СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2019 р. Справа № 922/2389/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді при секретарі судового засідання за участю представників сторін: від прокурора від позивача від відповідача-1 від відповідача-2 від третьої особи розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, посвідчення №032167 від 11.02.15 не зявився ОСОБА_6, довіреність № 210 від 22.03.19 не зявився не зявився Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м. Київ, (вх. №569 Х/2)
на рішення господарського суду Харківської області
від08.01.2019 (повний текст від 16.01.2019)
у справі№ 922/2389/18 (суддя Аюпова Р.М.)
за позовомЗаступника прокурора Харківської області, м. Харків в інтересах держави, в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України
до відповідачів третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні першого відповідача про1.Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м. Київ 2.Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, м. Харків Комунальне підприємство "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" м. Харків визнання недійсним рішення, визнання права власності
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.01.2019р. по справі №922/2389/18:

- позовні вимоги задоволено повністю.

- визнано недійсним та скасовано рішення приватного нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 13.09.2016, індексний номер 31357754, про державну реєстрацію права приватної власності на цілісний майновий комплекс, загальною площею 11652,1 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101), який розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 114 за Публічним акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України".

- визнано за державою Україна, в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 24, ) право власності на цілісний майновий комплекс, загальною площею 11652,1 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101), який розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 114.

- стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (01601, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, ) та Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 4-А) судові витрати в розмірі 3524,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.02.2019 по справі №922/2389/18:

- внесено виправлення до резолютивної частини рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2019 по справі № 922/2389/18 та викладено четвертий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

"Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (01601, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, ) та Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 4-А) на користь Прокуратури Харківської області ((61050, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4, , банк отримувач: Державна казначейська служба України, м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судові витрати в розмірі 47444,82 грн."

Не погодившись з рішенням господарського суду першої інстанції, з апеляційною скаргою звернулось Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України", в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2019р. по справі №922/2389/18 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду є незаконним, прийнятим із порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, зважаючи на наступне:

- до статутного капіталу ПАТ «ДПЗКУ» було передано спірне нерухоме майно саме на праві приватної власності. При цьому, прокуратурою не надано жодного належного і допустимого доказу, який підтверджував би, що майно «Харківського КХП №2» передано не до статутного капіталу ПАТ «ДПЗКУ»;

- прокурором оскаржується право власності на майно, що знаходиться за адресою: м.Харків, вул. Плеханівська, 114, але прокурором не надано належних доказів, що майно ПАТ «ДПЗКУ», яке знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 114, містилось чи міститься в переліку обєктів державної власності, що не підлягає приватизації (в даному переліку знаходиться майно за адресою м. Харків, вул. Чоботарська, 80);

- прокуратурою не надано належних доказів порушення ПАТ «ДПЗКУ», встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2011 №593, обмеження щодо розпорядження майном, в тому числі ЦМК «Харківський КХП №2», переданим до статутного капіталу ПАТ «ДПЗКУ», що свідчить про подання прокурором позову за відсутності порушень прав та законних інтересів позивача

При цьому, прокурором не надано належних та допустимих доказів, що позивач не здійснює або неналежним чином здійснює свої повноваження, що зумовило подання позову в його інтересах прокурором;

- прокурором не доведено належними та допустимими доказами наявності у Міністерства аграрної політики та продовольства України права власності на нерухоме майно, з приводу якого виник спір.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2019. сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: ОСОБА_1 - головуючий суддя, судді Геза Т.Д., Плахов О.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2019 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: ОСОБА_1 - головуючий суддя, судді Геза Т.Д., Шутенко І.А.

Прокурор в судовому засіданні 17.04.2019 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду законним та таким, що підлягає залишенню без змін.

Позивач у судове засідання 17.04.2019 не зявився, причини неявки не повідомив.

Відповідач-1 в судовому засіданні 17.04.2019 наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач-2 в судове засідання 17.04.2019 не зявився, причини неявки не повідомив.

ОСОБА_8 особа в судове засідання 17.04.2019 не зявилась, причини неявки не повідомила.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, Державна акціонерна компанія Хліб України створена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 № 1000 Про утворення Державної акціонерної компанії Хліб України у формі відкритого акціонерного товариства, до статутного фонду якого також увійшло майно державних підприємств згідно з додатком 2, в тому числі і майно Харківського державного комбінату хлібопродуктів № 2 (), шляхом їх перетворення у дочірні підприємства Компанії (з урахуванням постанови КМУ 05.11.1997 № 1218 Про прискорення приватизації хлібоприймальних та хлібозаготівельних підприємств).

