між Продавцем та ТДВ «Март» від 16.05.2002 №23-1/02/131. Обєкт належить Продавцю на підставі наказу ФДМУ від 11.09.1998 №40-АТ, що підтверджено витягом №660587 про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого 29.05.2003 Комунальним підприємством «Черкаське ОБТІ». Обєкт зареєстрований у КП «Черкаське ОБТІ» записаний у реєстраційну книгу №20 за реєстрованим номером 1655 (пункти 1.3,1.4 договору). Відповідно до протоколу аукціону №3/1 від 01.07.2003 обєкт продано за 166666,67 грн та ПДВ 33333,33 грн, разом 200000,00 грн (пункт 1.5 договору). Передача права власності на обєкт сторонами встановлена розділом 2 договору, відповідно до якого обєкт переходить у власність Покупця після повної сплати ціни продажу обєкта про що сторони зобовязуються протягом трьох робочих днів після оплати підписати акт звірки взаєморозрахунків та приймання-передачі майна у власність (пункт 2.1 договору).

У додатку до договору доданий план земельної ділянки за адресою: м.Черкаси, вул.30 років Перемоги, 5/1, у якому зазначено, що земельна ділянка (орієнтовна площа 4,65 га) переходить до Приватного підприємства «Старк-2» у користування Договір підписаний біржовим посередником ТДВ «Март», ПП «Старк-2» та ВАТ «Черкаський приладобудівний завод» та скріплений їх печатками. Договір купівлі-продажу зареєстрований на товарній біржі «Всеукраїнська біржа нерухомості» (Черкаська філія), реєстраційний номер 35-1.

23.07.2003 між Продавцем та Покупцем був складений та підписаний акт звіряння взаєморозрахунків та приймання-передачі майна, відповідно до якого у власність Покупця передано частину комплексу ділянки №2, а саме: площадки ІІ, ІІІ, охоронну споруду П-1, огорожу №4 та частину огорожі №6 за адресою: м.Черкаси, вул.30 років Перемоги, 5/1.

Наказом №393 від 17.03.2005 №175/14-2 Управління містобудування та архітектури з метою упорядкування нумерації будинків та споруд та території міст, згідно з рішенням міськвиконкому №519 від 22.08.2002»Про присвоєння та зміну нумерації будинків та споруд на території м.Черкаси», споруді (літ, П-1) з площадками ІІ і ІІІ надано порядковий вуличний знак №19/1 по вул.30 річчя Перемоги.

Судом також встановлено, що 14.09.2010 громадянин ОСОБА_8 (Продавець) та громадянин ОСОБА_9 (Покупець) уклали договір купівлі-продажу, відповідно до якого Продавець передав у власність Покупця нежитлову будівлю охоронної споруди літ. П-1, площею 29,9 кв м; площадки ІІ, ІІІ; огорожа 4 та 7, які знаходяться за адресою: м.Черкаси, вул.30 років Перемоги, 19/1. Обєкт належить Продавцеві на підставі рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 12.05.2010 по справі №2-3295/2010 та зареєстрований у Комунальному підприємстві «Черкаське обєднане бюро технічної інвентаризації 15.06.2010 за реєстраційним номером 30695075. Відповідно до відомостей, викладених у витязі з реєстру прав власності на нерухоме майно, ринкова вартість обєкта становить 200000,00 грн. Відчужуваний обєкт розташований на земельній ділянці площею 4,5796 гектарів. Кадастровий номер :05:037:0018, :05:037:0019, :05:037:0020.

Відповідно до акту приймання-передачі майна №1, ОСОБА_9 передав до статутного капіталу майно на загальну суму 160969,00 грн, а саме: нежитлову будівлю охоронної споруди (П-1, площадки ІІ, ІІІ, огорожа 4,7) загальною площею 29,9 кв. м, що розташована за адресою: вул.30 річчя Перемоги, буд 19/1, м.Черкаси. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, обєкт нерухомого майна: нежитлова будівля охоронної споруди, П-1, площадки ІІ, ІІІ, огорожа 4,7 за адресою вул.30 річчя Перемоги, буд 19/1, м.Черкаси на праві приватної власності належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Терра Будсервіс».

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, з підстав невідповідності цього правочину законодавству та з метою захисту права власності на майно, що вибуло з власності держави поза волею уповноваженого органу. Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Засади захисту права власності визначені у статті 386 ЦК України, якою визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. А Глава 29 ЦК України визначає способи захисту прав власника.

