ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" травня 2019 р. м. Київ Справа № 911/908/19

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХСЕРВІС-ГРУП" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХСЕРВІС-ГРУП" (01030, м. Київ, вул. Пирогова, 10-Г, оф. 14)

до Фізичної особи-підприємця Попової Надії Миколаївни (АДРЕСА_1)

про стягнення сплаченого згідно договору субпідряду № Ф-16/10 від 16.10.2018 р. авансу в сумі 350000,00 грн.,

Без виклику представників учасників процесу

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 02.04.2019 р. (вх. № 949/19 від 04.04.2019 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХСЕРВІС-ГРУП" до Фізичної особи-підприємця Попової Надії Миколаївни про стягнення 350000,00 грн. сплаченого за договором авансу.

Разом із позовною заявою до господарського суду Київської області ТОВ "ЕКОТЕХСЕРВІС-ГРУП" було подано заяву б/н від 02.04.2019 р. (вх. № 92/19 від 04.04.2019 р.) про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.04.2019 р. заяву ТОВ "ЕКОТЕХСЕРВІС-ГРУП" від 02.04.2019 р. (вх. № 92/19 від 04.04.2019 р.) про вжиття заходів забезпечення позову було повернуто без розгляду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.04.2019 р. позовну заяву ТОВ "ЕКОТЕХСЕРВІС-ГРУП" б/н від 02.04.2019 р. (вх. № 949/19 від 04.04.2019 р.) було залишено без руху.

17.04.2019 р., під час перебування судді Бабкіної В.М. у відпустці, до господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХСЕРВІС-ГРУП" надійшла заява б/н від 17.04.2019 р. про усунення недоліків позовної заяви.

Поряд з цим, 18.04.2019 р., під час перебування судді Бабкіної В.М. у відпустці, до господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХСЕРВІС-ГРУП" надійшла заява б/н від 12.04.2019 р. (вх. № 98/19 від 18.04.2019 р.) про забезпечення позову, відповідно до якої товариство просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на: земельну ділянку площею 0,15 га (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності Поповій Надії Миколаївні, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; грошові кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_3 у банку АТ КБ «Приватбанк», МФО 321842, а також на інших рахунках, що відкриті у будь-яких інших банківських та фінансових установах України.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХСЕРВІС-ГРУП" б/н від 12.04.2019 р. (вх. № 98/19 від 18.04.2019 р.) про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд зазначає наступне.

У вказаній заяві ТОВ "ЕКОТЕХСЕРВІС-ГРУП" стверджує про необхідність застосування заходів забезпечення поданого ним позову. В обґрунтування підстав для застосування таких заходів товариство посилається на те, що відповідач може приховати свої активи або реалізувати своє майно для унеможливлення виконання рішення в майбутньому; що відповідач як фізична особа-підприємець була зареєстрована виключно для укладення договору субпідряду та проведення робіт за даним договором (згідно відомостей з ЄДР державна реєстрація ФОП Попової Н.М. відбулась 22.10.2018 р., тобто за два дні до укладення договору субпідряду); що відповідач не має іншого нерухомого майна, на яке можна звернути стягнення, окрім земельної ділянки, що ставить під сумнів можливість повноцінного виконання рішення суду про стягнення сплаченого за договором авансу; що з моменту закінчення строку виконання зобов'язання відповідача за договором субпідряду минуло 3 місяці, однак на жодні перемовини щодо мирного врегулювання відповідач не йде; що відповідач взагалі не приступив до виконання робіт за договором. Наведене, на переконання позивача, свідчить про те, що відповідач бажав лише заволодіти грошовими коштами позивача, сплаченими як аванс, та не планував виконувати роботи взагалі. За таких обставин позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За приписами чинного процесуального законодавства особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Поряд з цим, заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Слід зазначити також, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, обов'язок доказування наведеного покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами, відповідно до вимог ст.ст. 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають, зокрема, обов'язковість подання заявником доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов'язана довести зв'язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Суд відзначає, що предметом позову у даній справі є стягнення 350000,00 грн. грошових коштів, у той час як заявник, серед іншого, просить накласти арешт на належне відповідачу нерухоме майно, а саме - земельну ділянку.

Проте, позивачем у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову саме у вигляді накладення арешту на земельну ділянку може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист інтересів позивача, за яким він звернувся до суду. Водночас, твердження заявника про відсутність у відповідача іншого нерухомого майна, на яке можливо було би звернути стягнення під час майбутнього виконання рішення у даній справі, жодним чином не свідчить ані про відсутність у відповідача іншого майна (грошових коштів, рухомого майна тощо) зокрема, ані про неспроможність відповідача виконати судове рішення взагалі.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а відповідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Стосовно вимог заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку НОМЕР_3 в АТ КБ «Приватбанк», а також на інших рахунках, що відкриті у будь-яких інших банківських та фінансових установах України, суд зазначає, що при зверненні з вказаною вимогою заявником не доведено необхідності застосування даного виду забезпечення позову та не надано доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову, зокрема - обставин вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). При цьому, як зазначалося раніше, саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Що ж до посилання заявника на те, що відповідач був зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця виключно для укладання договору субпідряду, за яким позивачем було здійснено сплату спірного авансового платежу, а також на те, що відповідач взагалі не збиралась виконувати умови укладеного з позивачем договору, суд відзначає, що вказані посилання, на час розгляду судом заяви про забезпечення позову, не ґрунтуються на будь-яких доказах та є припущеннями заявника.

За таких обставин, дослідивши наведені заявником мотиви та надані останнім документи, беручи до уваги предмет та підстави позову, суд вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХСЕРВІС-ГРУП" належно не обґрунтовано, яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до утруднення чи неможливості виконання судового рішення у спірних правовідносинах у разі задоволення позову або до утруднення чи неможливості поновлення порушених прав, за захистом яких товариство звернулось до суду.

Відтак, оцінивши обґрунтованість доводів ТОВ "ЕКОТЕХСЕРВІС-ГРУП" щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв'язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зважаючи на необхідність забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХСЕРВІС-ГРУП" б/н від 12.04.2019 р. (вх. № 98/19 від 18.04.2019 р.) про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 136, 137, 140, 232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕХСЕРВІС-ГРУП" б/н від 12.04.2019 р. (вх. № 98/19 від 18.04.2019 р.) про забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено 03.05.2019 р.

Суддя В.М. Бабкіна