ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 921/1061/15-г/6

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Теребовлянського районного споживчого товариства - Помазанської С.І.,

Фізичної особи-підприємця

Буковецького Сергія Михайловича - особисто, Мужа В.В.,

Підприємства споживчої кооперації "Кооператор" - не з'явився,

Теребовлянської міської ради

Тернопільської області - Мужа В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Буковецького Сергія Михайловича

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 (у складі колегії суддів: Якімець Г.Г. (головуючий), Матущак О.І., Мирутенко О.Л.)

та рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.04.2018 (у складі колегії суддів: Шумський І.П. (головуючий), Бурда Н.М., Руденко О.В.)

у справі № 921/1061/15-г/6

за позовом Теребовлянського районного споживчого товариства

до Фізичної особи-підприємця Буковецького Сергія Михайловича,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Підприємства споживчої кооперації "Кооператор",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Теребовлянської міської ради Тернопільської області,

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року Теребовлянське районне споживче товариство (далі - Теребовлянське РСТ) звернулося до суду з позовом (з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог та зміну предмета позову) до Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) Буковецького С.М. про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Теребовля, вул. Паращука, 7, яка перебуває у постійному користуванні позивача згідно з державним актом на право постійного користування землею від 12.02.2001 серії І-ТР №001696, шляхом звільнення торгівельного місця № 73 площею 12 кв. м із демонтажем самочинно встановленого відповідачем торговельного кіоску.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач незаконно та за відсутності на те правових підстав розмістив тимчасову споруду на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні позивача.

Ухвалами Господарського суду Тернопільської області від 23.10.2015 та від 14.01.2016 до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Підприємство споживчої кооперації "Кооператор" (далі - ПСК "Кооператор") і Теребовлянську міську раду Тернопільської області (далі - Теребовлянська міськрада).

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 12.04.2018 позов задоволено. Усунуто перешкоди Теребовлянському РСТ у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: вул. Паращука, 7 у м. Теребовля, шляхом знесення (демонтажу) самочинно встановленого торговельного кіоску площею 12 кв. м, на вказаній ділянці, ФОП Буковецьким С.М.

Судове рішення мотивовано доведеністю позовних вимог та наявністю правових підстав для задоволення позову з огляду на неправомірне встановлення відповідачем торговельного кіоску на земельній ділянці, яка належить позивачу на праві постійного користування.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.04.2018 залишено без змін із тих же підстав.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.09.2018 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.04.2018 залишено без змін. При цьому апеляційний суд погодився із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, у лютому 2019 року ФОП Буковецький С.М. подав касаційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційну скаргу ФОП Буковецький С.М. обґрунтовує, зокрема тим, що судами попередніх інстанцій при вирішенні справи не взято до уваги, що власник спірної земельної ділянки Теребовлянська міськрада спростовує факт безпідставного розміщення відповідачем торгівельного кіоску на цій земельній ділянці; позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту розміщення відповідачем торгівельного кіоску саме на земельній ділянці належній позивачу; судом апеляційної інстанції безпідставно відмовлено у призначенні експертизи з мотивів відсутності каталогу координат поворотних точок меж земельної ділянки, оскільки експертний висновок може бути єдиним доказом, що спростовує або підтверджує факт розміщення споруди на земельній ділянці позивача; судами не надано належної оцінки договору найму (оренди) торгівельного місця, укладеного 01.09.2013 між відповідачем і ПСК "Кооператор"; судом апеляційної інстанції неправомірно відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про прийняття та долучення до матеріалів справи додаткових доказів, які мають значення для правильного вирішення справи.

У відзиві на касаційну скаргу Теребовлянське РСТ зазначає про правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи, тому просить залишити оскаржені судові рішення без змін.

