ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2019 р. Справа №921/268/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Кордюк Г.Т.

ОСОБА_1

секретар судового засідання Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" за вих. № 28/121-18 від 28.12.2018 (вх. № ЛАГС 01-05/442/19 від 30.02.2019)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.11.2018, (суддя Стадник М.С., повний текст складено 03.12.2018)

у справі № 921/268/18

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (надалі ТзОВ "Енергогазрезерв"), м. Черкаси

до відповідача: приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (надалі ПрАТ "Тернопільгаз"), м. Тернопіль

за участю третьої осіби-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Газсервістрейд" (надалі ТзОВ "Газсервістрейд"), м. Рогатин, Івано-Франківська область

за участю третьої осіби-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державного підприємство "Зарубинський спиртовий завод" (надалі ДП "Зарубинський спиртовий завод"), с. Зарубинці, Збаразький район, Тернопільська область

про зобовязання вчинити дії по відключенню (припиненню) газопостачання споживачу боржнику ДП "Зарубинський спиртовий завод"

за участю учасників справи:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_2 адвокат (довіреність № 03/02 від 02.01.2019)

від третьої особи-1: не зявився

від третьої особи-2: ОСОБА_3 адвокат (довіреність б/н від 22.05.2019)

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ "Енергогазрезерв" звернулось з позовом до ПрАТ "Тернопільгаз" про зобовязання вчинити дії по відключенню (припиненню) газопостачання споживачу боржнику ДП "Зарубинський спиртзавод".

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 20.11.2018 в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд встановив, що припинення газопостачання, як відповідальність за порушення споживачем строку розрахунків за спожитий природний газ, може здійснити тільки діючий постачальник газу, який поставляє такий газ споживачу на підставі укладеного з ним договору на постачання природного газу та в межах строку його дії. Враховуючи, що дія укладеного сторонами договору постачання природного газу №С/215-16 від 01.11.2016 припинилась у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено, а правовідносини сторін щодо розрахунків виникли саме із цього договору, то відповідно суд дійшов висновку, що вимога позивача про зобовязання відповідача припинити газопостачання є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з даним рішенням, ТзОВ "Енергогазрезерв" подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено незаконне рішення, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Зокрема скаржник зазначає, що суд першої інстанції дійшов не вірного висновку щодо ініціювання відключення газопостачання має право лише діючий постачальник чи новий. На думку апелянта, таке право має постачальник, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. Вважає, що підставою для припинення газопостачання є наявна заборгованість у споживача за спожитий газ та укладений між позивачем та відповідачем договір №01/в-2017, оскільки договір постачання природного газу С/215-16 діє до повного виконання сторонами зобовязань, за яким у ДП "Зарубинський спиртовий завод" утворилася перед позивачем заборгованість у сумі 831 761,57 грн. за листопад грудень 2016 року, що підтверджується рішенням суду від 02.08.2017 у справі №921/339/17-г/11, та яка є непогашеною.

Позивач явку уповноваженого представника в судове засідання 02.05.2019 не забезпечив, надіслав заяву № 26/041/19 від 26.04.2019 про розгляд справи без його участі (зареєстроване в канцелярії суду за вх№01-04/2796/19 від 02.05.2019). В попередньому судовому засіданні представник доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Представник відповідача в судовому засідання проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/1913/19 від 25.03.2019), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа-1 письмові пояснення щодо апеляційної скарги не подала, явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Представник третьої особи-2 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/1870/19 від 22.03.2019), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак просить суд залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Західний апеляційний господарський суд, встановив наступне.

03.01.2017 між ТзОВ "Енергогазрезерв" (замовник) та ПАТ "Тернопільгаз" (перейменоване у Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", виконавець) укладено договір №01/в-2017 на проведення робіт з обмеження, відключення та відновлення газопостачання, відповідно до умов якого виконавець здійснює: роботи по відключенню від газопостачання споживачів, які мають заборгованість перед замовником за спожитий природний газ (споживачів-боржників) за письмовим дорученням замовника; роботи по відновленню газопостачання споживачам за письмовим погодженням замовника; обмеження газопостачання споживачам до рівня планових обсягів ("лімітів") поставки газу, підтверджених замовником через Обєднане диспетчерське управління НАК "Нафтогаз України" (ОДУ) (а.с. 13-16 том І).

