ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. Справа№ 910/300/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Суліма В.В.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від ТОВ «Березанська Птахофабрика» - представник не прибув;

від ТОВ «Фруткор Трейд» - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Березанська Птахофабрика» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2019 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №910/300/19 (суддя Якименко М.М., повний текст складено - 06.03.2019) за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Березанська Птахофабрика», особа, щодо якої заявник просить суд застосувати заходи забезпечення позову товариство з обмеженою відповідальністю «Фруткор Трейд» про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Березанська Птахофабрика» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на: кошти у розмірі основної ціни позову - 1 039 506,40 грн. (без урахування штрафних санкцій) та судового збору - 15 592,60 грн., які обліковуються на розрахунковому рахунку товариства з обмеженою відповідальністю «Фруткор Трейд» () №8 АТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805; все майно товариства з обмеженою відповідальністю «Фруткор трейд» (), що йому належить.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2019 у справі №910/300/19 в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Березанська Птахофабрика» про забезпечення позову відмовлено.

Суд відмовив у задоволенні заяви, у зв'язку з недоведеністю тверджень заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду у даній справі, в разі задоволення позову.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, товариство з обмеженою відповідальністю «Березанська Птахофабрика» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу та задовольнити заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування своїх вимог, апелянт посилається на ухилення виконання відповідачем зобов'язання в майбутньому, існування загрози виведення всіх коштів з рахунку ТОВ «Фруткор Трейд» та можливість неповернення у зв'язку з цим суми основної заборгованості, а тому вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти ТОВ «Фруткор Трейд», може утруднити чи зробити цілком неможливим виконання рішення суду. Крім того, апелянт зазначає, що в січні 2019 року, вже після подання заяви про забезпечення позову, ТОВ «Фруткор Трейд» здійснило зміну найменування на ТОВ «Ферстар Трейд» та зміну місця реєстрації, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом . Вчинення вказаних дій, за доводами апелянта, спрямовані на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення позову до суду.

Сторони не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, ухвали суду направлялися за адресами офіційного місцезнаходження вказаних осіб.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Слід зазначити, що явка представників учасників справи не визнавалася обов'язковою, певних пояснень суд не витребував.

З огляду на обмежені строки розгляду спору та враховуючи те, що неявка представників сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, остання розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявник зазначає, що на виконання умов договору поставки №29/11/01 від 29.11.2018 ним поставлено та передано у власність представнику ТОВ «Фруткор Трейд» () товар на суму 1 186 466,40 грн., за який розрахувався частково в розмірі 146 960,00 грн., а вартість товару в розмірі 1 039 506,40 грн. залишена неоплаченою. За твердженнями заявника, ТОВ «Фруткор Трейд» ухиляється від належного виконання зобов'язань за договором, та не вчиняє жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості за договором поставки, а тому у ТОВ «Березанська Птахофабрика» є сумніви з приводу виконання відповідачем рішення суду в майбутньому.

В задоволенні зазначеної вище заяви судом першої інстанції відмовлено.

Колегія суддів підтримує позицію місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно абзацу 3 пункту 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» №16 від 26.12.2011, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Приписами частини 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Необхідність у забезпеченні позову, ТОВ «Березанська Птахофабрика» обґрунтовує тим, що оскільки ТОВ «Фруткор Трейд» не здійснило повної оплати за поставлений товар та не вчиняє дій щодо погашення заборгованості у сумі 1 039 506,40 грн., вказане на думку ТОВ «Березанська Птахофабрика» свідчить про ухилення виконання відповідачем зобов'язання в майбутньому, існування загрози виведення всіх коштів з рахунку ТОВ «Фруткор Трейд» та можливість неповернення у зв'язку з цим суми основної заборгованості, а тому вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти ТОВ «Фруткор Трейд», може утруднити чи зробити цілком неможливим виконання рішення суду.

До суду із зазначеною заявою ТОВ «Березанська Птахофабрика» звернулося до пред'явлення позову.

Разом з тим, заявник вказав, що готується звернутися з позовом до суду про стягнення заборгованості за поставлений товар, тобто, предметом позовних вимог буде стягнення грошових коштів.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Разом з цим, саме лише посилання на ухилення виконання відповідачем зобов'язання в майбутньому, існування загрози виведення всіх коштів з рахунку ТОВ «Фруткор Трейд» та можливість неповернення у зв'язку з цим суми основної заборгованості, що унеможливить в майбутньому виконання рішення суду, на думку суду, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову із посиланням на відповідні докази.

Звертаючись із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, ТОВ «Березанська Птахофабрика» мало довести на підставі належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, що майно, яке є у відповідача, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення в результаті об'єктивних (відсутність грошових коштів для виконання зобов'язання за договором поставки, незадовільний фінансовий стан, наявність невиконаних безспірних зобов'язань, відкритих виконавчих проваджень щодо відповідача тощо) або суб'єктивних (вчинення відповідачем умисних дій, направлених на приховування або відчуження майна або вчинення інших дій з метою уникнення відповідальності за договором або перешкоджання законному стягненню зазначеної заборгованості) причин.

Колегія суддів зауважує, що ТОВ «Березанська Птахофабрика» не надано належних доказів на підтвердження вчинення ТОВ «Фруткор Трейд» дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання, як наприклад, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, тощо.

Сама лише потенційна можливість ухилення ТОВ «Фруткор Трейд» від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

За таких обставин, посилання заявника, як на підставу вжиття заходів забезпечення позову, щодо невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором та ухилення від їх виконання, є необґрунтованими, оскільки факт ухилення відповідача від виконання зобов'язання не є встановленим та підлягає доведенню під час вирішення справи по суті і сам по собі не може свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

При цьому, накладення арешту на майно як захід забезпечення позову, може бути застосовний лише у разі, якщо таке майно стосується безпосередньо предмета спору.

Однак, в даному випадку, заходи забезпечення позову, які просить вжити заявник, а саме накладення арешту на майно ТОВ «Фруткор Трейд», не відповідають предмету позову, про стягнення грошових коштів, та є не співрозмірними із заявленими в майбутньому позовними вимогами.

Крім того, апелянт зазначає, що в січні 2019 року, вже після подання заяви про забезпечення позову, ТОВ «Фруткор Трейд» здійснило зміну найменування на ТОВ «Ферстар Трейд» та зміну місця реєстрації, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом . Вчинення вказаних дій, за доводами апелянта, спрямовані на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення позову до суду.

Колегією суддів вказані доводи відхиляються, з огляду на наступне.

Так, в матеріалах справи міститься лист №12/1 від 27.12.2018, яким ТОВ «Фруткор Трейд» повідомило ТОВ «Березанська Птахофабрика» про зміну адреси місцезнаходження, вказавши при цьому також фактичну адресу підприємства. Крім того, зміни внесено за тим самим ідентифікаційним кодом юридичної особи - 41919564. Відтак, суд не вбачає підстав вважати, що вчинені ТОВ «Фруткор Трейд» дії зі зміни найменування юридичної особи та зміни адреси її місцезнаходження, свідчать про ухилення від виконання ним своїх зобов'язань перед ТОВ «Березанська Птахофабрика».

Таким чином, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Березанська Птахофабрика» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти у розмірі основної ціни позову і судового збору та все майно ТОВ «Фруткор Трейд», що йому належить.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на ТОВ «Березанська Птахофабрика» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Березанська Птахофабрика» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2019 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №910/300/19 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 15.05.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

В.В. Сулім