ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2019 р. Справа №914/2264/17

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

за участю секретаря судового засідання Кишенюк Н.Т.

Сторони в судове засідання не з"явилися

розглянув апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мачеус Оксани Василівни, м. Львів б/н від 05.03.2019 (вх.ЗАГС №01-05/923/19 від 11.03.2019)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.11.2018 (суддя Синчук М.М., повний текст ухвали складено 03.12.2018, м. Львів) про відмову у задоволенні заяви про зміну способу забезпечення доказів та про забезпечення доказів шляхом витребування доказів від 28.08.2018

у справі №914/2264/17

за позовом Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача Фізичної особи-підприємця Мачеус Оксани Василівни, м.Львів,

про розірвання договору оренди, зобов'язання звільнити та повернути об'єкт оренди та стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 420 971,12 грн.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Сторони участі уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення рекомендованих повідомлень (вх. №01-16/8800/19 від 05.04.2019, вх. №01-16/9122/19 від 11.04.2019).

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Скаржником подано клопотання б/н від 23.04.2019 про відкладення розгляду справи, в якому останній зазначає про неможливість явки в судове засідання представника скаржника з правом на зайняття адвокатською діяльністю, оскільки останній попередньо був змушений прийняти участь в засіданнях Львівського апеляційного суду по цивільній справи та Західного апеляційного господарського суду.

Судовою колегією клопотання залишено без задоволення з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 та 09.04.2019 відкрито та призначено до розгляду апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Мачеус О.В., явка представників сторін в судове засідання судом обов"язковою не визнавалась.

Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Окрім того, судова колегія зазначає, що у разі відсутності представників з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні господарський суд має виходити з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Наведені скаржником обставини в обґрунтування причин неявки представника у судове засідання не можуть бути визнані судом поважними, адже не є об'єктивно непереборними. Судова колегія також зазначає, що скаржником не надано суду доказів у підтвердження зайнятості представника у судовому засіданні Львівського апеляційного суду, а судове засідання Західного апеляційного господарського суду у справі №909/915/17 згідно протоколу звукозапису розпочалось 23.04.2019 о 14.05 год., а розгляд справи №914/2264/17 призначено на 23.04.2019 о 12.30год.

Скаржник, як учасник судового процесу, не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні будь-якого іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (така ж позиція викладена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі від 12.03.2019 №910/12842/17).

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 ГПК України строк для перегляду ухвал місцевого господарського суду, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість здійснення перевірки ухвали Господарського суду Львівської області в апеляційному порядку за відсутності представників сторін.

Короткий зміст позовних вимог.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ФОП Мачеус Оксани Василівни про розірвання договору оренди, зобов'язання звільнити та повернути об'єкт оренди та стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 420 971,12 грн.

Фізична особа - підприємець Мачеус О.В., через канцелярію суду І інстанції, 28.08.2018 подала заяву, в якій просить забезпечити докази шляхом витребування:

1) Акту прийому-передачі ЛКП "Старий-Львів" від Міністерств СРСР (УССР) України, що майно було передано, 1995р.

2) Право власності зареєстроване як власника (балансоутримувача), до 2008 р. або 2009 р.

3) Договір з ЛКП "Старий Львів", за 2008 р.

4) Договір з комунальним майном, за 2008 р.

5) Реєстраційну справу ЛКП "Старий Львів".

Також просить змінити спосіб забезпечення доказів, застосований судом у п. 5 ухвали про забезпечення доказів від 02.07.2018 у справі №914/2264/17 на інший спосіб забезпечення доказів, а саме зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Львівській області надати для огляду оригінал реєстраційної справи про реєстрацію Територіальної громади м. Львова та Львівську міську раду надати для суду завірену копію статуту Територіальної громади м. Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №1649 від 28.03.2002.

Заявник просить забезпечити витребувані докази, оскільки вважає, що вони можуть бути втрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.11.2018 у справі 914/2264/17 (суддя Синчук М.М.) відмовлено у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Мачеус Оксани Василівни про зміну способу забезпечення доказів та про забезпечення доказів шляхом витребування доказів від 28.08.2018.

В оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд зазначив з посиланням на ч. 5 ст. 55, ст. 124 Конституції України, ч.ч. 1-3, ст. 13, ст. 73, ч. 4 ст. 74, ст. 78, ч.ч. 1, 2 ст. 98, ч.ч.1,2 ст.110 ГПК України, що подана відповідачем заява про забезпечення доказів шляхом витребування доказів, фактично зводиться до клопотання позивача про витребування доказів, проте останнім не доведено неможливості одержання вказаних доказів самостійно. Заявником жодним чином не обґрунтовано та не доведено необхідність забезпечення доказів шляхом їх витребування. Заявником не доведено підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

ФОП Мачеус О.В. подано апеляційну скаргу б/н від 05.03.2019, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.11.2018 та задоволити заяву про розірвання договору оренди, забезпечення доказів, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконна у зв"язку із порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята без з"ясування фактичних обставин і наявності підстав для витребування доказів. Стверджує, що документи, якими позивач обгрунтовує позов, є підробленими, а нежитлові приміщення на пл. Ринок, 37 у м.Львові не належать позивачу.

