ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 15/5009/1800/11

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників сторін:

скаржника - Євстигнеєв А.О.

позивача - Суденко Р.В.

позивача - Ніндипова Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Галантос"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 16.01.2019

у складі колегії суддів: Дарміна М.О. (головуючого), Кузнецової І.Л., Іванова О.Г.

у справі № 15/5009/1800/11

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіто"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіто Дніпро"

про звернення стягнення на майно та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

1. 03.11.2016 до Господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (далі ПАТ Промінвестбанк) надійшла заява № 09-8-8/1981 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Запорізької області від 08.07.15 у справі №15/5009/1800/11.

2. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.11.2016 у справі № 15/5009/1800/11 відмовлено ПАТ Промінвестбанк у перегляді рішення господарського суду Запорізької області від 08.07.2015 у справі № 15/5009/1800/11 за нововиявленими обставинами. Заяву ПАТ Промінвестбанк про перегляд рішення господарського суду Запорізької області від 08.07.2015 у справі № 15/5009/1800/11 за нововиявленими обставинами та додані до неї матеріали повернуто заявнику без розгляду.

3. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.01.2017 у справі № 15/5009/1800/11 апеляційну скаргу ПАТ Промінвестбанк на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 14.11.2016 у справі № 15/5009/1800/11 задоволено. Ухвалу господарського суду Запорізької області від 14.11.2016 у справі № 15/5009/1800/11 скасовано, справу № 15/5009/1800/11 направлено до господарського суду Запорізької області для вирішення питання про прийняття до розгляду заяви ПАТ Промінвестбанк про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 08.07.2015 у справі № 15/5009/1800/11, присуджено до стягнення з ТОВ Авіто на користь ПАТ Промінвестбанк судові витрати за апеляційною скаргою у розмірі 1 378 грн.

4. Постановою Вищого господарського суду України від 01.03.2017 № 15/5009/1800/11 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.01.2017 у справі №15/5009/1800/11 залишено без змін, а скаргу ТОВ Авіто без задоволення.

5. Ухвалою від 10.05.2017 судом заяву ПАТ Промінвестбанк про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Запорізької області від 08.07.2015 у справі № 15/5009/1800/11 залишено без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 08.07.15 у справі №15/5009/1800/11 - без змін.

6. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.12.2017 ухвалу господарського суду Запорізької області від 10.05.2017 у справі № 15/5009/1800/11 залишено без змін.

7. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.07.2018 у справі № 15/5009/1800/11:

- у задоволенні клопотання ТОВ Авіто про передачу справи №15/5009/1800/11 на розгляд Великої Палати Верховного Суду відмовлено;

- касаційну скаргу ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк задоволено частково;

- постанову Донецького апеляційного господарського суду від 20.12.2017 та ухвалу господарського суду Запорізької області від 10.05.2017 у справі №15/5009/1800/11 скасовано,

- справу №15/5009/1800/11 визначено передати на новий розгляд заяви ПАТ Промінвестбанк про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Запорізької області від 08.07.2015 у цій справі.

8. Ухвалою від 05.11.18 судом визнано зазначені у заяві ПАТ Промінвестбанк про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 08.07.15 у справі № 15/5009/1800/11 обставини нововиявленими. Крім того, вказаною ухвалою судом визначено здійснювати розглядати справи № 15/5009/1800/11 за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 22.11.2018.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

9. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.11.2018 закрито провадження за заявою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Запорізької області від 08.07.15 у справі № 15/5009/1800/11.

10. Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.11.2018 у справі №15/5009/1800/11 та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

11. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у даній справі апеляційну скаргу задоволено, залучено до участі у справі №15/5009/1800/11 ТОВ "Галантос" як процесуального правонаступника ТОВ «Авіто», ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22.11.2018 скасовано, справу за заявою ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Запорізької області від 08.07.15 у справі № 15/5009/1800/11 передано Господарському суду Запорізької області для розгляду по суті.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

12. 25.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Галантос" через Центральний апеляційний господарський суд звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою від 25.01.2019 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі № 15/5009/1800/11, підтвердженням чого є відбиток вхідного штампу Центрального апеляційного господарського суду на першому аркуші касаційної скарги.

13. 04.02.2019, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Галантос" від 25.01.2019 разом зі справою № 15/5009/1800/11 надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

14. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 15/5009/1800/11 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 15.02.2019.

15. Ухвалою Верховного Суду від 25.02.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 15/5009/1800/11 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Галантос" від 25.01.2019 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 та призначено її розгляд на 03.04.2019 об 11 год. 00 хв.

16. Ухвалою Верховного Суду від 27.03.2019 призначено розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Галантос" від 25.01.2019 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі № 15/5009/1800/11 на 18.04.2019 о 10 год. 00 хв.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу.

17. Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, ТОВ "Галантос" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

18. Касаційну скаргу мотивовано наступним.

18.1 У зв'язку із припиненням іпотеки на підставі судового рішення про визнання іпотечного договору недійсним стаття 23 Закону України "Про іпотеку" не підлягає застосуванню та не може бути правовою підставою для залучення до участі у справі ТОВ "Галантос" як процесуального правонаступника ТОВ "Авіто".

19. 15.04.2019 від ТОВ "Галантос" до суду надійшли письмові пояснення до касаційної скарги.

20. Представник скаржника в судовому засіданні 18.04.2019 підтримав касаційну скаргу з підстав викладених в ній.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

21. ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" подано відзив на касаційну скаргу в якому останній просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції без змін.

22. Представники ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в судовому засіданні 18.04.2019 заперечили проти касаційної скарги з підстав викладених у відзиві.

Позиція Верховного Суду

23. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

24. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

25. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

26. 05.04.2011 ПАТ "Промінвестбанк" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до ТОВ "Авіто Трейдінг Груп" (далі - відповідач-1) та ТОВ "Авіто" (далі - відповідач-2), як майнових поручителів, про стягнення кредитної заборгованості ТОВ "Авіто Дніпро" шляхом звернення стягнення на належні відповідачу-1 будівлі за адресою: м. Донецьк, проспект Веселий, 46 та належні відповідачу-2 будівлі та споруди за адресою: м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 60 з наданням позивачу права здійснити продаж предметів іпотеки третім особам.

27. При новому розгляді справи №15/5009/1800/11 рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.07.2015, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.09.2015, відмовлено у задоволенні позову ПАТ "Промінвестбанк" до ТОВ "Авіто" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

28. Отже, рішення Господарського суду Запорізької області від 08.07.2015 у справі №15/5009/1800/11, прийняте по суті спору в частині позовних вимог банку -іпотекодержателя до ТОВ "Авіто", як майнового поручителя, набрало законної сили.

29. Як вже було зазначено ПАТ "Промінвестбанк" звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 08.07.2015 у справі №15/5009/1800/11 за нововиявленими обставинами. Вказана заява розглядалася судами неодноразово.

30. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.11.2018 закрито провадження за заявою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Запорізької області від 08.07.15 у справі № 15/5009/1800/11.

31. Як вірно встановлено судом апеляційної інстанції, позовні вимоги ПАТ "Промінвестбанк" у даній справі обґрунтовано тим, що 28.07.2010 між Позивачем та ТОВ "Авіто Дніпро" укладено кредитний договір №160/02-10 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії; виконання кредитних зобов'язань ТОВ "Авіто Дніпро" забезпечено іпотекою належного відповідачу-1 - ТОВ "Авіто Трейдінг Груп" нерухомого майна (будівель) у м. Донецьку по проспекту Веселому, 46 відповідно до нотаріально посвідченого договору іпотеки №311/08/1-10 із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.09.2010, а також іпотекою належного відповідачу-2 - ТОВ "Авіто" нерухомого майна - будівель та споруд, що розташовані у м. Запоріжжі по вул. Карпенка Карого, 60, відповідно до нотаріально посвідченого договору іпотеки №216/08/1-10 із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 30.08.2010. Позивач доводив невиконання основним боржником кредитних зобов'язань на загальну суму 23 169 955, 01 грн., у зв'язку з чим в банку-іпотекодержателя виникло право на задоволення своїх вимог за рахунок реалізації іпотечного майна в порядку статті 38 Закону України "Про іпотеку".

32. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

33. З урахуванням вищевикладеного, судом апеляційної інстанції встановлено обставину реєстрації переходу права власності на Предмет іпотеки від ТОВ «Авіто» до ТОВ «Галантос», яка підтверджено наданою суду роздруківкою «Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна», номер інформаційної довідки: 145423331 від 15.11.2018.

34. Відповідно до частин 1, 2 статті 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

35. Судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що вищенаведеній нормі Закону України «Про іпотеку» відповідає зміст речення другого пункту 7.4 Договору іпотеки №216/08/1-10 відповідно до якого, у разі переходу права власності на Предмет іпотеки до третіх осіб з указаних в цьому Договорі підстав (незалежно від згоди Іпотекодержателя на такий перехід) право іпотеки залишається, а така третя особа несе усі обов'язки Іпотекодавця у повному обсязі. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

36. З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що ТОВ «Галантос» набуло статусу іпотекодавця за Договором іпотеки №216/08/1-10 і має нести всі обов'язки за іпотечним договором.

37. Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України «Про іпотеку», правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

38. Судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи відсутній примірник договору купівлі продажу № 584 від 27.06.2018р., посвідченого Приватним нотаріусом Дубовенко В.О. на підставі якого за ТОВ «Галантос», зареєстровано право власності на спірне майно.

39. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

40. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

41. Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх.

42. Забезпечувальне зобов'язання (взаємні права й обов'язки) виникає між іпотекодержателем (кредитором за основним зобов'язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов'язанням).

43. Виконання забезпечувального зобов'язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов'язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

44. Згідно частини 1 статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

45. Частиною 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

46. Судом апеляційної інстанції встановлено, що на час постановлення ухвали основне зобов'язання боржником не виконане.

47. Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

48. Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон).

49. Відповідно до частини 3 статті 3 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

50. Аналогічні положення містяться й у частині 2 статті 3 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої взаємні права й обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

51. Крім того, порядок державної реєстрації іпотек у спірний період регулювався Порядком Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127.

52. Запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису. Реєстратор вносить до Реєстру відомості про виключення запису в день надходження повідомлення чи рішення суду.

53. Відповідно до частин 1, 5 статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

54. Судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази застосування наслідків недійсності правочину, який відповідно до мотивувальної частини рішення місцевого господарського суду визнається недійсним.

55. Відповідно до пунктів частин 1, статті 280 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

56. Оскільки судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що ТОВ «Галантос» набув статусу іпотекодавця за Договором іпотеки №216/08/1-10 і має нести всі обов'язки за іпотечним договором, то належним способом захисту прав іпотекодержателя має бути звернення до суду в порядку статті 23 Закону України «Про іпотеку».

57. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 640/18397/15-ц.

58. Згідно частини 1 статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

59. З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача про залучення до участі у справі № 15/5009/1800/11 ТОВ «Галантос» як процесуального правонаступника ТОВ «АВІТО».

60. Також, з огляду на викладене суд апеляційної інстанції правомірно визнав помилковим висновки місцевого господарського суду в частині того, що оскільки ПАТ «Промінветбанк» не надавало згоди ТОВ «Авіто» на відчуження предмету іпотеки за договором від 30.08.2010 № 216/08/1-10, в силу положень Закону України «Про іпотеку» та абз.1 ч.2 ст.215 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

61. Доводи скаржника (пункт 18.1 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

61.1 При розгляді справи №40/5005/7101/2011 Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду винесено окрему ухвалу від 31.05.2018, в якій встановлено наступне.

61.1.1 26.06.2017 рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська (ухваленому суддею Савченко В.О.) у задоволенні первісного позову ТОВ "Авіто" до ОСОБА_12 про розірвання попереднього договору оренди нерухомого майна від 11.04.2016 відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_12 задоволено частково. Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Авіто", оформлене протоколом № 38 від 20.07.2010, про надання згоди виступити майновим поручителем ТОВ "Авіто Дніпро" по його зобов'язаннях перед ПАТ "АК "Промінвестбанк" по кредитам шляхом надання в іпотеку належного ТОВ "Авіто" нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Визнано недійсним Договір іпотеки.

61.1.2 Зустрічний позов про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Авіто" та, як наслідок, визнання недійсним Договору іпотеки, у цивільній справі №207/1494/17 подано фізичною особою ОСОБА_12, яка не є та ніколи не була учасником ТОВ "Авіто", про що власне і зазначено у рішенні суду.

61.1.3 За зальним правилом, корпоративні спори повинні розглядатися господарськими судами. Проте Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська, обмежившись висновком про те, що рішення загальних зборів ТОВ "Авіто" від 30.08.2010 "порушує право позивача" на укладення договору оренди у 2017 році, зазначив, що правила юрисдикційної підсудності розгляду спору у цьому випадку не порушено, оскільки спір не є корпоративним.

61.1.4 Дійшовши висновку про недійсність рішення загальних зборів ТОВ "Авіто" від 30.08.2010, оформленого протоколом №38, Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська визнав недійсним Договір іпотеки, укладений між ПАТ "АК "Промінвестбанк" та ТОВ "Авіто".

61.1.5 Тобто судом визнано недійсним договір, стороною якого ОСОБА_12 не є, проте який, на думку суду, "впливає на її права як особи, яка має намір орендувати у 2017 році у ТОВ "Авіто" майно, що є предметом іпотеки".

61.1.6 Слід також зазначити, що за зальним правилом і відповідно до усталеної судової практики визнання недійсним рішення загальних зборів учасників не є автоматичною підставою для визнання недійсним договору іпотеки.

61.1.7 Особливу увагу необхідно звернути на той факт, що питання правомірності рішення загальних зборів ТОВ "Авіто" від 30.08.2010 та дійсності Договору іпотеки вже було предметом судового розгляду у справі №40/5005/7101/2011, зокрема, і в межах ухвалення постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.2015, залишеної в силі Верховним Судом України.