Виконання, обсяги та терміни виконання робіт по обмеженню, відключенню та відновленню газопостачання здійснюється виконавцем відповідно до Порядку пообєктного припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.06 №1687 (п.п. 1.2, 1.2 договору №01/в-2017).

Відповідно до п. 2.2 договору замовник не менше ніж за 4 (чотири) календарні робочі дні до початку проведення робіт з відключення від газопостачання споживача - боржника надсилає виконавцю по факсимільному звязку письмове доручення на відключення підприємства-боржника від газопостачання та пломбування вхідної запірної арматури (доручення).

Оригінальний примірник кожного такого доручення надсилається замовником на адресу виконавця поштою або передається в інший спосіб (через представника у т.ч.) протягом 5 (пяти) календарних робочих днів від дати його надіслання по факсу, але не пізніше як за 24 години до дня, на який заплановано виконання.

Згідно п. 2.3 договору за результатами роботи щодо кожного доручення виконавець, в залежності від досягнутого результату складає відповідні документи, а саме: - акт на відключення (обмеження) від газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури; - акт на зняття пломб (акт про відновлення).

У пп 3.1.2 п. 3.1 договору передбачено, що замовник зобовязується надавати виконавцю: а) письмові доручення на відключення та пломбування вхідної запірної арматури в строки і на умовах, викладених у п. 2.2 даного договору; б) письмові доручення на зняття пломб та відновлення газопостачання підприємству, яке розрахувалося за спожитий природний газ та послуги з його транспортування, за формою, затвердженою Мінпаливенерго; в) інші матеріали та інформацію, необхідні для виконання вказаних в даному договорі робіт.

Результатом роботи виконавця по даному договору вважається: а) відключення виконавцем від газопостачання за письмовим дорученням замовника; б) відновлення газопостачання споживачу в разі надання замовником письмового доручення за формою, затвердженою Мінпаливенерго (п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 5.2 договору виконавець не несе відповідальності за обґрунтованість рішень замовника, за якими здійснюється припинення постачання природного газу.

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє в частині надання послуг до 31.12.2017, а в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення (п. 9.1 договору).

Отже, відповідно до умов договору, замовник має бути постачальником природного газу боржнику -споживачу.

Договірні відносини між ТзОВ "Енергогазрезерв" (постачальник) та ДП "Зарубинський спиртовий завод" (споживач) підтверджуються укладеним 01.11.2016 договором про постачання природного газу №С/215-16, згідно умов якого постачальник зобовязався поставити природній газ, а споживач зобов'язався прийняти та оплатити його вартість на підставі актів приймання передачі (а.с. 55-63 том І).

Згідно п. 6.1 договору №С/215-16 постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачеві, зокрема, в разі проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором.

Відповідно до п. 10.1 договору № С/215-16, договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2016, а в частині невиконаних зобовязань до повного їх виконання.

На виконання умов договору №С/215-16, ТзОВ "Енергогазрезерв" поставив, а ДП "Зарубинський спиртовий завод" прийняв природній газ у кількості 141,045 тис. м. куб. всього на суму 1 191 939,54 грн., що підтверджується актами приймання - передачі від 30.11.2016 на суму 431 475,59 грн. та від 31.12.2016 на суму 760 463,95 грн, які останній оплатив частково, що стало підставою для звернення позивача до суду. Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2017 у справі №921/399/17-г/11, яке набрало законної сили, підтверджено невиконання грошового зобовязання згідно договору №С/215-16, задоволено позов ТзОВ "Енергогазрезерв" та стягнуто з ДП "Зарубинський спиртовий завод" 816 939,54 грн. заборгованості за поставлений природній газ (а.с. 18-21 том І).

На виконання зазначеного рішення, 19.09.2017 видано наказ, який за поясненням позивача до виконання не предявлявся, так як ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 09.11.2009 у справі №11/Б-1203 порушено провадження у справі про банкрутство ДП "Зарубинський спиртовий завод" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого, зокрема, заборонено стягнення на підставі виконавчих документів.

Ухвалою суду від 31.08.2018 у справі №11/Б-1203 відмовлено у заяві №17/075-18 від 17.07.2018р. ТОВ "Енергогазрезерв" про визнання поточним кредитором відносно Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" (а.с. 67-68, 235-237 том І).

