СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2019 р. Справа №922/467/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Дучал Н.М. , суддя Россолов В.В.,

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача Шелудько А.Д., керівник;

відповідача Капинос А.Д., довіреність №32-20.0.14,2-5/62-19 від 03.01.2019 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос», м.Лозова, Харківська область, (вх.№1066Х/1-40) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.03.2019 року по справі №922/467/18,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос», м.Лозова, Харківська область,

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м.Харків,

про визнання договору оренди поновленим,-

ВСТАНОВИЛА:

У проваджені господарського суду Харківської області перебуває справа №922/467/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання поновленим на 7 років договору оренди землі, укладеного 19.01.2008 року між позивачем та Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області, який зареєстровано у Близнюківському РВ Харківської філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 23.01.2008 року за №01, на умовах додаткової угоди в редакції, викладеній у позовній заяві.

У березні 2019 року до Господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» надійшла заява (вх.№6463) про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі: заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області (код ЄДРПОУ: 3979822, 61022, м. Харків, майдан Свободи 5, Держпром, під`їзд 1, поверх 6,7) вчиняти наступні дії відносно земельної ділянки площею 202,0073 га, що розташована на території Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області, яка була поділена на 103 ділянки, яким привласнені окремі кадастрові номери, а саме: накласти арешт, заборонити затверджувати технічну документацію з землеустрою щодо вказаних земельних ділянок та видавати накази щодо передачі у власність або користування третім особам, а також вчиняти інші дії направлені на відчуження земельних ділянок.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.03.2019 року у справі №922/467/18 (повний текст складено та підписано 18.03.2019 року, суддя Новікова Н.А.) відмовлено у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» вих.№34 від 13.03.2019 року про забезпечення позову (вх.№6463 від 14.03.2019 року).

Позивач з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.03.2019 року та прийняти нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що Головне управління Держгеокадастру в Харківській області скасувало кадастровий номер НОМЕР_1 , земельної ділянки площею 202,0073 га та здійснило її поділ на земельні ділянки (перелік наведено у заяві), що підтверджується даними публічної кадастрової карти України, яка є у відкритому публічному доступі в мережі Інтернет, на 103 земельні ділянки із зміною цільового призначення на: цільове призначення: 17.00 Землі резервного фонду (землі, створені органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування у процесі приватизації сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій).

Скаржник вказує, що земельна ділянка площею 202,0073 га, державної форми власності, що розташована на території Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області, що мала кадастровий номер НОМЕР_1 :03:000:0001, внаслідок протиправних дій Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, поділена на 103 ділянки, яким привласнені окремі кадастрові номери, а кадастровий номер НОМЕР_1 000:0001, скасовано. Між тим, земельні ділянки, ще не передані в приватну власність іншим особам, тому на даний час земельна ділянка, площею 202,0073 га, стосовно права користування по якій іде спір між ТОВ «Колос» та Головним управління Держгеокадастру в Харківській області, ще знаходиться в державній власності.

Апелянт наполягає на тому, що передача земельних ділянок, які утворились шляхом поділу земельної ділянки площею 202,0073 га іншим особам, спір по оренді якої наразі триває, ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, а також зробить неможливим поновлення порушених прав позивача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 року у справі №922/467/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено справу до розгляду. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого вони мають право подати до суду клопотання та документи в обґрунтування своєї позиції по справі.

17.04.2019 року відповідач надав до суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№3935), в якому зазначає, що згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною, прийнятою при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2019 року, у зв`язку із відпусткою судді Гетьмана Р.А., проведено повторний розподіл справи №922/467/18 та сформовано новий склад колегії суддів для розгляду справи, а саме: головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Дучал Н.М., суддя Россолов В.В.

У судовому засіданні 06.05.2019 року позивач підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги у повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзиві.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частиною 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до приписів ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За загальним правилом, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує положення міжнародного договору, а саме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що передбачає право на справедливий суд.

Під терміном справедливий судовий розгляд розуміється у тому числі забезпечення реального виконання рішення, на що Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу держав - членів Ради Європи. Обов`язок забезпечення механізмів реалізації права на справедливий суд покладено на держави-учасниці Конвенції. Одним з механізмів забезпечення реального виконання можливого рішення суду є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Також, відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту»: кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Тому вжиття обраних судом заходів до забезпечення позову відповідає вимогам статей 6 та 13 Конвенції та зобов`язанням, взятим на себе Україною щодо забезпечення права на справедливе судочинство та виконання судових рішень.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

З наведеного вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду.

