ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 19/5009/2383/11

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

заявник - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Стрюкової Ірини Олександрівни,

представник заявника - Калантай М.А.,

відповідачі - Закрите акціонерне товариство "Єврофінанс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Н-Лізинг",

представник ЗАТ "Єврофінанс" Вегера А.А.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 - Фізична особа ОСОБА_1 ,

представник третьої особи - ОСОБА_4,

ліквідатор Приходько Д.В. в судовому засіданні особисто,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Білої І.В. (вх. № 1571/2019)

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018

у складі колегії суддів: Пархоменко Н.В. (головуючий), Коваль Л.А., Чередка А.Є.

у справі за заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Стрюкової Ірини Олександрівни (№ 08-08/4057/18)

до Закритого акціонерного товариства "Єврофінанс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Н-Лізинг",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 Фізичної особи ОСОБА_1 ,

про спростування майнових дій та визнання недійсним правочину з відчуження транспортного засобу боржника

у межах справи № 19/5009/2383/11

про банкрутство Закритого акціонерного товариства "Єврофінанс",

ВСТАНОВИВ

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції

1. 11.12.2007 між Закритим акціонерним товариством "Єврофінанс" (далі - ЗАТ "Єврофінанс" (Лізингодавець) та представництвом фірми "Гіваудан Свісс Са" (Лізингоодержувач) було укладено Договір лізингу № LA07000486, предметом якого був транспортний засіб AUDI А4 1.8 Т, чорного кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (далі - спірний транспортний засіб). За умовами вказаного Договору лізингу, ЗАТ "Єврофінанс" передало представництву фірми "Гіваудан СВІСС СА" спірний транспортний засіб, що належав ЗАТ "Єврофінанс" на праві власності.

2. 16.01.2008 здійснено реєстрацію придбаного в торгівельній організації транспортного засобу AUDI А4 1.8 Т, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1781 куб.см., на ЗАТ "Єврофінанс", на підставі довідки-рахунку серії ЄГП № 957826 від 10.01.2008 року та ВМД № 100000008/7/533323 від 10.10.2007.

3. 20.02.2008 між ЗАТ "Єврофінанс" та Відкритим акціонерним товариством " Комерційний банк "Надра" (далі - ВАТ "КБ "Надра") було укладено Договір застави № 122-1/3-V/18/2006, відповідно до умов якого транспортний засіб AUDI А4 1.8 Т, чорного кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 було передано у заставу ВАТ "КБ "Надра" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", далі - ПАТ "КБ "Надра"), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 17482441 від 13.03.2008.

4. 21.12.2010 ухвалою Господарський суд Запорізької області порушив провадження у справі № 26/413/10 про банкрутство ЗАТ "Єврофінанс" за заявою ліквідатора ЗАТ "Єврофінанс" - Хаїнської В.А., в зв`язку з прийняттям акціонерами товариства рішення про ліквідацію підприємства та призначення ліквідатора здійснюючи провадження з особливостями, передбаченими статтею 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції станом на 18.01.2013).

5. 29.12.2010 постановою Господарського суду Запорізької області № 26/413/10 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Хаїнську В.А., зобов`язано ліквідатора у п`ятиденний строк опублікувати оголошення в офіційному друкованому органі про банкрутство боржника, за результатами проведеної роботи у строк до 01.06.2011 надати суду звіт та ліквідаційний баланс.

6. 04.01.2011 ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі № 26/413/10 задоволено клопотання ліквідатора банкрута, скасовані усі обмеження по розпорядженню майном банкрута ЗАТ "Єврофінанс", а також знято усі обтяження (застави) та заборони відчуження нерухомого та рухомого майна, що належить банкруту - ЗАТ "Єврофінанс".

7. 10.01.2011 спірний транспортний засіб було повернуто його власнику - ЗАТ "Єврофінанс" згідно з Актом повернення предмета лізингу до Договору лізингу № LA07000486 від 11.12.2007.

8. Судами встановлено, що:

- 20.01.2011 здійснено реєстрацію придбаного в торгівельній організації вказаного транспортного засобу на ТОВ "Н-ЛІЗИНГ" на підставі довідки-рахунок серії КІМ № 517288 від 20.01.2011;

-29.01.2011 проведено зняття з обліку для реалізації вказаного транспортного засобу;

- 29.01.2011 здійснено реєстрацію придбаного в торгівельній організації вказаного транспортного засобу на ім`я гр. ОСОБА_2 , на підставі довідки-рахунок серії КІМ № 512110 від 29.01.2011;

9. 21.03.2011 постановою Донецького апеляційного господарського суду у справі №26/413/10, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 24.05.2011, постанову господарського суду Запорізької області від 29.12.2010 скасовано, провадження у справі припинено.