ПСК "Кооператор" у судове засідання свого представника не направило, хоча було повідомлено про дату, час і місце судового засідання належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ураховуючи наведене, те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов'язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Верховний Суд у складі колегії дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності зазначеного представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

При вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що на підставі рішення Теребовлянської міськради від 08.12.2000 № 224 Теребовлянському РСТ видано державний акт на право постійного користування землею серії І-ТР " 001696 від 12.02.2001, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 65, відповідно до якого позивачеві надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,6956 га у межах згідно з планом землекористування для обслуговування приміщень ринку та його функціонування. При цьому у Плані зовнішніх меж землекористування цього акта зазначено - "ринок у м. Теребовлі по вул. Паращука, 7".

Відповідно до інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 47887056, сформованої станом на 18.11.2015, витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним № 34812292 від 12.03.2015, за адресою: м. Теребовля Тернопільської області, вул. Паращука, 7, розташовано цілісний майновий комплекс (реєстраційний номер об'єкта 0) загальною площею 1 305,6 м2 (адмінбудинок із допоміжними приміщеннями, павільйон з торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами, павільйон з торгівлі м'ясопродуктами із добудовою готелю та лабораторії), право власності на який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.06.2013 за позивачем у справі.

Згідно зі статутом ПСК "Кооператор" Теребовлянського РСТ, затвердженого постановою правління Теребовлянського РСТ 02.12.2010 № 46, ПСК "Кооператор" створено відповідно до постанови правління позивача від 30.06.2006 № 33 "Про створення підприємства споживчої кооперації "Кооператор" Теребовлянського РайСТ". Метою і завданням ПСК "Кооператор" відповідно до пунктів 2.1 і 2.2. статуту, серед іншого, є задоволення потреб у послугах, товарах, роботах членів споживчих товариств, суб'єктів господарювання та фізичних осіб, створення необхідних зручностей для купівлі-продажу товарів, сприянні найбільш повному задоволенню потреб суспільства у продукції, послугах ринку; організації і надання ринкових послуг населенню, організаціям, підприємствам, що здійснюють торгівлю на ринку і надають послуги; наданні в оренду торгових місць ринку; організації оптової, дрібнооптової, роздрібної та комісійної торгівлі товарами народного споживання і виробничо-технічного призначення продовольчими і непродовольчими товарами, тощо.

Це підприємство є юридичною особою, має право від свого імені укладати договори та вчиняти інші правочини. Виконавчим органом є директор, який має право діяти без письмових доручень від імені юридичної особи та укладати договори. Засновником ПСК "Кооператор" є Теребовлянське РСТ, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17.11.2015.

За встановлених судами обставин, до створення ПСК "Кооператор" подібні функції здійснював Теребовлянський ринок РайСТ, який ліквідовано згідно з ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 14.04.2008 у справі №8/Б-998 про банкрутство.

01.09.2013 між ПСК "Кооператор" (наймодавець) і ФОП Буковецьким С.М. (наймач) укладено договір № 73 найму (оренди) торговельного місця на території ринку ПСК "Кооператор" Теребовлянського РСТ, відповідно до умов якого, наймодавець передав, а наймач прийняв у тимчасове платне користування для торгівлі торгівельне місце (об'єкт найму), площею 12 м2, яке розташоване на території ринку ПСК "Кооператор" за адресою: м. Теребовлі по вул. Паращука, 7.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.6 цей договір діє з 01.09.2013 по 01.08.2014 та у випадку відсутності заперечень наймодавця та наймача про припинення дії договору протягом одного місяця до його закінчення він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором.

На виконання умов договору наймодавцем передано, а наймачем прийнято в оренду торгове місце площею 12 м2 у стані, що відповідає умовам договору та його призначенню.

Згідно зі схемою розміщення торгових рядів, кіосків, павільйонів на території ринку ПСК "Кооператор" Теребовлянського РСТ відповідач займає торговельне місце за № 73.

Також судами установлено, що договір був пролонгований до 01.07.2015 відповідно до пункту 6.6 зважаючи на відсутність заперечень наймодавця.