Як вже було зазначено, предметом позову у даній справі є визнання поновленим на 7 років договору оренди землі, укладеного 19.01.2008 року між ТОВ «Колос» та Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області, який зареєстровано у Близнюківському РВ Харківської філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 23.01.2008 року за №01.

Під час розгляду справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.03.2018 року (суддя Калініченко Н.В.) заяву ТОВ «Колос» про забезпечення позову (вх.№8095 від 27.03.2018 року) задоволено частково. Заборонено Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області (ідентифікаційний код: 39792822, 61022, м. Харків, майдан Свободи 5, Держпром, під`їзд 1, поверх 6, 7) до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі вчиняти дії щодо реєстрації припинення права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 0001.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.04.2018 року (суддя Бринцев О.В.) заяву ТОВ «Колос» про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи 5, Держпром, під`їзд 1, поверх 6, 7, ) до набрання законної сили судовим рішенням у справі №922/467/18 вчиняти наступні дії відносно земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 202,0073 га, а саме: проведення будь-яких земельних аукціонів відносно вказаної земельної ділянки; змінювати (скасовувати) її кадастровий номер; вчиняти дії щодо поділу цієї земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.06.2018 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 року відмовлено в задоволені позову.

Постановою Верховного Суду від 23.01.2019 року касаційну скаргу задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 року та рішення Господарського суду Харківської області від 21.06.2018 року у справі №922/467/18 скасовано. Справу №922/467/18 направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Наразі, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позиву позивач вказує, що відповідач вказані ухвали не виконує та всупереч встановленим заборонам скасував кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0001 загальною площею 202,0073 га, а в межах даної земельної ділянки сформував інші земельні ділянки (накладення арешту на які і просить вжити). В якості доказів на які посилається позивач надано роздруковану інформацію з офіційного ресурсу в мережі інтернет «Публічна кадастрова карта України» точка доступу http://map.land.gov/kadactrova-karta/.

Колегією суддів здійснено перевірку інформації на яку посилається позивач і встановлено, що дійсно в мережі інтернет «Публічна кадастрова карта України» відомості про земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 :0001 відсутні. Зазначення про відсутність інформації свідчить про скасування такого кадастрового номеру. При цьому, з Публічної кадастрової карти України вбачається, що спірна земельна ділянка є фактично поділеною на 103 інші земельні ділянки, яким присвоєні кадастрові номери.

Згідно із частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Приписами статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

З приписів наведеної норми права вбачається, що земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі і саме з цього моменту вона є об`єктом цивільних прав.

Колегія суддів зазначає, що вчинення дій по скасуванню кадастрового номеру щодо земельної ділянки право на оренду якої є предметом спору у даній справі свідчить про намагання знищити певний об`єкт цивільних прав, а отже опосередковано може призвести до знищення предмету спору.

На думку колегії суддів, умовою застосування заходів забезпечення позову, в даному випадку, є достатньо обґрунтоване припущення, що земельна ділянка, право на оренду якої є предметом спору у даній справі може бути передана в оренду іншій особі, що затруднить виконання рішення суду, у разі визнання поновленим договору оренди землі, укладеного між ТОВ «Колос» та Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області.

Стаття 13 Господарського процесуального кодексу України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 Господарського процесуального України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 86 цього ж кодексу, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів вважає, що твердження, викладені в апеляційній скарзі і оголошені в судовому засіданні, ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, тоді як господарським судом при прийнятті ухвали неповно з`ясовано обставини, що маються значення для справи, а висновки, які викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим, прийнята ним ухвала підлягає скасуванню, з прийняттям нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 273, п.2, ч.1 ст.275, п. 1, 3 ст. 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, ч.6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.03.2019 року по справі №922/467/18 скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» вих.№34 від 13.03.2019 року про забезпечення позову (вх.№6463 від 14.03.2019 року) задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки за кадастровими номерами, а саме:

1НОМЕР_1 2,0000 га
2НОМЕР_1 2,0000 га
3НОМЕР_1 2,0000 га
4НОМЕР_1 2,0000 га
5НОМЕР_1 2,0000 га
7НОМЕР_1 2,0000 га
8НОМЕР_1 2,0000 га
9НОМЕР_1 2,0000 га
НОМЕР_2 2,0000 га
НОМЕР_3 2,0000 га
НОМЕР_3 2,0000 га
НОМЕР_4 2,0000 га
НОМЕР_4 2,0000 га
НОМЕР_3 2,0000 га
НОМЕР_2 2,0000 га
НОМЕР_4 2,0000 га
НОМЕР_3 2,0000 га
НОМЕР_3 2,0000 га
НОМЕР_5 2,0000 га
НОМЕР_5 2,0000 га
НОМЕР_6 2,0000 га
НОМЕР_7 2,0000 га
НОМЕР_7 2,0000 га
НОМЕР_6 2,0000 га
НОМЕР_7 2,0000 га
НОМЕР_7 2,0000 га
НОМЕР_8 2,0000 га
НОМЕР_8 2,0000 га
НОМЕР_9 2,0000 га
НОМЕР_1 2,0000 га
НОМЕР_6 2,0000 га
НОМЕР_7 2,0000 га
НОМЕР_7 2,0000 га
НОМЕР_10 2,0000 га
НОМЕР_4 2,0000 га
НОМЕР_11 2,0000 га
НОМЕР_7 2,0000 га
НОМЕР_11 2,0000 га
НОМЕР_12 2,0000 га
НОМЕР_4 2,0000 га
НОМЕР_7 2,0000 га
НОМЕР_7 2,0000 га
НОМЕР_13 2,0000 га
НОМЕР_13 2,0000 га
НОМЕР_14 2,0000 га
НОМЕР_12 2,0000 га
НОМЕР_13 2,0000 га
НОМЕР_12 2,0000 га
НОМЕР_2 2,0000 га
НОМЕР_15 2,0000 га
НОМЕР_15 1,9617 га
НОМЕР_11 1,9617 га
НОМЕР_13 1,9617 га
НОМЕР_16 1,9617 га
НОМЕР_16 1,9617 га
НОМЕР_17 1,9617 га
НОМЕР_17 1,9199 га
НОМЕР_16 1,9617 га
НОМЕР_5 1,9617 га
НОМЕР_4 1,9617 га
НОМЕР_8 1,9617 га
НОМЕР_18 1,9617 га
НОМЕР_19 2,0000 га
НОМЕР_19 1,9641 га
НОМЕР_14 1,9617 га
НОМЕР_17 1,9617 га
НОМЕР_20 1,9617 га
НОМЕР_19 1,9617 га
НОМЕР_11 1,9617 га
НОМЕР_15 1,9617 га
НОМЕР_6 1,9617 га
НОМЕР_18 1,9617 га
НОМЕР_19 1,9617 га
НОМЕР_16 1,9617 га
НОМЕР_20 1,9617 га
НОМЕР_11 1,9617 га
НОМЕР_17 1,9617 га
НОМЕР_17 1,9617 га
НОМЕР_12 1,9617 га
НОМЕР_20 1,9617 га
НОМЕР_5 1,9617 га
НОМЕР_20 1,9617 га
НОМЕР_14 1,9617 га
НОМЕР_21 1,9617 га
НОМЕР_21 1,9617 га
НОМЕР_21 1,9617 га
НОМЕР_20 1,9617 га
НОМЕР_21 1,9617 га
НОМЕР_5 1,9617 га
НОМЕР_4 1,9617 га
НОМЕР_5 1,9617 га
НОМЕР_10 1,9617 га
НОМЕР_19 1,9617 га
НОМЕР_17 1,9617 га
НОМЕР_20 1,9617 га
НОМЕР_22 1,9617 га
НОМЕР_20 1,9617 га
НОМЕР_23 1,9617 га
НОМЕР_24 1,9617 га
НОМЕР_1 1,9617 га
НОМЕР_24 1,9617 га
НОМЕР_15 :00891,9617 га
всього202,0073 га

Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи 5, Держпром, під`їзд 1, поверх 6, 7, ) до набрання законної сили судовим рішенням у справі №922/467/18 вчиняти наступні дії відносно земельної ділянки загальною площею 202,0073 га, що розташована на території Верхньосамарської сільської ради Близнюківського району Харківської області, яка була поділена на 103 ділянки, яким привласнені окремі кадастрові номери, а саме:

- затверджувати технічну документацію з землеустрою щодо вказаних земельних ділянок;

- видавати накази щодо передачі у власність або користування вказаних земельних ділянок.

Дана постанова має силу виконавчого документу відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження».

Дана постанова про забезпечення позову набирає законної сили 06.05.2019 року, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Стягувачем за даною постановою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Колос» (64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Свято-Миколаївська, буд. 2-А, ).

Боржником за даною постановою є: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи 5, Держпром, під`їзд 1, поверх 6, 7, ).

Матеріали оскарження ухвали суду у справі №922/467/18 повернути до Господарського суду Харківської області.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11 травня 2019 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Н.М. Дучал

Суддя В.В. Россолов