Позивач, відповідно до умов договору №01/в-2017 на проведення робіт з обмеження, відключення та відновлення газопостачання, звернувся до відповідача з дорученням №4 від 25.09.2017 про припинення в примусовому порядку транспортування газу ДП "Зарубинський спиртовий завод" в термін до 9.00 години 02 жовтня 2017 року, у звязку із існуючою заборгованістю за фактично спожитий природний газ у розмірі 831 761,57 грн (а.с. 17 том І).

ПАТ "Тернопільгаз" листом №04/998 від 29.09.2017р. відмовив у виконанні доручення з посиланням на те, що станом на 25.09.2017 та після вказаної дати ТзОВ "Енергогазрезерв" не є постачальником природного газу ДП "Зарубинський спиртовий завод" та не здійснює діяльності з реалізації природного газу безпосередньо вказаному споживачу на підставі укладеного з ним договору, а тому дії з припинення будуть суперечити вимогам Закону України "Про ринок природного газу", "Правилам постачання природного газу", затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2017 та Порядку пообєктного припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення (а.с. 22 том І).

Позивач повторно звернувся до ПАТ "Тернопільгаз" з дорученням (вимогою) №05/101 від 05.10.2017, в якому зазначив, що між ТзОВ "Енергогазрезерв" та боржником ДП "Зарубинський спиртовий завод" існують договірні відносини на підставі договору на постачання природного газу №С/215-16 від 01.11.2016, за яким у останнього є заборгованість у розмірі 831 761,57 грн, що підтверджується рішенням суду від 02.08.2017 у справі №921/339/17-г/11, а тому вимагав у визначений законодавством термін виконати його доручення про припинення газопостачання ДП "Зарубинський спиртовий завод" (а.с. 23-25 том І).

08.11.2017 Збаразьким УЕГГ ПАТ "Тернопільгаз" припинено газопостачання ДП "Зарубинський спиртовий завод", про що складено акт про припинення (обмеження) газопостачання та пломбування вхідної засувної арматури газопроводу (а.с. 26 том І).

ПАТ "Тернопільгаз" листом №03/1180 від 09.11.2017 повідомив позивача про відновлення газопостачання ДП "Зарубинський спиртовий завод", у зв'язку із одержанням претензії №08/18 від 08.11.2017 від ТзОВ "Газсервістрейд", як єдиного постачальника природного газу у 2017р. для ДП "Зарубинський спиртовий завод" на підставі укладеного договору №27/04 на постачання природного газу від 28.04.2016, та погоджених номінацій ПАТ "Укртрансгаз" на 2017р. (а.с. 27-28, 101-102 том І).

Відповідно до умов договору № 27/14 від 28.04.2016 постачальник (ТзОВ "Газсервістрейд") постачає споживачеві (ДП "Зарубинський спиртовий завод") природний газ, а споживач оплачує його вартість (а.с. 226-230 том І).

Договір набуває чинності з дати його підписання і діє в частині постачання газу до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків до повного їх здійснення. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 11.1 п.11.2 договору №27/04).

Договір №27/04 від 28.04.2016 продовжив свою дію на 2017 рік на тих самих умовах відповідно до п. 11.1 договору.

Позивач, вважаючи свої права порушеними, у звязку із невиконанням відповідачем умов договору №01/в-2017 на проведення робіт з відключення газопостачання споживачу боржнику ДП "Зарубинський спиртовий завод", звернувся з позовом до суду про зобовязання вчинити дії щодо припинення газопостачання.

В свою чергу відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оператор ГРМ (ПрАТ "Тернопільгаз") в установленому законом порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на обєкт споживача з дотриманням Правил безпеки системи газопостачання та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, зокрема у випадку подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір про виконання робіт, повязаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання. Для припинення газопостачання необхідна наявність трьох умов: 1/ договору на проведення робіт з обмеження, відключення та відновлення газопостачання, укладеного з оператором ГРМ; 2/ договірних відносин, предметом яких є постачання природного газу; 3/ прострочення виконання зобовязання споживачем по оплаті спожитого природного газу.