30.12.2014 між Теребовлянським РСТ (орендодавець) і ПСК "Кооператор" (орендар) укладено договір № 224 оренди об'єкта нерухомості, відповідно до умов якого, орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове платне користування частину цілісного майнового комплексу, зокрема об'єкти нерухомого майна ринку: будівлю під літерою "Д", частину будівлі під літерою "А" на території цілісного майнового комплексу ринку по вул. Паращука, 7, для організації і надання торговельних послуг населенню, підприємствам, надання в оренду торговельних місць та інше, відповідно до статуту підприємства. Цей договір діє з 01.01.2015 по 01.12.2015 включно.

У відповідь на претензію ПСК "Кооператор" від 17.08.2015 № 24 ФОП Буковецький С.М. у листі від 03.09.2015 повідомив підприємство про відмову від продовження договірних відносин з ПСК "Кооператор", у зв'язку з відсутністю в останнього правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

08.12.2015 згідно з розпорядженням правління позивача від 07.12.2015 № 44 створено комісію за участю представників позивача, інспектора сектору доходів і зборів з фізичних осіб Теребовлянського відділення Гусятинської ОДПІ, інспектора Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, якою проведено перевірку роботи окремих підприємців на ринку позивача по вул. Паращука, 7, у м. Теребовля, про що складено відповідний акт.

З цього акта вбачається, що у період із 01.10.2015 суб'єктами підприємницької діяльності-фізичними особами (згідно з переліком, у тому числі відповідачем) здійснюється підприємницька діяльність без укладення із позивачем договору оренди торговельного місця та сплати орендної плати. Торговельні кіоски підприємців, у тому числі відповідача, на дату проведення перевірки були відкриті, з них велася торгівля.

Крім того, судами установлено, що 29.09.2016 відділом архітектури та містобудування Теребовлянської міськради ФОП Буковецькому С.М. видано паспорт прив'язки тимчасової споруди торгового призначення ТС-34 по вул. Паращука у м. Теребовля (реєстраційний № 24).

У січні 2018 року за розпорядженням правління Теребовлянського РСТ від 18.01.2018 № 8 створено комісію за участю представників позивача ПСК "Кооператор", якою 23.01.2018 проведено обстеження торгівельного місця № 73 на території ринку позивача по вул. Паращука, 7, у м. Теребовля, про що складено відповідний акт від 23.01.2018, в якому зазначено, що на торгівельному місці № 73 знаходиться кіоск, в якому ФОП Буковецький С.М. здійснює торгівлю особисто.

Зазначені обставини стали підставою для звернення Теребовлянського РСТ до суду з позовом до ФОП Буковецького С.М. про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Теребовля, вул. Паращука, 7, яка перебуває у постійному користуванні позивача згідно з державним актом на право постійного користування землею від 12.02.2001 серії І-ТР №001696, шляхом звільнення торгівельного місця № 73 площею 12 м2, шляхом демонтажу самочинно встановленого відповідачем торговельного кіоску, обґрунтовуючи позов тим, що відповідач без правових підстав користується частиною земельної ділянки, яка знаходиться у постійному користуванні Теребовлянського РСТ.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, наведена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (стаття 92 ЗК).

Відповідно до статті 125 ЗК право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, якими, відповідно до статті 126 ЗК, є державні акти, форми яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За встановлених судами попередніх інстанцій обставин, у позивача відповідно до закону виникло право постійного користування земельною ділянкою площею 0,6956 га для обслуговування приміщень ринку та його функціонування (ринок у м. Теребовля по вул. Паращука, 7), що підтверджується державним актом на право постійного користування землею від 12.02.2001 серії І-ТР № 001696. На час розгляду справи в суді першої інстанції державний акт на право постійного користування був чинним, ніким не скасованим, тобто позивач є належним землекористувачем зазначеної земельної ділянки, виділеної для обслуговування приміщень ринку та його функціонування.

Законність набуття позивачем у справі права на спірну земельну ділянку було предметом судового розгляду і рішенням Господарського суду Тернопільської області 01.11.2016 у справі №921/377/16-г/17 відмовлено у задоволенні позову Теребовлянської міськради до Теребовлянського РСТ про визнання недійсним зазначеного акта на право постійного користування земельною ділянкою. Це рішення залишено без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2017 і Вищого господарського суду України від 26.04.2017.