Судом встановлено, що наказом ФДМ України від 19.08.1998 №25-ПП «Про затвердження плану приватизації майна Державного підприємства «Черкаський приладобудівний завод» було затверджено план приватизації майна державного підприємства та припинено діяльність комісії з приватизації державного майна підприємства. Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Акціонерне товариство «Черкаський приладобудівний завод» є акціонерним товариством, засновником якого є юридична особа Фонд Державного майна України, з розміром статутного внеску 14531970,00 грн, формування якого закінчено 28.09.1998, органом управління товариства є Загальні збори, виконавчим Дирекція. Отже, з огляду на наведені докази, суд прийшов до висновку, що державне підприємство «Черкаський приладобудівний завод» внаслідок проведення приватизації у 1998 році було перетворене у Відкрите акціонерне товариство «Черкаський приладобудівний завод» (зараз Акціонерне товариство) є юридичною особою та субєктом підприємницької діяльності. Власником більше 90 відсотків акцій є держава в особі ФДМ України.

На час проведення перетворення державного підприємства в акціонерне товариство, визначення поняття і видів господарських товариств, правила їх створення, діяльності, а також права і обов'язки їх учасників та засновників були урегульовано Законом України «Про господарські товариства» (далі Закон в редакції на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до статті 1 якого, господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами за цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства. Товариство набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації. Товариства підлягають державній реєстрації в порядку, встановленому законом (стаття 6 Закону). Акціонерним визнається товариство, яке має статутний (складений) капітал, поділений на визначену кількість акцій рівної номінальної вартості (стаття 24 Закону).

Вищим органом акціонерного товариства згідно з положеннями статті 41 Закону є загальні збори товариства. У загальних зборах мають право брати участь усі акціонери, незалежно від кількості та виду акцій, власниками яких вони є. Акціонери (їх представники), які беруть участь у загальних зборах, реєструються із зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Реєстрація акціонерів (їх представників), які прибули для участі у загальних зборах, здійснюється згідно з реєстром акціонерів у день проведення загальних зборів виконавчим органом акціонерного товариства або реєстратором на підставі укладеного з ним договору. Цей реєстр підписується головою та секретарем зборів. Акціонери, які володіють у сукупності більш як 10 відсотками голосів, та/або Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку можуть призначати своїх представників для контролю за реєстрацією акціонерів для участі у загальних зборах, про що вони до початку реєстрації письмово повідомляють виконавчий орган акціонерного товариства. До компетенції загальних зборів, серед іншого, належить затвердження річних результатів діяльності акціонерного товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів), визначення порядку покриття збитків; затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства. Статутом товариства до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені й інші питання. Загальні збори визнаються правомочними, якщо в них беруть участь акціонери, що мають відповідно до статуту товариства більш як 60 відсотків голосів. Протокол загальних зборів акціонерів підписується головою і секретарем зборів і не пізніш як через три робочих дні після закінчення зборів передається виконавчому органу акціонерного товариства.

Отже, з огляду на наведені правові норми та встановлені судом обставини, на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 17.10.2002 (протокол №2), рішення Правління від 11.11.2002 (протокол №13), рішення Спостережної ради від 12.11.2002 (протокол №13) більшістю голосів було вирішено продати нерухоме майно підприємства з метою поповнення обігових коштів та виплати заробітної плати. Тобто, суд прийшов до висновку, що рішення про відчуження майна акціонерного товариства було прийнято більшістю голосів акціонерів товариства, отже у порядку, що не суперечив вимогам законодавства на час прийняття цього рішення.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, можуть бути визнання правочину недійсним. Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою-третьою, пятою встановлено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 ЦК України).

Обґрунтовуючи невідповідність умов оспорюваного правочину актам цивільного законодавства позивач посилається на пункт 140 Закону України «Про Державну програму приватизації», у якому зазначено, що до виконання плану приватизації (розміщення акцій) ВАТ, щодо яких передбачається закріплення у державній власності пакетів акцій відповідно до розділу VI цієї Програми, або до розміщення акцій у кількості, що становить 75 відсотків загальної кількості акцій ВАТ, цьому товариству та державним органам приватизації забороняється, у тому числі відчужувати майно (необоротні активи), що належить товариству, та здійснювати операції з борговими вимогами та зобов'язаннями (факторинг), якщо на дату укладення відповідної угоди балансова вартість таких активів або зобов'язань перевищує суму, еквівалентну 14000 EUR за курсом, встановленим Національним банком України, або перевищує 10 відсотків підсумку балансу ВАТ.

Як вбачається із змісту наведеної норми Закону, такі обмеження застосовуються у разі не завершення приватизації до виконання плану приватизації, до розміщення акцій ВАТ щодо яких передбачається закріплення у державній власності пакетів акцій. Як вбачається з матеріалів справи застосування цього положення до спірних правовідносин є безпідставним, оскільки судом встановлено, що на час прийняття рішення загальними зборами товариства та укладення оспорюваного правочину, наказом ФДМ України був затверджений план приватизації, тобто приватизація майна була завершена та 99,46 % акцій передані Фонду Державного майна України, які і на час розгляду справі належать позивачу.