61.1.8 Варто відзначити і той факт, що рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.06.2017 у справі №207/1494/17, предметом якого були як первісні, так і зустрічні позовні вимоги, ухвалено судом протягом 12 днів з моменту постановлення ухвали про відкриття провадження у справі без проведення попереднього судового засідання у справі, без отримання відзивів на позовні заяви та, як зазначає ПАТ "АК "Промінвестбанк", без належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце її розгляду.

61.1.9 В подальшому ТОВ "Авіто" використало ухвалене Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська рішення задля перегляду судового рішення у справі №40/5005/7101/2011 за нововиявленими обставинами.

61.1.10 15.08.2017 ПАТ "АК "Промінвестбанк" відповідно до вимог статті 296 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) подало апеляційну скаргу по цивільній справі №207/1494/17 до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська, про що свідчить відмітка суду на першій сторінці скарги від 15.08.2017 вх.№96/15.

61.1.11 Згідно з приписами частини 2 статті 296 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) суд першої інстанції на наступний день після закінчення строку для подання апеляційної скарги надсилає її разом зі справою до апеляційного суду. Апеляційні скарги, що надійшли після цього, не пізніше наступного робочого дня після їхнього надходження направляються до апеляційного суду.

61.1.12 У матеріалах справи №40/5005/7101/2011 є копія листа Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська за підписом голови суду Скиби С.А., у якому зазначено, що станом на 28.08.2017 цивільна справа №207/1494/17 до Апеляційного суду Дніпропетровської області не направлена у зв'язку з надходженням заяви ТОВ "Авіто" про ухвалення додаткового рішення у справі №207/1494/17 та заяви ОСОБА_12 про роз'яснення рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська.

61.1.13 Тобто вимоги статті 296 Цивільного процесуального кодексу України не дотримано.

61.1.14 Крім того, у матеріалах судової справи №40/5005/7101/2011 наявна також копія листа Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська за підписом голови суду Скиби С.А. від 15.03.2018 вих.№207/1494/17/5131/2018 у якому зазначено, що 11.09.2017 апеляційну скаргу ПАТ "АК "Промінвестбанк" на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.06.2017 з доданим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, передано судді Савченко О.В. Станом на 15.03.2018 цивільна справа №207/1494/17 (2/207/1056/17) знаходиться особисто у судді В.О. Савченко, до канцелярії суду не надходила. До 11.09.2017 цивільна справа №207/1494/17 знаходилась у суддів Погребняк Т.Ю. та Бистрової Л.О.

61.1.15 Отже, більше ніж 8 місяців апеляційна скарга АТ "АК "Промінвестбанк" на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська у цивільній справі №207/1494/17 не надсилається на адресу Апеляційного суду Дніпропетровської області. Це унеможливлює апеляційне оскарження судового рішення.

61.1.16 Під час розгляду справи у Верховному Суді з'ясовано, що позивач у справі неодноразово наголошував на тому, що його апеляційна скарга умисно не надсилається до суду апеляційної інстанції, оскільки за умови прийняття її до розгляду рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська не вважатиметься таким, що набрало законної сили. Відтак, правові підстави для задоволення заяви ТОВ "Авіто" про перегляд судового рішення у справі №40/5005/7101/2011 за нововиявленими обставинами були б відсутні.

61.1.17 Викладені вище обставини є підставою для порушення питання про наявність у діях суддів Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська порушень закону.

61.2 Враховуючи викладене, вказану окрему ухвалу було направлено Вищій раді правосуддя для вчинення дій, передбачених чинним законодавством.

61.3 Згідно частини 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

61.4 У вказаній окремій ухвалі судом касаційної інстанції встановлено факт подачі апеляційної скарги ПАТ "АК "Промінвестбанк" по цивільній справі №207/1494/17 до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

61.5 Разом з тим, станом на 18.04.2019 в матеріалах справи відсутні докази перегляду вказаного рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська судом апеляційної інстанції, тому, з огляду на подану апеляційну скаргу ПАТ "АК "Промінвестбанк", вказане рішення не можна вважати таким, що набрало законної сили.

62. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

63. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Росії") щодо реалізації права на справедливий суд (пункту 1 статті 6 Конвенції): "одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

64. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

65. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанції.

66. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

67. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

68. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам закону відповідає.

69. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

70. Вказані вимоги судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови були дотримані.

71. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Галантос" від 25.01.2019 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі № 15/5009/1800/11 залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2019 у справі № 15/5009/1800/11 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді С. В. Жуков

Н. Г. Ткаченко