10. 05.05.2011 ухвалою Господарського суду Запорізької області порушено провадження у справі №19/5009/2383/11 про банкрутство ЗАТ "Єврофінанс" на підставі статей 7, 11, 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

11. 27.03.2013 постановою Господарського суду Запорізької області ЗАТ "Єврофінанс" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Клименко О.Ю.

12. 29.05.2013 постановою Донецького апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Комерційний банк "Надра" на постанову господарського суду Запорізької області від 27.03.2013 року у справі № 19/5009/2383/11 - задоволено. Постанову господарського суду Запорізької області від 27.03.2013 - скасовано. Справу № 19/5009/2383/11 направлено для розгляду до господарського суду Запорізької області на стадію розпорядження майном.

13. 14.04.2014 постановою Господарського суду Запорізької області у справі №19/5009/2383/11 ЗАТ "Єврофінанс" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Коноплю А.М.

14. 22.09.2014 ухвалою суду першої інстанції затверджено реєстр вимог кредиторів ЗАТ "Єврофінанс" (з урахуванням визнаних конкурсних вимог):

1. Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (далі - ПАТ "КБ "Надра") - 70 580 910, 57 грн, з яких: 65 776 376, 58 - 4 черга задоволення, 4 804 533, 99 грн - 6 черга задоволення;

2. ОСОБА_3 - 30 044, 00 грн - 1 черга задоволення; вимоги забезпечені заставою майна боржника - ПАТ "КБ "Надра" - 125 287 372, 39 грн.

15. Судами також встановлено, що 28.01.2015 здійснено перереєстрацію на нового власника вказаного транспортного засобу на ім`я гр. ОСОБА_1 , на підставі довідки-рахунок серії ААЕ № 041400 від 28.01.2015.

16. 20.05.2015 ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі №19/500/2383/11 ліквідатором ЗАТ "Єврофінанс" призначено арбітражного керуючого Саєнко В.В.

17. Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з листом Регіонального сервісного центру в м. Києві МВС України № 31/26-124із від 13.06.2017 документи, які стали підставою для проведення реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів до 2013 року включно, знищені в зв`язку із закінченням терміну зберігання (3 роки) ст. 203, Наказ МВС України № 5 ДСК від 10.01.2014.

18. Обґрунтування заяви

19. У лютому 2018 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкова І.О. звернулася до Господарського суду Запорізької області із заявою, в якій просить суд спростувати майнову дію ЗАТ "Єврофінанс" в особі голови ліквідаційної комісії Хаїнської В .А. та визнати недійсним правочин з відчуження транспортного засобу - автомобілю марки AUDI А4 1.8 Т, чорного кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , укладений між ЗАТ "Єврофінанс" та ТОВ "Н-Лізинг", що оформлений довідкою-рахунком серії КІМ №517288 від 20.01.2011.

20. Спірний правочин укладений під час ліквідаційної процедури у справі №26/413/10 про банкрутство ЗАТ "Єврофінанс" та за рік до порушення провадження у справі № 19/5009/2383/11 про банкрутство ЗАТ"Єврофінанс", матеріали справи не містять доказів оплати ТОВ "Н-Лізинг" придбаного ним автомобілю, зобов`язання, що виникли у ЗАТ "Єврофінанс" після передачі транспортного засобу ТОВ "Н-Лізинг" призвели до втрати активів та неможливості виконання боржником грошових зобов`язань перед конкурсним кредитором ПАТ "КБ "Надра", вимоги якого визнані ухвалою господарського суду від 22.09.2014 у справі №19/5009/2383/11.

21. Заявник стверджує, що під час укладання спірного правочину, його сторонами порушено вимоги чинного законодавства, ліквідатор ЗАТ "Єврофінанс" - Хаїнська В.А. не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності на укладання цього правочину та, внаслідок його укладання, було спричинено збитки ПАТ "КБ "Надра", що є підставою для визнання правочину недійсним згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України, статтею 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

22. Звертаючись до господарського суду із заявою, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкова І.О. зазначає, що про договір оформлений довідкою-рахунком серії КІМ № 517288 від 20.01.2011 дізналась із наданого ліквідатором звіту про хід ліквідаційної процедури.