Згідно п. 8 Статуту ДАК «Хліб України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.1996 № 1375 (в редакції на час створення компанії) майно Компанії є власністю держави і закріплюється за Компанією на праві повного господарського відання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2001 № 240 було затверджено новий статут ДАК Хліб Україна (в редакції постанови КМУ від 02.07.2007 № 887), згідно з яким джерелами формування майна Компанії є, зокрема майно, що передане засновником. Майно передане засновником до статутного фонду Компанії на праві господарського відання. Компанія стосовно переданого їй засновником до статутного фонду державного майна, яке включене до переліку об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може вчиняти дії, наслідком яких може бути відчуження майна, в тому числі передача його до статутного фонду інших господарських організацій, передача в заставу тощо, до виключення такого майна із зазначеного переліку об'єктів.

ДП Державна продовольчо - зернова корпорація України було утворено у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2010 № 764 Про заходи з утворення державного підприємства Державна продовольчо-зернова корпорація України. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.08.2010 № 764 постановлено ліквідувати ДП ДАК Хліб України, в тому числі Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2 (), утворити ДП Державна продовольчо-зернова корпорація України (далі - ДП ДПЗКУ), статутний капітал якого сформувати шляхом передачі до нього цілісних майнових комплексів дочірніх підприємств ДАК Хліб України, що ліквідуються, з подальшим утворенням на їх базі відокремлених підрозділів підприємств. Зобов'язано Міністерство аграрної політики та продовольства України здійснити в установленому порядку заходи, пов'язані з утворенням підприємства, його державною реєстрацією та включенням до переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації (з урахуванням внесених змін постановою КМУ № 85 від 09.02.2011).

Згідно установчих документів ДП ДПЗКУ засновано на основі державної власності, входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України і є підзвітним йому. Джерелами формування майна підприємства є, зокрема, майно, що передане йому на баланс відповідно до рішення про створення підприємства. Майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання (п.п. 1.1, 4.1, 5.1, 5.3 Статуту з урахуванням змін та доповнень).

16.09.2010 було проведено державну реєстрацію юридичної особи ДП ДПЗКУ за № 1 041235. Статутний капітал ДП ДПЗКУ було сформовано за рахунок передачі до нього цілісних майнових комплексів дочірніх підприємств ДАК Хліб Україна, що ліквідувались, в тому числі ДП ДАК Хліб України Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2 ().

На підставі акта приймання - передачі цілісного майнового комплексу від 30.03.2011 за №44, комісія з ліквідації дочірнього підприємства ДАК "Хліб України" Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2 передала, а ДП "ДПЗКУ" прийняла цілісний майновий комплекс ДП ДАК "Хліб України" Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2. Акт підписаний головою комісії з ліквідації ДП ДАК "Хліб України" Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2, генеральним директором ДП "ДПЗКУ" та затверджено Міністерством аграрної політики та продовольства України.

06 червня 2011 року Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства аграрної політики та продовольства України щодо перетворення Державного підприємства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" у Державне публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" та прийняв постанову № 593 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 серпня 2010 року № 764".

Постановою від 06.06.2011 за № 593 Кабінетом Міністрів України встановлено, що 100 відсотків акцій Державного публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", які випускаються на величину його статутного капіталу, залишаються у державній власності до прийняття окремого рішення Кабінетом Міністрів України. Державне публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" не може вчиняти дії стосовно майна, переданого до його статутного капіталу, наслідком яких може бути відчуження майна, у тому числі передача його до статутного капіталу інших господарських організацій, передача в заставу тощо. Кабінет Міністрів України установив, що повноваження з управління корпоративними правами держави щодо державного публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" здійснює Міністерство аграрної політики та продовольства України та зобов'язав останнього здійснити у встановленому порядку заходи, пов'язані з перетворенням Державного підприємства "Державна продовольчо-зернова корпорація України".

