ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 908/671/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корпусенка А.О.

за участю представників: скаржник (Арбітражний керуючий ДП "Запорізький облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України") - Васильцов А.А. (посв. №1124 від 07.06.2013); арбітражний керуючий Нестеренко О.А.(посв. №15 від 27.02.2013).

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу розпорядника майна Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" арбітражного керуючого Васильцова А.А.

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2019

(Головуючий суддя - Чередко А.Є.; судді - Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.)

у справі за заявою Фізичної особи-підприємця Іващука Олександра Анатолійовича, смт. Квасилів Рівненської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Труд", м. Вільнянськ Запорізької області

до Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Запоріжжя

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

1.У провадженні господарського суду Запорізької області перебуває справа про банкрутство Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор", яка порушена ухвалою місцевого господарського суду від 07.06.2018, зокрема, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Вязовченка Анатолія Михайловича (свідоцтво Міністерства юстиції України № 81 від 07.02.2013р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса для листування: АДРЕСА_1).

1.1. До місцевого господарського суду надійшла заява від розпорядника майна боржника Вязовченка А.М. про дострокове припинення його повноважень, яку ухвалою суду від 20.11.2018 було призначено у судовому засіданні на 27.11.2018.

1.2. До господарського суду 27.11.2018 надійшла заява від розпорядника майна боржника Вязовченка А.М. з проханням вважати відкликаною і недійсною з дати її подання заяву про дострокове припинення повноважень розпорядника майна Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

1.3. Ухвалою від 27.11.2018 заяву розпорядника майна боржника Вязовченка А.М. про відкликання заяви про дострокове припинення його повноважень (вх. 08-08/21324/18 від 27.11.2018) задоволено. Заяву розпорядника майна боржника Вязовченка А.М. про дострокове припинення його повноважень (вх. №08-08/11794 від 02.07.2018) залишено без розгляду. Заяви інших арбітражних керуючих, які надавали згоду на участь у цій справі також залишено без розгляду.

1.4. 29.11.2018 до суду надійшла заява від розпорядника майна боржника Вязовченка А.М. (вх. № 08-08/21475 від 29.11.2018) про дострокове припинення його повноважень.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.11.2018р. у справі № 908/671/18: заяву розпорядника майна боржника Вязовченка А.М. (вх. № 08-08/21475 від 29.11.2018р.) про дострокове припинення його повноважень - задоволено; припинено повноваження арбітражного керуючого Вязовченка А.М. у справі № 908/671/18 про банкрутство Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"; розпорядником майна Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" призначено арбітражного керуючого Васильцова Андрія Анатолійовича (свідоцтво № 1124 від 07.06.2013., 07400, АДРЕСА_2); зобов'язано арбітражного керуючого Вязовченка А.М. передати розпоряднику майна боржника Васильцову А.А. всі документи, які надходили на його адресу по справі № 908/671/18, у т.ч. заяви з кредиторськими вимогами до боржника.

3. Наведену ухвалу оскаржено до апеляційного господарського суду арбітражним керуючим Нестеренком Олегом Анатолійовичем, як особою права якої порушено оскаржуваною ухвалою, з підстав того, що судом не призначалось судове засідання з розгляду заяви арбітражного керуючого Вязовченка А.М. про дострокове припинення його повноважень, чим були порушені вимоги ст. 196 ГПК України та права скаржника на подання заяви про участь у справі як розпорядника майна та участь в судовому засіданні; судом не обґрунтовано призначення розпорядником майна боржника саме арбітражного керуючого Васильцова А.А., що не відповідає вимогам ст.ст. 234, 236 ГПК України, ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

4. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2019 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Нестеренка Олега Анатолійовича на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 30.11.2018р. у справі №908/671/18 - задоволено.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 30.11.2018р. у справі № 908/671/18 - скасовано.

Справу № 908/671/18 направлено для продовження розгляду до Господарського суду Запорізької області.

5. Постанова апеляційного господарського суду обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала постановлена не в судовому засіданні та без повідомлення учасників справи, остання не відповідає нормам процесуального права, завданню господарського судочинства, що в силу ст.ст. 275, 277, 280 ГПК України є підставою для її скасування.

5.1. При цьому, апеляційним судом відхилено доводи розпорядника майна про відсутність у скаржника права апеляційного оскарження ухвали Господарського суду Запорізької області від 30.11.2018 у справі № 908/671/18.

5.2. Суд другої інстанції вважає, що саме через порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали Господарського суду Запорізької області від 30.11.2018 у справі № 908/671/18 скаржник був позбавлений права на звернення до суду із заявою про участь у справі, відсутність у оскаржуваній ухвалі висновків щодо прав, інтересів та обов'язків апелянта, у даному випадку, не може свідчити про відсутність порушення прав та інтересів останнього внаслідок постановлення такої ухвали.

5.3. У постанові суд зазначив, що про намір звернутися до Господарського суду Запорізької області з заявою про участь у справі № 908/671/18 в якості розпорядника майна арбітражний керуючий Нестеренко О.А. повідомив у судовому засіданні апеляційного суду з розгляду апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

6. Розпорядник майна Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" арбітражний керуючий Васильцов А.А. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2019, просить її скасувати та залишити в силі ухвалу місцевого господарського суду, якою призначено скаржника розпорядником майна боржника.

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

7. Підставою для скасування скаржник вважає невірне застосування та порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. ст. 254, 264 Господарського процесуального кодексу України (Далі - ГПК України), ст. 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Далі -Закон про банкрутство).

7.1. Арбітражний керуючий Васильцов А.А. переконує, що судом другої інстанції не доведено, що оскаржуваною ухвалою порушено права арбітражного керуючого Нестеренка О.А.

