ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про повернення позовної заяви

02.05.2019 Справа № 917/570/19

Суддя Тимощенко О.М. , розглянувши матеріали
за позовною заявою Заступника військового прокуратура Білоцерківського гарнізону (вул. Шолом-Алейхема, 21-А, м. Біла Церква, Київська область,09117) в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах:

1. Адміністрація Державної прикордонної служби України , вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601;

2. Військова частина НОМЕР_1 , с. Савинці, Рокитянський район, Київська область, 01601

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Коляда - 2016" вул. Соборності 40А кв. 5, м. Полтава, Полтавська область,36000

про стягнення 93 091,92 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:
09.04.2019 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Заступника військового прокуратура Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Адміністрація Державної прикордонної служби України; 2. Військова частина НОМЕР_1 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Коляда - 2016" про стягнення 93 091,92 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 12.04.2019 року на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу позовну заяву Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Заступника військового прокуратура Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Адміністрація Державної прикордонної служби України; 2. Військова частина НОМЕР_1 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Коляда - 2016" про стягнення 93 091,92 грн. заборгованості залишено без руху та надано позивачу строк до 5 днів з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків.

Для усунення зазначених судом недоліків у поданій позовній заяві прокурору необхідно було зазначити про наявність у нього чи інших осіб оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належними суб`єктами і які є підставами для звернення прокурора до суду з даним позовом з наданням відповідних доказів та надати суду: (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; оригінал платіжного доручення №342 від 28.03.2019 року на суму 1921,00 грн. ; належним чином завірені копії додатків до позовної заяви.

25.04.2019 року від прокуратури до суду надійшла заява про усунення недоліків. До заяви прокурором додано: заяву в якій прокурор повідомляє суду про наявність оригіналів письмових або електронних доказів; належним завірені копії додатків до позовної заяви; заяву в якій прокурор надає суду орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; належним чином завірену копію платіжного доручення №342 від 28.03.2019 року на суму 1921,00 грн. про сплату судового збору; заяву в якій прокурор вказує про порушення військовою частиною НОМЕР_1 вимог законодавства при здійсненні публічних закупівель та вказує на направлення військовій частині листа про усунення даних порушень, які так і не були усунуті військовою частиною НОМЕР_1 ; лист від 22.02.2019 року за вих. №2/913-вих. 19; лист від 28.03.2019 року за вих. №62/375; завірену копію наказу від 28.03.2019 року.

Проте, зі змісту зазначеної заяви вбачається, що прокурором вимоги ухвали Господарського суду Полтавської області від 12.04.2019 року у справі № 917/570/19 в повному обсязі виконані не були.

Зокрема, судом в ухвалі від 12.04.2019 з посиланням на нормативно-правові акти було зазначено про необхідність надати суду в оригіналі докази сплати судового збору в сумі 1921,00 грн., а саме: платіжне доручення №342 від 28.03.2019 року на суму 1921,00 грн.

Разом з тим, прокурором до заяви про усунення недоліків не додано оригіналу платіжного доручення №342 від 28.03.2019 року на суму 1921,00 грн., а додано його завірену копію.

Крім того, судом в ухвалі від 12.04.2019 року було зазначено про те, що матеріали позовної заяви не містять відомостей стосовно того, які саме обставини перешкоджають захисту інтересів держави безпосередньо Адміністрацією Державної прикордонної служби України та Військовою частиною НОМЕР_1 . Зокрема, не зазначено в чому саме полягає неможливість даних органів, у разі виявлення порушення, звернутися до суду з відповідним позовом та не надано суду жодних доказів у підтвердження вище зазначеного.

Згідно з частиною четвертою статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Пункт 3 частини 1 ст. 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках. У відповідності до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз частини 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 у справі № 927/246/18 зазначив, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Прокурору була надана можливість обґрунтувати підстави для представництва.

У частині 4 статті 23 Закону "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. При цьому суд зауважує, що саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

З поданої до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви вбачається, що прокуратурою не наведено які саме обставини перешкоджають захисту інтересів держави безпосередньо Адміністрацією Державної прикордонної служби України та Військовою частиною НОМЕР_1 та не наведено у чому саме полягає неможливість даних органів, у разі виявлення порушення, звернутися до суду з відповідним позовом, тобто прокурором не обґрунтовано підстави для представництва.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подана заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду, не може вважатися усуненням недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви разом з доданими до неї документами позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ч. 8 ст.174 ГПК України).

Керуючись ст.174,234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути заступнику військового прокуратура Білоцерківського гарнізону

Додатки: позовна заява та документи, зазначені в ній як додатки; заява за вих. №2-1925 вих. 19 від 22.04.2019 року з додатками; заява за вих. №2-1927 вих. 19 від 22.04.2019 року; заява за вих. №2-1924 вих. 19 від 22.04.2019 року з додатком; заява за вих. №2-1926 вих. 19 від 22.04.2019 року з додатками.

Ухвала підписана 02.05.2019 року

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Тимощенко О.М.