На виконання постанов Кабінету Міністрів України № 764 від 11.08.2010 та № 593 від 06.06.2011, Міністерством аграрної політики та продовольства України видано наказ від 07.07.2011 року за № 325, згідно з яким Державне підприємство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" мало бути реорганізовано, шляхом перетворення у Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (п.1). Визначено, що Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" є правонаступником майнових прав та обов'язків державного підприємства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (п.2). Статутний капітал ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" сформовано на базі майна ДП "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (п.4). Аналогічні положення містяться в передавальному акті від 30 вересня 2011 року, затвердженому Міністерством аграрної політики та продовольства України.

Міністерством аграрної політики та продовольства України 17.11.2011 було прийнято наказ № 634 "Про деякі питання діяльності ПАТ "ДПЗКУ", виходячи зі змісту якого наказано створити ПАТ "ДПЗКУ" шляхом перетворення ДП "ДПЗКУ" та затвердити його статут (п.1).

18.11.2011 проведено державну реєстрацію припинення ДП "ДПЗКУ" за №5041235. Водночас 18.11.2011 проведено державну реєстрацію ПАТ "ДПЗКУ" за № 0045105, створеного в результаті перетворення ДП "ДПЗКУ".

Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку на весь обсяг статутного капіталу ПАТ "ДПЗК України", у тому числі і на комплекс нежитлових будівель за адресою, м. Харків, вул. Плеханівська, 114, було проведено реєстрацію випуску акцій товариства у кількості 8677170 простих іменних акцій згідно свідоцтва № 529/1/11 від 06.12.2011 та акта оцінки майна ДП "ДПЗУ України" від 26.09.2011.

Згідно листа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 19.12.2016 за №12/01/26696, згідно даних Реєстру корпоративних прав держави у статутних капіталах господарських товариств станом на 13.09.2016, розміщеному на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України, державна частка у статутному капіталі ПАТ "ДПЗК України" становила 100% (та становить на даний час), органом управління є Міністерство аграрної політики та продовольства України.

У відповідності до п. 1.4 Статуту ПАТ "ДПЗКУ", затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 17.11.2011 № 634, засновником ПАТ "ДПЗКУ" - є держава в особі Кабінету Міністрів України. Повноваження з управління корпоративними правами товариства відповідно до постанови КМУ від 06.06.2011 № 593 здійснює Міністерство аграрної політики та продовольства України. Товариство є правонаступником всіх прав і обов'язків ДП "ДПЗКУ" (п. 1.6. Статуту).

18.11.2011 було складено акт приймання - передачі майна, майнових прав та обов'язків до ПАТ "ДПЗКУ", згідно якого ДГІ "ДПЗКУ" передало, а ПАТ "ДПЗКУ" прийняло майновий комплекс ДП "ДПЗКУ"; Згідно з витягу з переліку необоротних активів (у тому числі й нерухомого майна) до статутного капіталу ПАТ "ДПЗКУ" в процедурі реорганізації шляхом перетворення ДП ДПЗКУ", як вклад було передано, зокрема Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2, до складу якого увійшло вищезазначене спірне майно. Зазначений акт підписаний, завірений печатками обох сторін та затверджений Міністерством аграрної політики та продовольства України.

В подальшому, на підставі рішення про державну реєстрацію прав від 13.09.2016 індексний номер 31357754, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за ПАТ "ДПЗКУ" зареєстровано право приватної власності на цілісний майновий комплекс загальною площею 11652,1 кв.м. реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 114.

Вказаний майновий комплекс складається з наступних складових частин:

- адміністративний корпус, 1, літ. "А-3", загальною площею 1122,7 кв.м. (І поверх: 363,6 кв.м., II поверх: 388,7 кв.м., III поверх: 370,4 кв.м.);

- адміністративний корпус, 2, літ. "Б-2" загальною площею 164,1 кв.м. (І поверх: 83,2 кв.м., II поверх: 80,9 кв.м.);

- склад, літ. "В-1" загальною площею: 156,8 кв.м.;

- адміністративний корпус, 3, літ. "Г-1" загальною площею: 199,7 кв.м.;

- нежитлова будівля, літ. "Д-3" загальною площею 2102,2 кв.м. (І поверх: 980,1 кв.м., II поверх: 757,1 кв.м., III поверх: 365 кв.м.);