7.2. Вважає висновки суду другої інстанції неправомірними та необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи.

7.3. Посилається на те, що апеляційним господарським судом у оскаржуваній постанові констатовано порушення оскаржуваною ухвалою процесуальних прав учасників провадження у справі про банкрутство та арбітражних керуючих, які у відповідності до ст. ст. 98, 114 Закону про банкрутство, мають право звернутись до суду із заявами про згоду на участь у справі про банкрутство, проте не зазначено які саме права учасників провадження у справі було порушено.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

8. Арбітражним керуючим Нестеренком О.А. подано відзив на касаційну скаргу з проханням залишити оскаржувану постанову без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Відповідно протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 04.03.2019 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г., - передано касаційну скаргу арбітражного керуючого Васильцова А.А..

9.1. Ухвалою касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.03.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 908/671/18 за касаційною скаргою розпорядника майна Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" арбітражного керуючого Васильцова А.А. на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2019 у даній справі.

Призначено до розгляду касаційну скаргу розпорядника майна Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" арбітражного керуючого Васильцова А.А. на 17 квітня 2019 року о 14 год. 30 хв. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м.Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

10. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, виходячи з такого.

11. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

12. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

13. Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

14. Відповідно до статті 129 Конституції України, забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із засад судочинства, яка застосовується виходячи з принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

15. Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

16. Відтак, випадки, в яких особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку, встановлені ГПК України.

17. Відповідно до частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

18. Частиною 2 статті 255 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

19. Отже, ГПК України визначено коло осіб, які мають право апеляційного оскарження рішення (ухвали) місцевого господарського суду.

20. Враховуючи те, що у справах про банкрутство виносяться судові рішення у формі ухвал та постанов, їх оскарження відбувається з урахуванням особливостей, передбачених Законом про банкрутство. В силу особливостей справи про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, чинним законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, в хід процедури банкрутства.

21. Згідно із статтею 1 Закону про банкрутство, учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

22. Законом про банкрутство визначено, що сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут). Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

23. Касаційний господарський суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

24. Отже, право на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви розпорядника майна боржника про дострокове припинення його повноважень та призначення іншого розпорядника майна мають учасники справи про банкрутство, або особи, які не є учасниками справи, але судове рішення, що оскаржується, безпосередньо вирішує питання про їх права та обов'язки.

25. Судом першої інстанції має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або у мотивувальній частині оскаржуваного рішення повинні міститися висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки цієї особи. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права учасників провадження у справі про банкрутство, а й їх процесуальні права, що витікають із визначеного пунктом 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, права кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав та обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги. (висновки щодо застосування норм права, що викладені у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №911/806/17)

26. З матеріалів справи вбачається, що арбітражний керуючий Нестеренко О.А. звертався до суду першої інстанції з заявою про надання згоди на участь у справі №908/671/18, але його заяву було залишено без розгляду внаслідок відкликання арбітражним керуючим Вязовченко А.М. своєї заяви про дострокове припинення повноважень розпорядника майна. Іншої заяви, ніж та що залишена без розгляду арбітражним керуючим Нестеренком О.А. не подано.

27. Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 254, 272 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов'язки і такий зв'язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов'язки, та про які саме.

28. Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав, вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

29. Таким чином, суд апеляційної інстанції мав першочергово з'ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення про права, інтереси та/або обов'язки скаржника, про які саме, в якій саме частині судового рішення прямо вказано про таке, та після встановлення цих обставин вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права, інтереси та/або обов'язки заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права та/або обов'язки, та/або інтереси стосовно сторін у справі судом не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду. (висновки щодо застосування норм права, що викладені у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12).

30. Однак, суд апеляційної інстанції, здійснюючи розгляд апеляційної скарги зазначеної вище особи, наведеного не врахував та здійснив апеляційний перегляд судового рішення, не вирішивши питання щодо застосування відносно вказаної особи процесуальних наслідків пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України.

31. При цьому, Центральний апеляційний господарський суд у мотивувальній частині постанови від 12.02.2019 робить висновок про наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, оскільки, як зазначає суд, йдеться про ймовірну гіпотетичну можливість скористатись своїм правом на звернення до господарського суду із заявою про надання згоди на участь у справі № 908/671/18, а тому суд робить висновок, що скаржник є особою, яка не брала участі у справі і господарський суд вирішив питання про його права.

32. Проте, колегія суддів звертає увагу, що такі висновки суду не ґрунтуються на вимогах наведеного вище процесуального закону і не можуть вважатися процесуальною дією суду щодо визначення процесуального статусу особи, яка, в даному випадку, є лише скаржником в апеляційному порядку, водночас, суд не вказує, що такі висновки зроблені ним на підставі того, що про вирішення прав, інтересів та (або) обов'язків скаржника вказано в мотивувальній та/або резолютивній частині оскаржуваного зазначеною особою судового рішення.

33. Враховуючи викладене, колегія суддів Суду касаційної інстанції визнає обґрунтованими доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення ст. ст. 254, 264 ГПК України.

34. Відповідно до положень ст. 312 ГПК України, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

35. За таких обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції, на підставі положень ст. 312 ГПК України, дійшла до висновків, що касаційна скарга розпорядника майна Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" арбітражного керуючого Васильцова А.А. підлягає задоволенню, постанова Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2019 підлягає скасуванню, ухвала господарського суду Запорізької області від 30.11.2018 у справі №908/671/18 підлягає залишенню в силі.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу розпорядника майна Дочірнього підприємства "Запорізький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" арбітражного керуючого Васильцова А.А. задовольнити.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2019 у справі № 908/671/18 скасувати.

3. Ухвалу господарського суду Запорізької області від 30.11.2018 у справі №908/671/18 залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко