УХВАЛА

м. Київ

07.05.2019Справа № 910/4925/19

Господарський суд м. Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши

позовну заяву Музею історії міста Києва (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 2)

до Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 10)

про визнання незаконним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

Музей історії міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання незаконним та скасування наказу.

Розглянувши позовну заяву, господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу III Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.04.2019 залишено позовну заяву без руху в порядку ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу час для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду, а саме надати до позовної заяви Музею історії міста Києва №060/37-198 від 05.04.2019 прохальну частину позову з конкретно визначеним предметом, а саме з матеріально-правовою вимогою до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Відповідно до п. п. 3-4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як встановлено судом в ухвалі Господарського суду м. Києва від 19.04.2019, позивачем не дотримано вищенаведених вимог Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві Музею історії міста Києва №060/37-198 від 05.04.2019 відсутня прохальна частина позову з конкретно визначеним предметом, а саме з матеріально-правовою вимогою до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а тому вищенаведені обставини свідчать про невідповідність позовної заяви формі та змісту передбаченої приписами Господарського процесуального кодексу України.

03.05.2019 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Музею історії міста Києва про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої позивач надав письмові пояснення в яких зазначив, що в прохальній частині позову, позивач ставить питання про визнання незаконним та скасування Наказу № 708-В від 06.06.2007.

Проте, суд звертає увагу, що у позовній заяві Музею історії міста Києва №060/37-198 від 05.04.2019 відсутній аркуш, на якому міститься прохальна частина позовних вимог, а тому суд дійшов висновку, що Музей історії міста Києва не усунув недоліків позовної заяви та не надав на вимогу суду позовні вимоги викладені в прохальній частині позову у відповідності до Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, пунктом 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В ухвалі Господарського суду м. Києва від 19.04.2019, судом встановлено, що вона не містить підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, позивач у заяві про усунення недоліків позову вказує, що поніс судові витрати в розмірі 4371,17 грн.

Також, відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Відповідно до ухвали Господарського суду м. Києва від 19.04.2019, позовна заява не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи.

Як вбачається із заяви про усунення недоліків, позивач зазначає, що останній абзац позову, перед прохальною частиною містить текст щодо підтвердження про відсутність іншого позову до цього самого відповідача з ти самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, суд повторно наголошує про відсутність прохальної частини позову №060/37-198 від 05.04.2019, що і зазначалось в ухвалі Господарського суду м. Києва від 19.04.2019.

Таким чином, у встановлений судом строк, позивач не усунув зазначені недоліки, не надав суду змінену позовну заяву із прохальною частиною позову та підтвердження про відсутність іншого позову до цього самого відповідача з ти самим предметом та з тих самих підстав, що є підставою для повернення позовної заяви в порядку ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, не є, визначений в ГПК України, обов'язок заявника у позовній заяві зазначати обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують такі обставини, правові підстави позову, та визначити позовні вимоги до відповідача. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

Враховуючи викладене, позовна заява Музею історії міста Києва підлягає поверненню, оскільки останнім не виконано всі вимоги, визначені в ухвалі Господарського суду м. Києва від 19.04.2019.

Відповідно до ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно із ч.8 ст.174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Крім того, позивач подав до суду разом із позовною заявою клопотання № 060/37-226 від 19.04.2019 про об'єднання позовних заяв № 910/4925/19 та № 910/4927/19, які пов'язані між собою підставою виникнення та поданими доказами.

Так, оскільки суд дійшов висновку про повернення позовної зави Музею історії міста Києва, то подане клопотання № 060/37-226 від 19.04.2019 також підлягає поверненню заявнику без розгляду

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути Музею історії міста Києва клопотання про об'єднання позовних заяв №060/37-226 від 19.04.2019 без розгляду.

2. Повернути позовну заяву та додані до неї документи Музею історії міста Києва

Додатки:

- позовна заява та додані до неї документи на 56 аркушах;

-клопотання про об'єднання позовних заяв на 2 аркушах;

-заява про усунення недоліків на 3 аркушах.

Ухвала набирає законної сили 07.05.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л. Г. Пукшин