- трансформаторна, літ. "Е-1" загальною площею 53 кв.м.;

- склад, літ. "Ж-1" загальною площею: 398 кв.м.;

- нежитлова будівля, літ. "3-2" загальною площею: 211,6 кв.м.;

- електроцех, літ. "И-1" загальною площею 226,2 кв.м.;

- гараж, літ. "К-1" загальною площею 78,8 кв.м.;

- гараж, літ. "К1 -1" загальною площею 36,5 кв.м.;

- гараж, літ. "Л-1" загальною площею 23,7 кв.м.;

- транспортний відділ, літ. "ЛІ- 1" загальною площею 24,1 кв.м.;

- котельня, літ. "М-1" загальною площею 116,5 кв.м.;

- нежитлова будівля, літ. "АГ-4" загальною площею 476,3 кв.м. (І поверх: 135,7 кв.м., антрісоль 1-го поверху: 95,3 кв.м., II поверх 57,8 кв.м., III поверх: 46,5 кв.м., IV поверх: 141 кв.м.);

- вбиральня, літ. "О-І" загальною площею 35 кв.м.;

- склад, літ "П-1" загальною площею 952,4 кв.м.;

- вибійне відділення, літ. "Р-1" загальною площею 353,5 кв.м.;

- млин, літ. "Т-4" загальною площею 858,8 кв.м. (І поверх: 247,7 кв.м., II поверх: 211,9 кв.м., III поверх: 192,5 кв.м., IV поверх: 206,7 кв.м.);

- робоча вежа, літ. "ТІ-5" загальною площею 362,8 кв.м. (підвал: 74,5 кв.м., І поверх: 21,3 кв.м., II поверх: 67,8 кв.м., III поверх: 67,9 кв.м., IV поверх: 63,5 кв.м., V поверх: 67,8 кв.м.);

- склад, літ. "У-1" загальною площею 1134,6 кв.м.;

- склад, літ. "Ф-1" загальною площею 1248,1 кв.м.;

- склад, літ. "Х-1" загальною площею 1290 кв.м.;

- вагова, літ. "Ц-1" загальною площею 13,8 кв.м.;

- прохідна, літ. "4-1" загальною площею 12,9 кв.м.

Не погодившись із вищевказаними обставинами, заступник прокурора Харківської області, в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, м. Київ, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м. Київ та Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, м. Харків в якому просив:

- визнати недійсним та скасувати рішення приватного нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 13.09.2016, індексний номер 31357754, про державну реєстрацію права приватної власності на цілісний майновий комплекс, загальною площею 11652,1 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101), який розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 114 за ПАТ ДПЗКУ;

- визнати за державою Україна в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України право власності на цілісний майновий комплекс, загальною площею 11652,1 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101), який розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 114.

При розгляді вищевказаних вимог, судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступати за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб.

Прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, за відсутності ж такого органу або відсутності у нього повноважень зазначає про це в позовній заяві. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 № 3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (далі - Рішення Конституційного Суду України) під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Право прокурора на здійснення представництва в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави виникає у випадках нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування або іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах громадянина зазначений орган чи громадянин набуває статусу позивача, а в разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача і як такий зазначається у позовній заяві.

Отже, прокурор вправі предявити позов в інтересах держави як в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, так і самостійно в разі відсутності органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в разі відсутності у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду.

В обґрунтування порушення інтересів держави прокурором зазначено, що приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за відсутності рішення власника про зміну правового режиму майна з державної власності у приватну, при наявності заборони на приватизацію такого майна, прийняла рішення від 13.09.2016 про державну реєстрацію права приватної власності на цілісний майновий комплекс, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 114 за ПАТ «ДПЗКУ», яким фактично змінила правовий режим майна та порушила права власника держави. Отже, приймаючи оскаржуване рішення приватний нотаріус не зясував належності права власності на спірне майно та безпідставно визнав на нього право власності за ПАТ «ДПЗКУ», а тому наявні підстави для визнання незаконним спірного рішення та подальшого визнання права власності на зазначене майно за державою в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України.

При цьому, Міністерством аграрної політики та продовольства України як органом, уповноваженим на управління вищевказаним майновим комплексом, не вжито жодних заходів щодо здійснення захисту інтересів держави шляхом подання відповідного позову про визнання незаконним рішення приватного нотаріуса та визнання права власності за державою на вказане майно.