23. 05.04.2019 ухвалою Господарського суду Запорізької області залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні ТОВ "Н-Лізинг" - фізичну особу ОСОБА_1 , з тих підстав, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки фізичної особи ОСОБА_1 , оскільки транспортний засіб - автомобіль Audi A4, державний номер НОМЕР_3 , перебував у фінансовому лізингу у третіх осіб та на даний час у власності фізичної особи ОСОБА_1 .

24. У квітні 2018 року ОСОБА_1 - третя особа, у якої на момент розгляду заяви перебуває у власності спірний автомобіль марки AUDI А4 1.8 Т, чорного кольору, 2007 року випуску, у поясненнях заявила про застосування позовної давності до вимог ПАТ "КБ "Надра".

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

25. 03.07.2018 ухвалою Господарського суду Запорізької області заяву від 21.02.2018 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. (вх. № 08-08/4057/18 від 27.02.2018) задоволено:

- спростовано майнову дію ЗАТ "Єврофінанс" та визнано недійсним правочин з відчуження транспортного засобу - автомобілю марки АUDI А4 1.8Т, чорного кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , укладений між ЗАТ "Єврофінанс" та ТОВ "Н-Лізинг", що оформлений довідкою-рахунком серії КІМ № 517288 від 20.01.2011;

- стягнуто з ЗАТ "Єврофінанс" на користь ПАТ "КБ "Надра" суму 1 762 грн судового збору.

- стягнуто з ТОВ "Н-Лізинг" на користь ПАТ "КБ "Надра" суму 1 762 грн судового збору.

26. Суд першої інстанції погодився із доводами заявника та виходив з того, що спірний правочин укладений протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство № 19/5009/2383/11, боржник безоплатно здійснив відчуження майна внаслідок чого майна боржника стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів. Таким чином, відповідно до положень частини першої статті 203, частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" спірний правочин є недійсним.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

27. Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 (третя особа, власник спірного транспортного засобу на даний час) звернулася до Донецького апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.07.2018 у справі № 19/5009/2383/11 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. до ЗАТ "Єврофінанс", ТОВ "Н - Лізинг", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2: фізична особа ОСОБА_1 , про спростування майнової дії та визнання недійсним правочину з відчуження транспортного засобу боржника.

28. 12.12.2018 постановою Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.07.2018 у справі №19/5009/2383/11 задоволено. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.07.2018 у справі №19/5009/2383/11 скасовано. Відмовлено у задоволенні заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. про спростування майнової дії ЗАТ "Єврофінанс" в особі голови ліквідаційної комісії Хаїнської В.А. та визнання недійсним правочину з відчуження транспортного засобу - автомобілю марки AUDI А4 1.8 Т, чорного кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , укладеного між ЗАТ "Єврофінанс" та ТОВ "Н-Лізинг", що оформлений довідкою-рахунком серії КІМ № 517288 від 20.01.2011. Здійснено розподіл судових витрат.

29. Апеляційний господарський суд погодився із висновками суду першої інстанції про недійсність спірного договору. При цьому, суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог (заяви) у зв`язку з пропуском позовної давності.

30. Апеляційний господарський суд зазначив, що заява ПАТ "КБ "Надра" про визнання недійсним спірного правочину з відчуження спірного транспортного засобу стосується безпосередньо прав третьої особи - ОСОБА_1, оскільки саме вона є власником майна на час розгляду заяви, тому має право заявити про застосування позовної давності.

31. Суд апеляційної інстанції вказав, що 01.09.2011 ПАТ "КБ "Надра" звернулось із заявою про уточнення кредиторських вимог до боржника, в тому числі й щодо вимог забезпечених заставою, які розглянуті ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.01.2013. Таким чином, заявник про відчуження майна, яке є предметом застави міг дізнатись ще у 2013 році.

32. Отже, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що оскільки ПАТ "КБ "Надра" є заставним кредитором ЗАТ "Єврофінанс" щодо майна, яке є предметом спірного правочину та предметом договору застави № 122-1/3-V/2006 від 24.06.2006, укладеного між ВАТ "Комерційний банк "Надра" та ЗАТ "Єврофінанс", відповідно до якого відчуження майна відбувається за погодженням з обяжувачем, то звертаючись у 2018 році із заявою про визнання недійсним спірного правочину заявником пропущено позовну давність, про застосування якої заявлено ОСОБА_1 .