Крім того, не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо віднесення Відкритого акціонерне товариство «Черкаський приладобудівний завод» до обєктів права державної власності, що не підлягають приватизації, оскільки Закон України «Про перелік обєктів права державної власності, що не підлягають приватизації», Закони України «Про державну програму приватизації на 1997 рік», «Про державну програму приватизації на 2000-2002 роки» (які містять такі переліки) не містять будь-якої інформації щодо першого відповідача та і не можуть містити, оскільки з 1998 року майно належить товариству (на праві власності або іншого речового права), а позивач здійснює свої корпоративні права щодо діяльності товариства.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності. До основних завдань Фонду державного майна України, згідно зі статтею 4 цього Закону, серед іншого, належать: управління об'єктами державної власності, зокрема корпоративними правами держави у статутних капіталах господарських товариств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію та затверджено план розміщення акцій; товариств, утворених у процесі перетворення (у тому числі шляхом корпоратизації) державних підприємств, що належать до сфери його управління, а також товариств, утворених за участю Фонду державного майна України; захист майнових прав державних підприємств, а також державних пакетів акцій (часток), що належать до сфери управління Фонду державного майна України на території України. Відповідно до частини 3 статті 17 ЦК України орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування здійснюють захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом.

Як зазначено вище, з моменту державної реєстрації господарського товариства, воно набуває прав юридичної особи. Згідно з положеннями статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Згідно з статтею 12 Закону «Про господарські товариства» товариство є власником: майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом. Учасники товариства мають право: а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; в) вийти в установленому порядку з товариства; г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Отже, ФДМ України, як засновник Акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» та як орган, який наділений повноваженнями щодо управління корпоративними правами держави у статутному капіталі господарських товариств, в особі уповноваженого представника приймав участь у Загальних зборах акціонерів товариства, які відбулися 17.11.2002 та голосував за прийняття рішення про відчуження майна товариства, у тому числі і за обєкт оспорюваного договору земельну ділянку 4,64 га (автостоянка з охоронною спорудою та асфальтованим замощенням). Цим же рішенням було погоджено внесення змін до Статуту Товариства, згідно з якими до повноважень Спостережної ради віднесені повноваження з погодження проведення операцій щодо розпорядження нерухомим майном. Вказані повноваження були реалізовані Спостережною радою шляхом прийняття рішення від 12.11.2002, членом якої також був представник ФДМ України.

У господарських відносинах правочин (договір), як правило, вчиняється шляхом складання документа (документів), що визначає (визначають) його зміст і підписується безпосередньо особою, від імені якої він вчинений або іншою особою, яка діє в силу повноважень, заснованих, зокрема, на законі, довіреності, установчих документах. Для вчинення правочинів органи юридичної особи не потребують довіреності, якщо вони діють у межах повноважень, наданих їм законом, інших нормативно-правових актах або установчих документах. Як вбачається із змісту оспорюваного договору з боку Покупця Приватного підприємства «Старк-2» договір підписаний директором, який діяв на підставі Статуту, з боку Продавця - Відкритого акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» - головою правління, а з боку біржового посередника ТДВ «Март» - ОСОБА_10, який діяв на підставі доручення. Тобто, на момент укладення договору у сторін за договором були необхідні повноваження на укладення цього договору та всі необхідні документи для оформлення договору, які б засвідчували його право власності на майно та право на вчинення цього правочину.

В силу положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами, згідно статті 73 цього Кодексу, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, позивачем належними доказами не доведено, що укладення оспорюваного правочину було вчинене поза його волею або з порушенням вимог діючого законодавства, оскільки позивач (його представник) приймав рішення про відчуження майна акціонерного товариства, оскільки був учасником Загальних зборів товариства та погодився на його продаж. Вказане спростовує і той факт, що про укладення оспорюваного договору позивач дізнався тільки у 2018 році iз матеріалів справи №925/568/18 за позовом ТОВ «Терра-Будсервіс» до АТ «Черкаський приладобудівний завод» про визнання права на оформлення в оренду (власність) земельної ділянки, яка розглянута Господарським судом Черкаської області.

Щодо вимоги представника другого відповідача та третьої особи про застосування наслідків пропуску позивачем строку позовної давності, то суд зазначає, що оскільки судом встановлено, що позовні вимоги викладені у позові ФДМ України є недоведеними та необґрунтованими, і суд не встановив порушень Закону, на які посилався позивач у своїй заяві, відтак у позові суд відмовляє по суті без застосування наслідків пропуску позовної давності.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог позивача, судові витрати покладаються на нього та не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане 26.04.2019

Суддя О.І.Кучеренко