Листом від 18.04.2018 № 37-27-15/11669 Міністерство аграрної політики та продовольства України зазначило, що 100% акцій державного ОСОБА_9", які випускаються на величину його статутного капіталу, залишаються у державній власності, та станом на 18.04.2018 будь-які заходи реагування щодо зміни форми власності майна ПАТ "ДПЗКУ" міністерством не вживалися.

На виконання ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокуратурою Харківської області повідомлено Міністерство аграрної політики та продовольства України про вжиття заходів представницького характеру, що підтверджується повідомленням №05/1-413вих18 від 08.08.2018р.

Судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що відсутність звернення Міністерства аграрної політики та продовольства України до суду із позовом про визнання незаконним рішення приватного нотаріуса та визнання права власності за державою на цілісний майновий комплекс, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 114 свідчить, що Міністерство аграрної політики та продовольства України не здійснює належним чином свої повноваження щодо захисту державних інтересів.

При цьому, факт такої бездіяльності Міністерства аграрної політики та продовольства України підтверджується матеріалами справи, поясненнями учасників судового процесу, тощо.

Доводи апелянта, що прокурор предявляючи позов в даній справі порушив вимоги ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», оскільки не надав доказів внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість), вироку суду щодо службових осіб, докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, не приймаються судовою колегією апеляційного господарського суду, зважаючи на наступне:

- як вже зазначалось вище неналежне виконання Міністерством аграрної політики та продовольства України підтверджується матеріалами справи та є беззаперечним, зважаючи на відсутність жодних заходів, направлених на повернення цілісного майнового комплексу, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 114 у державну власність;

- ненадання прокурором вищевказаних документів жодним чином не спростовує неналежне виконання Міністерством аграрної політики та продовольства України своїх повноважень. Так, вирок суду щодо службових осіб та докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців свідчать про притягнення відповідних осіб до кримінальної або дисциплінарної відповідальності. Отже, за своєю правовою природою заходи відповідальності є похідними від самого факту неналежного виконання або протиправної діяльності посадових осіб відповідного державного органу, у звязку із чим зазначені документи є додатковими, а не первинними доказами, які свідчать про неналежне виконання уповноваженим органом своїх повноважень.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на існування загрози відчуження державного майна та неналежне виконанням Міністерством аграрної політики та продовольства України своїх повноважень щодо повернення майна у державну власність, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку щодо правомірності подання позову заступником прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України до Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" та Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсним та скасування рішення нотаріуса та визнання за державою права власності на цілісний майновий комплекс, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 114.

Згідно ч.1 ст.167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 73 Господарського кодексу України державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління. Найменування державного унітарного підприємства повинно містити слова "державне підприємство".

За змістом ч. 1 ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Частиною 7 статті 74 Господарського кодексу України державне унітарне комерційне підприємство може бути перетворено у випадках та порядку, передбачених законом, у корпоратизоване підприємство (державне акціонерне товариство). Особливості діяльності корпоратизованих підприємств визначаються цим Кодексом та іншими законами.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 141 Господарського кодексу України до державного майна у сфері господарювання належать цілісні майнові комплекси державних підприємств або їх структурних підрозділів, нерухоме майно, інше окреме індивідуально визначене майно державних підприємств, акції (частки, паї) держави у майні суб'єктів господарювання різних форм власності, а також майно, закріплене за державними установами і організаціями з метою здійснення необхідної господарської діяльності, та майно, передане в безоплатне користування самоврядним установам і організаціям або в оренду для використання його у господарській діяльності. Держава через уповноважені органи державної влади здійснює права власника також щодо об'єктів права власності Українського народу, зазначених у частині першій статті 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 86 Господарського кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) забороняється використовувати для формування статутного (складеного) капіталу товариства бюджетні кошти, кошти, одержані в кредит та під заставу, векселі, майно державних (комунальних) підприємств, яке відповідно до закону (рішення органу місцевого самоврядування) не підлягає приватизації, та майно, що перебуває в оперативному управлінні бюджетних установ, якщо інше не передбачено законом.