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

33. 14.01.2019 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Білою І.В. подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018 у справі № 19/5009/2383/11 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.07.2018, посилаючись на порушення апеляційним господарським судом статей 261, 267 Цивільного кодексу України, статей 42, 86 Господарського процесуального кодексу України.

34. Скаржник вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про пропуск заявником строку позовної давності, оскільки ПАТ "КБ "Надра" не є стороною спірного правочину, не надавало згоду на відчуження предмету застави на користь ТОВ "Н-Лізинг", що є обов`язковим в силу статті 586 Цивільного кодексу України. Ухвалою суду першої інстанції від 29.01.2013 лише розглянуто реєстр вимог кредиторів та наявність обтяжень на заставне майно; визнання недійсним спірного правочину не зачіпає права третьої особи, оскільки вона не є добросовісним набувачем, в розумінні статті 10 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у зв`язку з чим заявник не знав і не міг дізнатись про існування спірного правочину. ПАТ "КБ "Надра" стало відомо про спірний правочин лише зі звіту ліквідатора ЗАТ "Єврофінанс".

35. Скаржник стверджує, що ОСОБА_1 в статусі третьої особи не мала права в порядку частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України заявляти про застосування наслідків спливу строків позовної давності, а заяви ТОВ "Н-Лізинг" та ЗАТ "Єврофінанс" про застосування строків позовної давності в матеріалах справи відсутні.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

36. 08.04.2019 від ліквідатора ЗАТ "Єврофінанс" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому ліквідатор просить Суд задовольнити касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" та скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018 у справі № 19/5009/2383/11 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.07.2018.

37. Ліквідатор підтримує доводи касаційної скарги, а також стверджує про відсутність пропуску заявником строків позовної давності, оскільки ПАТ "КБ "Надра" дізналося про спірний правочин зі звіту ліквідатора. На думку ліквідатора, застосувавши строк позовної даності за заявою третьої особи суд апеляційної інстанції вийшов за межі своїх повноважень.

38. 22.04.2019 від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшли письмові пояснення та відзив на касаційну скаргу, в яких третя особа просить відмовити в задоволенні касаційної скарги. ОСОБА_1 та вважає, що визнання ліквідатором касаційної скарги порушує її права.

39. Третя особа стверджує про пропуск заявником строку позовної давності та про наявність у третьої особи у справі заявляти про застосування строку позовної давності, посилаючись на положення статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

40. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

41. Предметом касаційного оскарження у даній справі є питання наявності/відсутності підстав для визнання спірного договору купівлі-продажу недійсним та спростування майнових дій боржника у справі про банкрутство.

42. Оцінивши доводи касаційної скарги та здійснивши перевірку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги, зважаючи на наступне.

43. 19.01.2013 набрав чинності Закон України № 4212-VІ від 22.12.2011 "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" викладено в новій редакції.

44. Відповідно до пункту 11 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справи про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

45. Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції з 19.01.2013) правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

46. Таким чином, стаття 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" регулює відносини, що виникли між боржником, кредитором та іншими особами з приводу дій боржника щодо розпорядження своїм майном, вчинені в період до порушення справи про банкрутство або після порушення справи про банкрутство. Вказана стаття визначає підстави оспорювання майнових дій боржника з метою забезпечення зберігання майна в інтересах кредиторів або повернення майна боржника, у разі його вибуття, до ліквідаційної маси.

47. Оскільки, період часу з моменту виникнення грошового зобов`язання у боржника у тому числі при загрозі неплатоспроможності або при надмірній заборгованості до дня порушення справи про його банкрутство є підозрілим періодом, а правочини (договори, майнові дії) боржника, що вчинені у цей період часу є сумнівними, частиною першою статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", встановлено правову презумпцію сумнівності правочинів та майнових дій боржника, що вчинені ним протягом вказаного у Законі строку, тому будь-який правочин боржника щодо відчуження ним свого майна може бути визнаний недійсним на підставі наведеної норми, а майнові дії спростовані із застосуванням наслідків передбачених цією нормою. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 04/01/5026/1089/2011, від 30.01.2019 у справі № 910/6179/17.

