ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2019м. ДніпроСправа № 904/490/19

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Татарчук В.О., за участю секретаря судового засідання Білана О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юг-Сервіс-Плюс» (м. Кам'янське, Дніпропетровська область)

до публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» (м. Кам'янське, Дніпропетровська область)

про визнання недійсним п. 5.4.4 договору №17-0532-02 від 31.07.2017

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

вільний слухач: ОСОБА_1

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юг-Сервіс-Плюс» звернулось з позовом до публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» про визнання недійсним пункту 5.4.4 договору №17-0532-02 від 31.07.2017, укладеного між позивачем та відповідачем.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що окремі положення даного договору суперечать ст. 206 Господарського кодексу України та ст. 651 Цивільного кодексу України та порушують охоронювані законом права та інтереси позивача. Так, пункт 5.4.4 договору №17-0532-02 від 31.07.2017 надає право ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» розірвати цей договір в односторонньому порядку, письмово попередивши про це позивача за 30 (тридцять) календарних днів до дати розірвання. Чинним законодавством не передбачено право на одностороннє розірвання договору за відсутності підстав і умов.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Вказівка в договорі спірного положення є правом сторін такого договору і повністю відповідає чинному законодавству. Позивачем не був дотриманий досудовий порядок врегулювання спору.

Сторони не забезпечили явку представників у судове засідання.

Позивач звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю явки представників один з яких перебуває на лікарняному, а інший приймає участь в судовому засіданні по справі №335/2560/19 в Запорізькому апеляційному суді.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

У судовому засіданні 24.04.2019 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю «Юг-Сервіс-Плюс» (Виконавець) та публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат» (Замовник) укладено договір №17-0532-02 про надання транспортних послуг.

Відповідно до п.1.1 договору Виконавець прийняв на себе зобовязання власними силами надавати транспортні послуги по забезпеченню підрозділів Замовника з використанням БелАЗів згідно із заявками цехів та відділів.

Пунктом 5.4.4 договору надано Замовнику право розірвати цей Договір у односторонньому порядку, письмово попередивши про це Виконавця за 30 (тридцять) календарних днів до дати розірвання».

За умовами п. 10.1 договору №17-0532-02 від 31.07.2017 даний договір набуває чинності з 01.08.2017 та діє до 31.08.2020.

Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову з таких підстав.

Стаття 11 Цивільного кодексу України містить перелік підстав виникнення цивільних прав та обовязків. Так, пунктом 1 частини 2 зазначеної статті встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків є, серед іншого, договори та правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору, то такий договір є двосторонній (п.п. 2, 3 ст. 626 ЦК України). В основу такого поділу покладається наявність права вимоги однієї сторони і зустрічного обовязку іншої вчинити певні дії або утриматись від них.

Цивільний кодекс України встановлює презумпцію свободи договірних звязків. Принцип свободи договору, як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в статті 3 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Частини 1, 3 статті 6 ЦК України надають право сторонам укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Свобода вибору виду договору надає сторонам можливість обрати прямо передбачений актом цивільного законодавства вид договору, укласти змішаний договір із елементами різних договорів або договір, не передбачений цивільним законодавством. Визначальним критерієм при складанні договору є юридична мета сторін, тобто їхнє спільне бажання до настання певних наслідків від укладення договору.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками (стаття 181 Господарського кодексу України). Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Той факт, що 31.07.2017 між позивачем та відповідачем було укладено письмовий договір №17-0532-02 про надання транспортних послуг, наявність підписів уповноважених осіб ТОВ «Юг-Сервіс-Плюс» та ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», наявність печаток підприємств на договорі вказує на те, що сторони при складанні даного договору дійшли згоди з усіх істотних умов договору.

Пунктом 10.6 договору передбачено, що після підписання цього Договору усі попередні переговори по ньому листування, протоколи про наміри з питань, що так або інакше стосуються Договору, втрачають юридичну силу, але можуть братися до уваги при трактуванні умов цього Договору.