Скаржник вважає, що суд (відмовивши у задоволенні клопотань скаржника про витребування доказів, призначення експертизи, які мали важливе значення для правильного вирішення спору) прийняв ухвалу на підставі підроблених документів без належного дослідження,.

Позивач не надав відзиву на апеляційну скаргу.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ФОП Мачеус Оксани Василівни про розірвання договору оренди, зобов'язання звільнити та повернути об'єкт оренди та стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 420 971,12 грн.

Фізична особа - підприємець Мачеус О.В. через канцелярію суду першої інстанції 28.08.2018 подала заяву, в якій просить забезпечити докази шляхом витребування: 1) Акту прийому-передачі ЛКП "Старий-Львів" від Міністерств СРСР (УССР) України, що майно було передано, 1995р.

2) Право власності зареєстроване як власника (балансоутримувача), до 2008 р. або 2009 р.

3) Договір з ЛКП "Старий Львів", за 2008 р.

4) Договір з комунальним майном, за 2008 р.

5) Реєстраційну справу ЛКП "Старий Львів".

Зокрема, відповідач посилається на те, що власником спірного приміщення на пл. Ринок, 37 у м.Львові є ЛКП "Старий Львів", а не позивач у справі.

Також просить змінити спосіб забезпечення доказів, застосований судом у п. 5 ухвали про забезпечення доказів від 02.07.2018 у справі №914/2264/17 на інший спосіб забезпечення доказів, а саме зобов'язати Головне територіальне управління юстиції у Львівській області надати для огляду оригінал реєстраційної справи про реєстрацію Територіальної громади м. Львова та Львівську міську раду надати для суду завірену копію статуту Територіальної громади м. Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №1649 від 28.03.2002.

Заявник просить забезпечити витребувані докази, оскільки вважає, що вони можуть бути втрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим.

Норми права та мотиви, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови, висновки суду.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять інформацію про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 91 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

У вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника;

наявності зв»язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у встановлений строк;

запобігання порушенню у зв»язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом

Фізична особа - підприємець Мачеус О.В. через канцелярію суду першої інстанції, 28.08.2018 подала заяву, в якій просить забезпечити докази шляхом витребування 1) Акту прийому-передачі ЛКП "Старий-Львів" від Міністерств СРСР (УССР) України, що майно було передано, 1995р., 2)Право власності зареєстроване як власника (балансоутримувача), до 2008 р. або 2009 р., 3)Договору з ЛКП "Старий Львів", за 2008 р., 4) Договору з комунальним майном, за 2008 р., 5) Реєстраційну справу ЛКП "Старий Львів".

Судом першої інстанції вірно встановлено, що заявником жодним чином не обґрунтовано та не доведено необхідність забезпечення доказів шляхом витребування вищевказаних доказів. Заявником не доведено підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Суд зазначає, що згідно ч.1 ст.110 ГПК України забезпечення доказів має місце за наявності відповідних підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Таким чином, місцевим господарським судом вірно зазначено, що заявником не обґрунтовано наявності зв'язку між обставинами справи, що підлягають доказуванню та встановленню в межах даного спору, та визначеним ним заходом забезпечення доказів.

Враховуючи вищенаведене, а саме, те, що заявником у своїй заяві жодним чином не обґрунтовано та не доведено необхідність забезпечення доказів, зокрема, наявність підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений, не надано суду усіх належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували наявність обставин, передбачених ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, необхідних для забезпечення доказів, розумність і адекватність вимог заявника, наявність зв'язку між заявленим видом забезпечення доказів та предметом поданого позову, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про залишення заяви заявника про забезпечення доказів без задоволення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає ухвалу місцевого господарського суду такою, що прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали не вбачає, оскільки зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, скаржник не подав належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та досліджені судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст.73, 76-79, 86 ГПК України, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст.269, 270, 271, 275, 276, 282, 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мачеус Оксани Василівни, м. Львів б/н від 05.03.2019 (вх.ЗАГС №01-05/923/19 від 11.03.2019) залишити без задоволення. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.11.2018 у справі 914/2264/17 про відмову у задоволенні заяви про зміну способу забезпечення доказів та про забезпечення доказів шляхом витребування доказів від 28.08.2018 залишити без змін.

2. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

3.Матеріали справи повернути у місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 26.04.2019.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.