На момент звернення ТзОВ "Енергогазрезерв" з дорученням про припинення газопостачання споживачу боржнику ДП "Зарубинський спиртовий завод" (25.09.2017 та 05.10.2017) діючим постачальником газу для останнього є ТзОВ "Газсервістрейд" на підставі договору №27/04 рід 28.04.2016, який є дійсним і не припинявся, тоді як строк дії договору укладеного між ТзОВ "Енергогазрезерв" та ДП "Зарубинський спиртовий завод" закінчився 31.12.2016. Оскільки позивач не є постачальником газу відповідачу, тому відсутні підстави для припинення газопостачання. Крім того, позивач використав своє право на стягнення суми боргу в судовому порядку. При цьому, представник зазначив, що договір постачання природного газу С/215-16 від 01.11.2016 (а.с. 155-156 том І) позивачем також укладено з порушенням умов чинного законодавства, так як на момент укладення даного договору у ДП "Зарубинський спиртовий завод" існувала заборгованість за отриманий природний газ перед діючим постачальником ТзОВ "Газсервістрейд". Просить в позові відмовити.

ДП "Зарубинський спиртовий завод" вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, посилаючись на те, що на даний час єдиним постачальником природного газу для ДП "Зарубинський спиртовий завод" являється ТзОВ "Газсервістрейд" згідно укладеного договору на постачання природного №27/04 від 28.04.2016. Звертає увагу на те, що на момент укладення договору на постачання природного газу із позивачем у ДП "Зарубинський спиртовий завод" існувала заборгованість перед постачальником природного газу ТзОВ "Газсервістрейд" за договором №27/04 від 28.04.2016, про що був повідомлений позивач. Також, представник зазначив, що відключення підприємства від газопостачання призведе до того, що воно фактично припинить свою діяльність, та як не зможе виковувати свої обовязки, крім того це позбавить роботи людей, які працюють на даному підприємстві і отримання ними заробітної плати. Просить в позові відмовити.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Приписами ст. 193 ГК України та ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відносини, що склалися між сторонами, за своєю правовою природою, є такими, що випливають із договору про надання послуг (підряду), укладання та виконання якого регулюються ЦК України, ГК України та спеціальними законодавчими актами: Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015, Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, Порядком пооб'єктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам, крім населення, затверджений постановою КМУ №1687 від 08.12.2006.

За змістом ч.1 ст.1 Закону України "Про ринок природного газу" постачальник природного газу (постачальник) субєкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачання природного газу господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів; споживач фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Аналогічні визначення містяться у Кодексі газорозподільних систем та Правилах постачання природного газу.

Відповідно до п. 5 Правил постачання природного газу, діючий постачальник постачальник природного газу, до Реєстру споживачів якого включений споживач у відповідному періоді постачання; новий постачальник постачальник природного газу, з яким споживач, що має діючого постачальника, уклав договір постачання природного газу та який буде здійснювати постачання природного газу у періоді, наступному після періоду постачання природного газу діючим постачальником.

У пп. 3 п. 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем зазначено, що оператор ГРМ в установленому законом порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на обєкт споживача (у томі числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки системи газопостачання та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, зокрема у випадку подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір про виконання робіт, повязаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання.

Згідно п.13 та п. 14 розділу ІІ Правил постачання природного газу, постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі: проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором.

Процедуру припинення (обмеження) газопостачання підприємствам - споживачам природного газу (споживач) у разі порушення ними строку розрахунків за спожитий природний газ або за надані послуги з його транспортування, відмови від зменшення обсягу газоспоживання та переходу на роботу з використанням резервних видів палива згідно з графіками, затвердженими Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, на період різких похолодань (відповідний графік), а також відбору природного газу за відсутності у споживачів планового обсягу поставки природного газу на поточний місяць (ліміт природного газу), який виділяється постачальником згідно з договором на постачання споживачу природного газу, регулює Порядок припинення газопостачання.

Газопостачання може бути припинено (обмежено) споживачем або газодобувним, газорозподільним, газотранспортним підприємством, уповноваженим Міненерговугілля на припинення (обмеження) газопостачання споживачам (п. 2 Порядку припинення газопостачання).