За змістом частин 2, 3, 4 статті 145 Господарського кодексу України зміна правового режиму майна суб'єкта господарювання здійснюється за рішенням власника (власників) майна у спосіб, передбачений цим Кодексом та прийнятими відповідно до нього іншими законами, крім випадків, якщо така зміна забороняється законом. Правовий режим майна суб'єкта господарювання, заснованого на державній (комунальній) власності, може бути змінений шляхом приватизації майна державного (комунального) підприємства відповідно до закону або шляхом здачі цілісного майнового комплексу підприємства або майнового комплексу його структурного підрозділу в оренду.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» управління об'єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Згідно приписів ст. 5 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" Кабінет Міністрів України - є суб'єктом управління, що визначає об'єкти управління державної власності, стосовно яких виконує функції з управління, а також об'єкти управління державної власності, повноваження з управління якими передаються іншим суб'єктам управління, визначеним цим Законом. Здійснюючи управління об'єктами державної власності, Кабінет Міністрів України, зокрема, приймає рішення: про створення, реорганізацію та ліквідацію господарських структур і визначає уповноважені органи управління, які здійснюють контроль за їх діяльністю (п.5 ч.2); приймає рішення про закріплення в державній власності пакетів акцій (часток) акціонерних товариств, створених на базі державного майна, що приватизується, терміни закріплення таких пакетів акцій (часток) у державній власності відповідно до законодавства про приватизацію (п.9 ч.2).

Тобто, передача об'єктів права державної власності щодо цілісних майнових комплексів підприємств, установ, організацій, їх структурних підрозділів здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України.

Як вже зазначалось вище, держава в особі Кабінету Міністрів України здійснила заходи щодо зміни організаційно-правової форми ДП "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" і визначила розмір статутного капіталу останнього на підставі Постанови КМУ від 06.06.2011 № 593.

Проте, майно на суму вартості якого сформовано статутний капітал, у тому числі спірний майновий комплекс Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2, у власність ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" не передавався. На момент передачі спірного нерухомого майна до статутного фонду, таке майно мало статус державної власності.

До того ж, наявні в матеріалах справи документи свідчать, що державою в особі Кабінету Міністрів України рішення про зміну правового режиму спірного майна не приймалося, у зв'язку з чим ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" не підтверджено факт зміни форми власності цілісного майнового комплексу Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2 з державної на приватну.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2011 № 593 встановлено, що Державне публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" не може вчиняти дії стосовно майна, переданого до його статутного капіталу, наслідком яких може бути відчуження майна, у тому числі передача його до статутного капіталу інших господарських організацій, передача в заставу тощо.

Частиною 2 статті 325 Цивільного кодексу України передбачено, що фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

У відповідності до ч. 7 ст. 141 Господарського кодексу України (в редакції на час утворення відповідача-1) не може бути вкладом у спільну діяльність майно, яке належить до основних фондів підприємств державної власності, що не підлягають приватизації.

Так, у відповідності до Закону України «Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» затверджено перелік об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, до якого увійшов спірний майновий комплекс Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2.

За змістом ч. 9 ст. 11 Закону України «Про управління об'єктами державної власності» нерухоме майно об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження.

З урахуванням приписів вищенаведених норм, судова колегія дійшла висновку, що цілісний майновий комплекс колишнього ДП «Державна продовольчо-зернова корпорація України», до складу якого входить і Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2, не міг бути відчуженим на користь суб'єкта права приватної власності без попереднього виключення цього майна із законодавчо визначеного переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації. Спірне майно надавалося ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» для здійснення статутної діяльності, а не у власність, і до завершення процедури приватизації в установленому законодавством порядку це майно залишається об'єктом права державної власності.

Враховуючи наведене, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що майно державного підприємства, яке відповідно до закону не підлягає приватизації, не може належати юридичній особі на праві приватної власності, у звязку із чим ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» не мало правових підстав для звернення до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 із заявою про реєстрацію права приватної власності на цілісний майновий комплекс Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 114.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 20.03.2019 по справі №927/735/16.

Як вже зазначалось вище, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 здійснив реєстрацію права приватної власності за ПАТ "ДПЗКУ" на цілісний майновий комплекс - Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2, загальною площею 11652,1 кв.м. реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 114.

Вищевказані реєстраційні дії оформлені рішенням приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 13.09.2016, індексний номер 31357754.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України "Про нотаріат", вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про нотаріат", нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (ст. 393 ЦК України).

Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №134532077 від 16.08.2018, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 прийняла оскаржуване рішення від 13.09.2016, індексний номер 31357754 на підставі наступних документів:

- наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України, від 30.04.2015 № 78-п "Про покладання виконання обов'язків голови правління на ОСОБА_10Г.";

- акту приймання-передачі цілісного майнового комплексу від 30.03.2011 № 44, Комісії з ліквідації дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2", який затверджено Міністерством аграрної політики та продовольства України;

- акту приймання-передачі майна, майнових прав та обов'язків до ПАТ "ДПЗКУ" з Витягом з Переліку необоротних активів від 18.11.2011, ДП "ДПЗКУ" та ПАТ "ДПЗКУ";

- наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 07.07.2011 № 325 "Про реорганізацію шляхом перетворення ДП "ДПЗКУ";

- наказу ПАТ "ДПЗКУ" від 05.05.2015, № 207-К про приступання до виконання обов'язків голови правління ОСОБА_10;

- постанови КМУ від 11.08.2010 № 764 "Про заходи з утворення ДП "ДПЗКУ";

- постанови КМУ від 06.06.2011, № 593 "Про внесення змін у Постанову КМУ від 11.08.2019 № 764";

- наказу голови правління ДАК "ХЛІБ УКРАЇНИ" ОСОБА_8, від 18.02.2011 № 52 "Про утворення ліквідаційної комісії та здійснення заходів з ліквідації ДП ДАК "Хліб України" "Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2".

Проте, із змісту вищевказаних документів не вбачається, як переходу до Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" права власності на цілісний майновий комплекс Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 114, так і зміни форми власності зазначеного майно з державної на приватну.

Отже, наведені вище обставини свідчать, що приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, за відсутністю рішення власника про зміну правового режиму майна з державної власності на приватну, за наявності заборони на приватизацію майна, прийняв рішення від 13.09.2016 про державну реєстрацію права приватної форми власності на цілісний майновий комплекс, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 114 за ПАТ Державна продовольчо-зернова компанія України, яким порушено права держави України як власника зазначеного майна.

При цьому, зважаючи на відсутність документів, які б підтверджували зміну форми власності спірного майна з державної на приватну, нотаріус повинен був відмовити в реєстрації права приватної власності на спірне нерухоме майно, в силу приписів п.4 ч.1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З огляду на вищевикладене, місцевим господарським судом вірно зазначено, що рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 13.09.2016 індексний номер 31357754 про державну реєстрацію права приватної власності на цілісний майновий комплекс, загальною площею 11652,1 кв.м. (реєстраційний № 101), який розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 114, прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України, з перевищенням наданої йому компетенції та порушує інтереси держави, у звязку з чим дане рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Також, судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до ч.2 ст.2 Цивільного кодексу України держава Україна є учасником цивільних відносин та відповідно до приписів ст.15 цього Кодексу має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вже було встановлено вище, Публічним акціонерним товариством Державна продовольчо-зернова компанія України безпідставно набуто право власності на спірний комплекс будівель та споруд та не визнається право держави Україна як власника цього майна.

Як вже зазначалось вище, Державне підприємство ДПЗКУ засновано на основі державної власності, входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України і є підзвітним йому. Крім того, повноваження з управління корпоративними правами товариства відповідно до постанови КМУ від 06.06.2011 № 593 здійснює Міністерство аграрної політики та продовольства України. Положеннями Законів України "Про управління об'єктами державної власності" та "Про Кабінет Міністрів України" встановлено, що повноваження по управлінню державним майном здійснює в тому числі Міністерство аграрної політики та продовольства України (позивач), а відтак в даному випадку власником спірного нерухомого майна є держава Україна в особі позивача.

Зважаючи на те, що Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" не визнає за державою Україна в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України права власності на цілісний майновий комплекс Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 114, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо визнання за позивачем права власності на зазначене майно.