Будь-яких обставин припинення відповідно до вимог чинного законодавства (статті 141, 142 ЗК) права користування зазначеною земельною ділянкою чи її частиною, або її вилучення у судовому порядку у Теребовлянського РСТ, судами встановлено не було.

Також судами встановлено, що відповідно до виготовленої позивачем у 2016 році технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та наявного у справі витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 07.03.2017 № НВ-017,позивачем проведено державну реєстрацію права постійного користування землею відповідно до державного акта від 12.02.2001 серії І-ТР № 001696 у порядку, визначеному статтями 125, 126 ЗК, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" і присвоєно земельній ділянці кадастровий номер :03:003:1063.

Водночас знаходження торгового кіоску відповідача площею 12 м2 на земельній ділянці, користувачем якої є позивач, підтверджується як судовими рішеннями у справах № 921/241/16-г/17, № 921/681/16-г/17, що набрали законної сили, і в яких Буковецький С.М. приймав участь або стосовно, у тому числі, нього встановлювалися певні обставини, так і фактичними обставинами, встановленими під час вирішення справи, яка розглядається.

Способи захисту прав на земельні ділянки визначено статтею 152 ЗК, за змістом якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина 2 зазначеної норми).

Відповідно до статті 212 ЗК самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Судами попередніх інстанцій установлено, що відповідач не довів суду належними та допустимими доказами правомірність встановлення ним торговельного кіоску на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні позивача. Будь-яких обставин на підтвердження договірних відносин між сторонами у справі щодо користування земельною ділянкою, на якій підприємцем розміщено зазначений кіоск, судами встановлено не було.

Судами правомірно відхилено посилання відповідача на отримання ним паспорту прив'язки тимчасової споруди по вул. Паращука у м. Теребовля, оскільки вказані обставини не підтверджують використання відповідачем земельної ділянки під торговим кіоском на законних підставах.

Більше того, рішення органу місцевого самоврядування від 29.03.2016 № 53, від 30.08.2016 № 133 про надання дозволу на виготовлення схеми розміщення тимчасової споруди, про затвердження схеми розміщення тимчасових споруд, на підставі яких відповідачем виготовлено паспорт прив'язки тимчасової споруди, визнано недійсними у судовому порядку (справи № 921/241/16-г/17, № 921/681/16-г/17), з підстав їх невідповідності вимогам закону та порушення прав Теребовлянського РСТ, як землекористувача земельної ділянки.

У зв'язку з наведеним, фактичні обставини у справі, встановлені судами під час її вирішення, підтверджують покладені в основу судових рішень висновки про наявність правових підстав для захисту прав позивача як землекористувача земельної ділянки та необхідність усунення порушень його прав на землю, що знаходиться за адресою: вул. Паращука, 7 у м. Теребовля, шляхом знесення (демонтажу) самочинно встановленого відповідачем торговельного кіоску площею 12 кв. м, на вказаній ділянці. При цьому суди попередніх інстанцій повно та всебічно дослідили обставини справи, правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, та правомірно задовольнили позову.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги, щодо безпідставного неприйняття судом апеляційної інстанції додаткових документів, поданих відповідачем як доказів у справі, оскільки вказані доводи позивача зводяться передусім до переоцінки доказів, тоді як згідно з частиною 2 статті 300 ГПК межі розгляду справи судом касаційної інстанції не надають йому права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Аргументи касаційної скарги щодо неналежної оцінки судами попередніх інстанцій доказів, зокрема, договору найму торговельного місця від 01.09.2013 № 73, не можуть слугувати підставою для скасування оскаржених судових актів, оскільки стосуються з'ясування обставин, вже встановлених судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ними доказів у справі і спростовуються наведеним у цих судових рішеннях.

Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені судом, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК, колегія суддів зазначає, що оскаржені судові рішення постановлено із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому правових підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Буковецького Сергія Михайловича залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.04.2018 у справі № 921/1061/15-г/6 залишити без змін.

3. Поновити виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.04.2018 у справі № 921/1061/15-г/6.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді: І.С. Міщенко

В.Г. Суховий