ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.05.2019 Справа № 905/442/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ Донецької області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комірційна фірма «Автодоркомплект», м. Маріуполь Донецької області

про стягнення заборгованості у розмірі 5 719,16 грн., -

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Служба автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ Донецької області звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комірційна фірма «Автодоркомплект», м. Маріуполь Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 5 719,16 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №5976ев від 04.02.2014р. за період з 31.03.2014р. по 30.11.2014р., внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 5 719,16 грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 193, 220 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 15, 16, 525, 526, 530, 610, 612, 622, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 15, 42, 54, 56, 57, 162, 163, 164 171 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/442/19 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 06.03.2019р. позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/442/19.

У судове засідання 06.05.2019 року позивач не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст.178 та ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомленого представника відповідача у світлі приписів ст.ст. 13,42, ч.ч.1,3 ст.74 Господарського процесуального кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2014 року між Службою автомобільних доріг у Донецькій області (далі - Балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю ««Виробничо-комірційна фірма «Автодоркомплект»» (Орендар) укладений договір №5976ев про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі - Договір), згідно п.1.1. балансоутримувач - Служба автомобільних доріг у Донецькій області забезпечує обслуговування, експлуатацію та охорону будівлі, що знаходиться за адресою: м. Донецьк, пр. Комсомольський, 6а, загальною площею 48,6 кв.м, а також утримання прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій Будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримуваем за цим Договором.

Орендар користується приміщенням, яке складається з кімнат №412а, №413, №414, №415 площею 51,9 кв.м., третього поверху інженерно лабораторного корпусу Будівлі, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 30.09.2013р. і становить за незалежною оцінкою 216 589,00 грн. Орендоване приміщення використовується під офіс.

Відповідно до п. 2.2.4. Договору, орендар зобов`язується не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітнім місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі, або організації, що обслуговує будівлю, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги та відшкодувати вартість податку на землю відповідно до займаної площі та вартість витрат по технічному обслуговуванню системи відео нагляду та системи контролю та доступу адміністративної будівлі; послуги зв`язку та інші послуги Балансоутримувача; відшкодовувати вартість податку на землю відповідно до займаної площі.

При несвоєчасному внесені компенсаційної плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

За приписами п.5.1., цей Договір діє з 04.02.2014р. по 29.01.2017р. включно.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовжним на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором (п.5.4. Договору).

Договір підписано обома сторонами та скріплено печатками підприємств.

На виконання умов договору, Позивач надав послуги з забезпечення обслуговування, експлуатації та охорони будівлі за період 3 01.06.2014р. по 30.11.2014р. на загальну суму 559 237,10 грн., що підтверджується актами надання послуг з оренди приміщень, рахунків розрахунків витрат на утримання приміщення, рахунками на оплату, платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №5976ев від 04.02.2014р. за період з 31.03.2014р. по 30.11.2014р., внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 5 719,16 грн., позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що підлягають задоволенню повністю, з огляду на наступне.

Як вбачається із змісту позовної заяви та матеріалів справи, сутність розглядуваного спору полягає у стягненні заборгованості за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3 Господарського кодексу України регламентуються насамперед його положеннями та іншими актами господарського законодавства, зокрема - та Цивільним кодексом України, а також - умовами договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №5976ев від 04.02.2014р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Статтею 1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що утриманням будинків і прибудинкових територій є господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків, споруд, комплексів будинків і споруд, а також, утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Пунктом 2 ст. 14 закону України „Про житлово-комунальні послуги", ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Згідно із ст. 19 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Враховуючи вищевикладене, Відповідач не мав жодних підстав для ухилення від виконання обов`язку з відшкодування вартості послуг по обслуговуванню, експлуатації та охорони будівлі у відповідності до умов укладеного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач свої зобов`язання за Договорами виконав належним чином.

Між тим, як вбачається із матеріалів справи, і Відповідачем всупереч ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України належних у розумінні ч.1 ст.76 цього Кодексу доказів іншого не надано, внаслідок невиконання грошових зобов`язань утворилась заборгованість за спірним договором в сумі 5 719,16 грн.

Таке невиконання грошових зобов`язань кваліфікується судом як їх порушення зобов`язання у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважається таким, що прострочив виконання відповідних грошових зобов`язань у розумінні ч.1 ст. 612 цього Кодексу.

Отже, беручи до уваги встановлений судом факт надання позивачем комунальних послуг, вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором №5976ев від 04.02.2014р. є правомірними, доведені належним чином та відповідачем не спростовані, з огляду на що, на позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у розмірі 5 719,16 грн. підлягають задоволенню повністю.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст. 123 ГПК України).

За приписами ч.1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.3 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому, згідно з ч.4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Принцип «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати - обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка, тощо.

Визначаючи розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, повинні братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистки або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Відшкодування витрат на послуги адвоката здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій (п.6.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» №7 від 21.02.2013 року).

Проте, позивачем всупереч ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України належних у розумінні ч.1 ст.76 цього Кодексу доказів оплати адвокатських послуг за надання правової допомоги на представництво інтересів при розгляді даної справи не надано, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача транспортних витрат, не підлягають задоволенню, оскільки доказів понесення позивачем останніх матеріали справи не містять.

Судовий збір у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комірційна фірма «Автодоркомплект», м. Маріуполь Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 5 719,16 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комірційна фірма «Автодоркомплект» (87547, Донецька область, м. Маріуполь, бульвар Шевченка, буд.262-А; ) на користь Служби автомобільних доріг у Донецькій області (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Уральська, 12; , р/р НОМЕР_1 в ТВБВ №10004/0284 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 335106) заборгованість у розмірі 5 719,16 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області, в порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 14.05.2019 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/