Пунктом 3 Порядку припинення (обмеження) газопостачання встановлено, що газодобувне, газорозподільне, газотранспортне підприємство з власної ініціативи у разі порушення споживачем строку розрахунків за спожитий природний газ (коли зазначене підприємство є його постачальником) або за надані послуги з його транспортування припиняє або обмежує газопостачання, а у випадку відсутності у споживача ліміту природного газу припиняє газопостачання згідно з умовами договору на транспортування газу. В іншому разі припинення (обмеження) газопостачання здійснюється за дорученням постачальника на підставі укладеного з ним договору.

Припинення (обмеження) газопостачання у разі порушення споживачем строку розрахунків за спожитий природний газ або за надані послуги з його транспортування, недотримання ним відповідного графіка здійснюється у строк, визначений постачальником, газодобувним, газорозподільним, газотранспортним підприємством, при цьому, споживач повинен бути повідомлений про припинення (обмеження) газопостачання не менш як за три доби до дати, на яку воно заплановано шляхом надсилання повідомлення (за встановленою Міненерговугілля формою), в якому зазначаються підстави та строк (дата і час) припинення (обмеження) газопостачання. Припинення та відновлення газопостачання здійснюється шляхом опломбування запірних пристроїв споживача та складання актів за встановленою Міненерговугілля формою (затверджені наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.07.2009 № 3380 (п.п. 4, 6, 8, 12 Порядку припинення газопостачання).

Проаналізувавши вищенаведені норми права, колегія суддів зазначає, що припинення газопостачання, як відповідальність за порушення споживачем строку розрахунків за спожитий природний газ, може здійснити тільки діючий постачальник газу, який поставляє такий газ споживачу на підставі укладеного з ним договору на постачання природного газу та в межах строку його дії. Іншого законодавством не передбачено.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи договір про постачання природного газу №С/215-16 від 01.11.2016, який був укладений між ТзОВ "Енергогазрезерв" та ДП "Зарубинський спиртовий завод" припинив свою дію 31.12.2016. Доказів пролонгації дії договору та постачання природного газу ДП "Зарубинський спиртовий завод" у 2017 році в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим факт поставки позивачем природного газу ДП "Зарубинський спиртовий завод" згідно договору №С/215-16 від 01.11.2016 у листопаді грудні 2016 року та заборгованість боргу за спожитий газ в розмірі 816 939,54 грн підтверджується рішенням Господарського суду Тернопільської області від 02.08.2017 у справі №921/399/17-г/11.

Також встановлено, що постачальником газу для ДП "Зарубинський спиртовий завод" в період 2017 2018 роки є ТзОВ "Газсервістрейд" згідно договору №27/04 від 28.04.2016, що не заперечується і самим позивачем.

З огляду на викладене, є помилковим та таким, що не узгоджується з нормами чинного законодавства, твердження скаржника, що достатньою підставою для застосування заходу по припиненню газопостачання споживачу є наявність заборгованості за газ та договір про надання послуг, укладений між позивачем та відповідачем, оскільки законодавством надано право припинити газопостачання тільки постачальнику, який подає такий газ.

Враховуючи, що дія укладеного сторонами договору постачання природного газу №С/215-16 від 01.11.2016 припинилась у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено, а спірні правовідносини сторін щодо розрахунків виникли саме із цього договору, то відповідно суд апеляційної інстанції вважає, що у позивача відсутні правові підстави для припинити газопостачання, в звязку з чим місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позовної вимоги за безпідставністю.

Щодо тверджень скаржника, що договір поставки діє до повного виконання сторонами зобовязань, то слід зазначити, що позивач виконав зобовязання по поставці газу у межах дії договору та реалізував своє право на одержання заборгованості за спожитий газ у судовому порядку, підтвердженням чого є рішення суду. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання, а саме обовязок боржника сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Невірне тлумачення позивачем зазначених вище норм матеріального права не є підставою для скасування рішення суду.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, місцевий господарський суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та прийняв рішення, яке відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшло свого підтвердження, в зв'язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, апелянтом всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

В свою чергу відповідачем та третьою особою-2 належним чином підтверджено свої доводи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 20.11.2018 у справі № 921/268/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки передбаченні ст.288 ГПК України.

4. Справу повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді Г.Т. Кордюк

ОСОБА_1