48. У даній справі судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що до виявлення кредиторів у справі № 26/413/10 про банкрутство ЗАТ "Єврофінанс" та до формування комітету кредиторів ЗАТ "Єврофінанс" здійснило відчуження на користь ТОВ "Н-Лізинг" спірного транспортного засобу, а зобов`язання, що виникли у ЗАТ "Єврофінанс" після передачі спірного транспортного засобу ТОВ "Н-Лізинг" призвели до втрати активів та неможливості виконання боржником грошових зобов`язань перед конкурсним кредитором ПАТ "КБ "Надра", вимоги якого визнані ухвалою від 22.09.2014 по справі № 19/5009/2383/11.

49. Також, як встановлено судами попередніх інстанцій, спірний правочин укладений протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство № 19/5009/2383/11, при цьому, боржник безоплатно здійснив відчуження спірного транспортного засобу, внаслідок чого майна боржника стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

50. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, Верховний Суд погоджується із висновками господарського суду першої інстанції та апеляційного господарського суду, що відповідно до положень частини першої статті 203, частини першої статті 215 Цивільного кодексу України, статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" правочин з відчуження транспортного засобу - автомобілю марки АUDI А4 1.8Т, чорного кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , укладений між ЗАТ "Єврофінанс" та ТОВ "Н-Лізинг" та оформлений довідкою-рахунком серії КІМ № 517288 від 20.01.2011 є недійсним.

51. При цьому, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про спростування майнової дії боржника, апеляційний господарський суд виходив з пропуску ПАТ "КБ "Надра" строку позовної давності, про застосування якої було заявлено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог у даній справі - ОСОБА_1

52. Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду апеляційної інстанції, з огляду на наступне.

53. У даній справі судами попередніх інстанцій було встановлено, що спірний транспортний засіб на час розгляду заяви в суді перебуває у власності ОСОБА_1

54. Враховуючи те, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки ОСОБА_1 , зазначена фізична особа була залучена судом першої інстанції до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в порядку статті 50 Господарського процесуального кодексу України.

55. Частинами третьою, четвертою статті 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

56. Заява про сплив позовної давності, зроблена будь-яким іншим учасником судового процесу, крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності. Зокрема, частиною п`ятою статті 50 Господарського процесуального кодексу України визначено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. При цьому, права учасників справи, визначені статтею 42 та іншими норами цього Кодексу, є саме процесуальними, в той час як згаданий припис статті 267 Цивільного кодексу України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб. Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 911/3494/16.

57. Враховуючи те, що ОСОБА_1 бере участь у даній справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, то у зазначеної особи відсутнє право на подання заяви про застосування позовної давності до вимог ПАТ "КБ "Надра" про спростування майнових дій боржника. При цьому, як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, заяви про застосування позовної давності відповідачами у даній справі - ЗАТ "Єврофінанс" та ТОВ "Н-Лізинг" до суду першої інстанції подано не було.

58. Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про невірне застосування судом апеляційної інстанції положень частини п`ятої статті 267 Цивільного кодексу України.

59. Натомість, висновки суду першої інстанції про задоволення заяви від 21.02.2018 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкової І.О. (вх. № 08-08/4057/18 від 27.02.2018) та спростування майнової дії ЗАТ "Єврофінанс" та визнання недійсним правочину з відчуження транспортного засобу - автомобілю марки АUDI А4 1.8Т, чорного кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , укладеного між ЗАТ "Єврофінанс" та ТОВ "Н-Лізинг", що оформлений довідкою-рахунком серії КІМ № 517288 від 20.01.2011, Суд вважає законними та обґрунтованими.

60. Відповідно до частини четвертої статті 308 Господарського процесуального кодексу України Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині. Статтею 312 зазначеного Кодексу встановлено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Б. Висновки щодо застосування норми права

61. Заява про сплив позовної давності, зроблена будь-яким іншим учасником судового процесу, крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності. Зокрема, частиною п`ятою статті 50 Господарського процесуального кодексу України визначено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. При цьому, права учасників справи, визначені статтею 42 та іншими норами цього Кодексу, є саме процесуальними, в той час як припис статті 267 Цивільного кодексу України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб.

В. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

62. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 4 частини першої статті 308, статтею 312 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Білої І.В. підлягає задоволенню, прийнята у справі постанова Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018 у справі № 19/5009/2383/11 - скасуванню, а ухвала Господарського суду Запорізької області від 03.07.2018 - залишенню в силі.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 4 частини першої статті 308, статтею 312, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" Білої І.В. (вх. № 1571/2019) задовольнити.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018 у справі № 19/5009/2383/11 скасувати.

3. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.07.2018 у справі № 19/5009/2383/11 залишити в силі.

4. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді Л. Катеринчук

В. Погребняк