Тобто, підписанню договору №17-0532-02 від 31.07.2017 передували попередні переговори на яких і необхідно було зазначати свою згоду або незгоду з умовами.

Після того, як договір укладено, щодо нього починає автоматично діяти принцип цивільного права закріплений у статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. І це є цілком закономірно, адже саме виконання умов договору є кінцевою метою, заради якої приведено в рух весь складний механізм договірних звязків.

За загальним правилом сторони договору вправі домовитись про його зміну або розірвання у будь-який час. Проте закон або договір може обмежувати зазначене право.

Пунктом 8.1 договору №17-0532-02 від 31.07.2017 передбачена можливість вирішення питань, які виникають при виконанні умов договору: «Усі спори, що виникають з цього Договору або повязані з ним, вирішуються шляхом переговорів між Сторонами».

Суду не надано будь-яких підтверджень про проведення переговорів між сторонами щодо оспорюваного пункту договору.

Пунктом 5.4.4 договору №17-0532-02 від 31.07.2017 сторонами узгоджено, що Замовник має право: «Розірвати цей Договір у односторонньому порядку, письмово попередивши про це Виконавця за 30 (тридцять) календарних днів до дати розірвання».

Позивач зауважує, що реалізація права на одностороннє розірвання договору повязана із встановленням і доведенням відповідних обставин, які б свідчили про істотне порушення іншою стороною умов цього договору у відповідності до вимог статті 652 ЦК України.

На думку позивача, нормами діючого законодавства не передбачено право сторони договору прийняти рішення про одностороннє розірвання договору без наявності на вчинення даної дії відповідних підстав або умов.

Дійсно, стаття 525 ЦК України зазначає про недопустимість односторонньої відмови від зобовязання, але за умови якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 188 Господарського кодексу України регламентує порядок зміни та розірвання господарських договорів. Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (ч. 2, 3 ст. 188 Господарського кодексу України).

Між тим, з доказів наданих сторонами до суду не вбачається намагання сторін внести зміни до договору у відповідності до вимог чинного законодавства.

Частиною 4 статті 188 ГК України передбачена можливість вирішення спірного питання судом. У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Виходячи зі змісту укладеного між позивачем та відповідачем договору, сторонами було узгоджено порядок його розірвання, зокрема, за ініціативою однією із сторін, тобто в односторонньому порядку. При цьому, письмове повідомлення замовником виконавця за тридцять днів до дати розірвання є самостійною умовою та підставою для такого розірвання.

Окремо треба зауважити, що укладанню договору може передувати обмін сторонами проектами та доповненнями до договору.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої статті 181 ГК України і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Договір №17-0532-02 від 31.07.2017 про надання транспортних послуг не містить ані застережень, ані будь-яких поправок. Договір набув чинності з 01.08.2017 і лише станом на 05.02.2019 у позивача виникли питання щодо окремих умов договору.

Крім того, пунктом 10.2. договору передбачено, що усі зміни та доповнення до цього договору можуть бути внесені при згоді на це обох Сторін та оформлюються Додатковими Угодами, що є невідємними частинами цього Договору.

Позивачем не надано доказів щодо укладення будь-яких додаткових угод.

Перевіривши повноту обставин справи та докази по справі, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним пункту 5.4.4 договору №17-0532-02 від 31.07.2017.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги ТОВ «Юг-Сервіс-Плюс» є недоведеними, не підтверджені належними доказами та є такими, що не підлягають задоволенню.

Заява позивача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Зазначені позивачем причини неявки представників не є поважними і судом не визначалась обовязковою явка конкретної особи представника ТОВ «Юг-Сервіс-Плюс».

По справі проведена значна кількість засідань і сторони мали можливість надати докази та пояснення. До того ж по справі закінчується законодавчо встановлений строк вирішення спору.

З урахуванням викладеного, суд відмовляє в задоволенні заяви позивача про відкладення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В позові товариства з обмеженою відповідальністю «Юг-Сервіс-Плюс» до публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» про визнання недійсним пункту 5.4.4 договору №17-0532-02 від 31.07.2017 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 27.04.2019.

Суддя В.О. Татарчук