Враховуючи наведене, судова колегія апеляційного господарського суду погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апелянта, що Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2 (м. Харків, вул. Плеханівська, 114, загальною площею 11652,1 кв.м.) не було включено до переліку обєктів державної власності, що не підлягають приватизації, оскільки до вказаного переліку майна включено Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2 за іншою адресою: м. Харків, вул. Чоботарська, 80, у звязку із чим законом не встановлено заборони на приватизацію такого майна, не приймаються судовою колегією апеляційного господарського суду, зважаючи на наступне:

- як вбачається із додатку 1 до Закону України Про перелік обєктів права державної власності, що не підлягають приватизації, цілісний майновий комплекс Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2 (код 00952249) входить до переліку обєктів права власності, що не підлягають приватизації.

При цьому, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань під кодом 00952249 значиться Дочірнє підприємство державної акціонерної компанії «Хліб України» Харківський державний комбінат хлібопродуктів №2», яке розташоване за адресою: 61001, Харківська обл., місто Харків, вул. Плеханівська, 114, що свідчить про те, що це один й той самий обєкт.

- апелянтом не доведено існування в м. Харкові цілісного майнового комплексу Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2, стосовно якого законом не передбачено заборони на приватизацію;

- в будь-якому випадку, передача об'єктів права державної власності щодо цілісних майнових комплексів підприємств, установ, організацій, їх структурних підрозділів здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України. Проте, як вже зазначалось вище, рішення Кабінету Міністрів України щодо зміни форми власності цілісного майнового комплексу Харківський державний комбінат хлібопродуктів № 2 з державної на приватну, не приймалось.

Доводи скаржника, що спірне нерухоме майно було передане до статутного капіталу ПАТ «ДПЗКУ» саме на праві приватної власності, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що прямо суперечать матеріалам справи, а також приписам ст.ст. 86, 145 Господарського кодексу України.

Що стосується інших доводів апелянта, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" задоволенню не підлягає, а суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог.

В той же час, судова колегія апеляційного господарського суду не може погодитись із висновком суду про відсутність підстав для застосування позовної давності в даному спорі, зважаючи на відсутність в матеріалах справи відповідного клопотання жодного із відповідачів про застосування строку позовної давності. Незважаючи на вищевикладене, оскільки зазначена обставина не призвела до прийняття неправильного рішення, у апеляційного господарського суду відсутні правові підстави для зміни або скасування рішення у відповідній частині.

Проте, судова колегія апеляційного господарського суду не може погодитись із висновком місцевого господарського суду щодо розподілу судових витрат.

Як вже зазначалось вище, рішенням господарського суду Харківської області від 08.01.2019р. по справі №922/2389/18 стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (01601, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, ) та Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 4-А) судові витрати в розмірі 3524,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.02.2019 по справі №922/2389/18 внесено виправлення до резолютивної частини рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2019 по справі № 922/2389/18 та викладено четвертий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

"Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (01601, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, ) та Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 4-А) на користь Прокуратури Харківської області ((61050, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4, , банк отримувач: Державна казначейська служба України, м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судові витрати в розмірі 47444,82 грн."

Судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь прокуратури сплаченого судового збору, суд першої інстанції не в повному обсязі врахував вимоги ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір», оскільки солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Зважаючи на задоволення позовних вимог заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України до Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" та Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, судові витрати за подання позовної заяви підлягають покладенню на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" та Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 підлягає стягненню на користь прокуратури Харківської області судовий збір за подання позовної заяви в сумі 23 722 грн. з кожного із відповідачів, у звязку із чим рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2019р. по справі №922/2389/18 підлягає зміні в зазначеній частині.

Також судова колегія апеляційного господарського суду зазначає про наявність надмірно сплаченого судового збору за подання позовної заяви в сумі 0,82 грн., яка підлягає поверненню на користь прокуратури Харківської області в разі наявності відповідного клопотання.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2019 по справі № 922/2389/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2019 по справі №922/2389/18 змінити в частині розподілу судових витрат.

Абзац 4 резолютивної частини рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2019 по справі № 922/2389/18 викласти в наступній редакції:

"Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (01601, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, ) на користь прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4, , банк отримувач: Державна казначейська служба України, м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 23722 грн.

Стягнути з Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 4-А, ІПН НОМЕР_1) на користь прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4, , банк отримувач: Державна казначейська служба України, м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 23722 грн."

В іншій частині рішення господарського суду Харківської області від 08.01.2019 по справі №922/2389/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Т.Д. Геза

Суддя І.А. Шутенко

( Повний текст постанови складено 26.04.2019 року).