УХВАЛА

26 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/4390/15-г

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В.Г.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Публічне акціонерне товариство "Рівнеобленерго",

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво",

ліквідатор - арбітражний керуючий Огейчук Т.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві (заявник апеляційної скарги)

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019

у складі колегії суддів: Грека Б.М. (головуючий), Отрюха Б.В., Остапенка О.М.

та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.11.2018

у складі судді Чеберяк П.П.

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво"

про банкрутство,

В С Т А Н О В И В:

16.05.2018 постановою Господарського суду міста Києва Товариство з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Огейчук Т.В.

20.08.2018 ухвалою Господарського суду міста Києва задоволено клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Огейчук Т.В. про оголошення в розшук транспортних засобів банкрута.

03.09.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Головного управління Державної фіскальної служби України (далі - ГУ ДФС України) з кредиторськими вимогами до боржника на суму 16 092,93 грн та клопотання про відстрочення сплати судового збору.

12.11.2018 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/4390/15 у задоволенні заяви ГУ ДФС України у місті Києві про визнання кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське бюро "Українське машинобудівництво" на суму 16 092,93 грн відмовлено.

28.03.2019 постановою Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/4390/15-г апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 - без змін. Матеріали справи № 910/4390/15-г повернуто до Господарського суду міста Києва.

15.04.2019 ГУ ДФС України у м. Києві подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 у справі № 910/4390/19; постановити нове рішення, яким визнати кредиторські вимоги ГУ ДФС України у м. Києві у розмірі 16 092,93 грн.

18.04.2019 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів Верховного Суду у складі: головуючого Пєскова В.Г., суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

Статтею 291 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

В порушення зазначених вимог, скаржником до касаційної скарги не додано жодних доказів надсилання копії скарги іншим сторонам у справі № 910/4390/15-г.

Також касаційна скарга ГУ ДФС України у м. Києві не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

ГУ ДФС України у місті Києві із завою про визнання кредиторських вимог до боржника у сумі 16 092,93 грн звернулось 03.09.2018.

Підпунктом 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставка судового збору за подання до господарського суду заяв кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяв про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяв про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року встановлено у розмірі 1 762 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду, касаційних скарг у справі про банкрутство становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в сумі 7 048 грн ((1 762 х 2) х 200 % = 7 048).

Проте, в порушення зазначених вимог, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 у справі № 910/4390/15-г підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме - надати Суду докази сплати судового збору в сумі 7 048 грн та докази надсилання копії скарги іншим сторонам у справі № 910/4390/15-г.

При цьому звертаємо увагу заявника, що листом Державної казначейської служби України у м. Києві від 18.06.2018 №05-12/1731-6167 визначено реквізити для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суду, 055)", символ звітності банку - 207.

Також, колегія суддів звертає увагу скаржника, що у заголовку та у прохальній частині касаційної скарги вказано справу № 910/4390/19, проте у постанові Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2018 та ухвалі Господарського суду міста Києва від 12.11.2018, що оскаржуються, та у вступній частині касаційної скарги зазначено інший номер справи, а саме - № 910/4390/15, що підтверджується актом Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2019 № 29.1-09/135.

Керуючись статтями 234, 290, частиною третьою статті 292, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.11.2018 у справі № 910/4390/15-г залишити без руху.

2. Надати Головному управлінню Державної фіскальної служби України у м. Києві строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз'яснити Головному управлінню Державної фіскальної служби України у м. Києві, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В.Г. Пєсков