СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2019 р. Справа № 922/1655/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Барбашова С.В. , суддя Чернота Л.Ф.

секретар судового засідання Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1, (ордер серія ХВ №1109 від 04.04.2019);

відповідача ОСОБА_2А.(ордер серія ХВ000088, договір від 22.04.2019 р. № 12/19);

третьої особи- не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.528) на рішення господарського суду Харківської області від 17.01.2019 (суддя Бринцев О.В., повний текст складено 21.01.2019) у справі №922/1655/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛМЕТ" (61020, м. Харків, вул. Коростельська, 34-А)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - АТ "Укргазвибодування" в особі філії управління будівельно-монтажних робіт "Укргазспецбудмонтаж" (63303, Харківська обл., Красноградський р-н, м. Красноград, вул. Українська, 45)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТГ "Діптрансгаз" (01023, м. Київ, вул. Еспланадна, 20)

про стягнення 403.284,70грн.

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛМЕТ" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТГ "Діптрансгаз" про стягнення 403 284,70 грн., в тому числі: заборгованості за договором субпідряду від 26.06.2015 №2 в сумі 292.593,46грн. та нарахованих на неї інфляційних втрат в сумі 91661,98 грн. та 3% річних в сумі 19029,26 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.01.2019 у справі №922/1655/18 позов задоволено.

Рішення мотивоване, зокрема, тим, що між сторонами виникло господарське зобовязання, в силу якого ТОВ "ВТГ "Діптрансгаз" зобовязане сплатити грошові кошти на користь ТОВ "ЕЛМЕТ" за виконані субпідрядні роботи "Облаштування Малокриньківського ГКР. Підключення свердловини №8" на підставі договору субпідряду від 26.06.2015 №2 і частина цих коштів в сумі 436000 грн. сплачена відповідачем, а решта в розмірі 292593,46 грн. залишилась неоплаченою, хоча строк сплати настав, а тому позовні вимоги про стягнення цієї суми та нарахованих на неї відповідно до ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат в сумі 91661,98 грн. та 3% річних в сумі 19029,26 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд, відхилив посилання відповідача на відсутність акту введення об'єкту в експлуатацію, як умови настання строку для оплати виконаних робіт, пославшись на те, що зі змісту умов договору субпідряду від 26.06.2015 №2 (пункт 6.6.) вбачається, що сторони погодили остаточну оплату виконаних робіт не з прив'язкою до події, яка неминуче повинна відбутися в майбутньому - підписання акту введення об'єкту в експлуатацію, а з прив'язкою до події, яка вже сталася в минулому та підтверджується наданим до матеріалів справи актом прийняття-передачі (введення) об'єкту: "Облаштування ОСОБА_3 ГКР. Підключення свердловини №8" (т. II, а.с. 23-25). Як вказав суд першої інстанції, відсутні підстави вважати, що сторони мали на увазі підписання ще одного акту введення в експлуатацію того ж самого об'єкта.

Відповідач із вказаним рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права, необгрунтованість рішення суду, просить це рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що господарський суд першої інстанції не врахував факт відсутності у відповідача обов`язку з оплати виконаних робіт за договором субпідряду від 26.06.2015 №2 в сумі 292.593,46грн., оскільки за змістом пункту 6.6. цього договору сторони погодили строк остаточної оплати робіт з прив`язкою до певних подій, які мають відбутися в майбутньому, а саме: за наявності відповідного акту приймання виконаних робіт, складеного за формою КБ-2в та довідки за формою КБ-3 та підписання акту введення об`єкту в експлуатацію. Як зазначає відповідач, позивачем не було надано як зазначеного акту введення об`єкта в експлуатацію, так і належним чином оформлених документів за формою КБ-2в та за формою КБ-3.

Також скаржник зазначає про надання неналежної оцінки судом наданому третьою особою акту приймання-передачі (введення) об`єкту: «Облаштування ОСОБА_3підключення свердловини № 8» від 31.03.2015 р. як акту введення в експлуатацію об`єкта, з подією складання якого п. 6.6. договору субпідряду від 26.06.2015 №2 пов`язує строк оплати виконаних робіт, оскільки зазначений акт не стосується робіт, які виконувались за цим договором; акт складений до підписання договору; в ньому не зазначено субпідрядної організації-відповідача, яка виконувала роботи; зазначений в акті об`єкт не співпадає з видами робіт, виконання яких є предметом договору.

Також скаржник зазначає про неврахування судом першої інстанції того, що наданий позивачем акт приймання виконаних робіт за формою КБ-2в за вересень 2015 року не є належним та допустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам, встановленим для первинних документів, а саме в порушення вимог ч. 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не зазначені посади осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечує та зазначає про те, що в межах договору субпідряду позивачем виконано роботи, які не потребують повторного введення обєкту в експлуатацію. Позивач вважає, що ним надано належні та допустимі докази на підтвердження виникнення у відповідача обовязку з оплати виконаних робіт. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2019 р. розгляд справи відкладено на 23.04.2019 о 12:30.

В судове засідання 23.04.2019 третя особа не зявилася, про причини неявки не повідомила, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що третя особа належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу без участі її представника.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримує апеляційну скаргу.

Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти ї задоволення заперечує, просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів.

31.03.2015 ГПУ "Шебелинкагазвидобування" було затверджено акт приймання-передачі (введення), згідно з яким об'єкт "Облаштування Малокриньківського ГКР. Підключення свердловини №8" прийнято в експлуатацію (т. І а.с. 23-25).

Між ПАТ "Укргазвидобування" в особі управління будівельно-монтажних робіт "Укргазспецбудмонтаж" (Генпідрядник) та ТОВ "ВТГ "Діптрансгаз" (Субпідрядник) укладено договір субпідряду від 24.06.2015 №170/15 (на виконання окремих видів будівельно-монтажних та ремонтних робіт) відповідно до предмету якого Генпідрядник доручає, а Субпідрядник зобов'язується на свій ризик, своїми силами, а також необхідними матеріалами виконати роботи за завданням Генпідрядника відповідно до проектно-кошторисної документації, умов Договору та передати у встановлений строк роботу, а Генпідрядник зобов'язується прийняти й оплатити закінчену роботу. Вид робіт - Електрохімічних захист. Найменування та та місцезнаходження об'єкту: Облаштування Малокриньківського ГКР. Підключення свердловини №8. смт. Чкаловське, Чугуївський р-н, Харківська обл. (т. II, а.с. 4-12).

В подальшому, між ТОВ "ВТГ "Діптрансгаз" (Підрядник) та ТОВ "Елмет" (Субпідрядник) укладено Договір субпідряду від 26.06.2015 №2 ( т. I, а.с. 64-71), відповідно до предмету якого Підрядник доручає, а Субпідрядник зобов'язується на свій ризик, своїми силами, а також необхідними матеріалами виконати роботи за завданням Підрядника відповідно до проектно-кошторисної документації, умов Договору та передати у встановлений строк роботу, а Підрядник зобов'язується прийняти й оплатити закінчену роботу. Вид робіт - "Облаштування Малокриньківського ГКР. Підключення свердловини №8" (Електрохімічний захист). Найменування та місцезнаходження об'єкту: смт. Чкаловське, Чугуївський р-н, Харківська обл. (пункти 1.1. - 1.3 Договору).

Ціна Договору сформована на підставі проектно-кошторисної документації і складає 930019,62грн. з урахуванням ПДВ (пункт 6.1. договору субпідряду від 26.06.2015 №2.).

Матеріали справи свідчать, що між позивачем та відповідачем було підписано додаток до договору субпідряду від 26.06.2015 №2.- Договірну ціну на будівництво "Облаштування Малокриньківського ГКР. Підключення свердловини №8" та Локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 (т. I, а.с. 72-75).

Відповідно до п. 12.6. Договору субпідряду від 26.06.2015 №2, він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2015 року, а в частині розрахунків до повного виконання.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 838 Цивільного кодексу України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, договір субпідряду від 26.06.2015 №2 укладено позивачем (ТОВ "Елмет") з відповідачем (ТОВ "ВТГ "Діптрансгаз") з метою виконання останнім своїх зобов`язань за укладеним з третьою особою (ПАТ "Укргазвидобування" в особі управління будівельно-монтажних робіт "Укргазспецбудмонтаж" (генпідрядник)) договором субпідряду від 24.06.2015 №170/15, оскільки предмет цих договорів є ідентичним: "Облаштування Малокриньківського ГКР. Підключення свердловини №8" (Електрохімічний захист). Найменування та місцезнаходження об'єкту: смт. Чкаловське, Чугуївський р-н, Харківська обл.

Отже, у спірних правовідносинах має місце конструкція генерального підряду, за якою третя особа - ПАТ "Укргазвидобування" в особі управління будівельно-монтажних робіт "Укргазспецбудмонтаж" залучила відповідача до виконання робіт: "Облаштування Малокриньківського ГКР. Підключення свердловини №8" (Електрохімічний захист). Найменування та місцезнаходження об'єкту: смт. Чкаловське, Чугуївський р-н, Харківська обл. за Договором субпідряду від 24.06.2015 №170/15, а позивач з метою виконання зазначеного договору залучив до виконання передбачених ним робіт позивача, уклавши з ним договір субпідряду від 26.06.2015 №2 на ці самі роботи щодо того самого об`єкту

При цьому, відповідач стосовно оплати зазначених робіт є зобов`язаною особою лише перед позивачем в рамках договору субпідряду від 26.06.2015 №2.

Згідно зі статтею 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Відповідно до статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником за договором будівельного підряду оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

У відповідності до підпункту 4.4.4. пункту 4.4. договору субпідряду від 26.06.2015 №2 підрядник зобов'язаний прийняти виконані роботи та оплатити їх, у разі відсутності зауважень.

Згідно з пунктом 5.2. Договору субпідряду від 26.06.2015 №2 приймання-передача робіт оформляється актом, підписаним обома сторонами після попереднього випробування.

Відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Пунктом 6.2. Договору субпідряду від 26.06.2015 №2 сторони передбачили, що підрядник зобов'язується протягом 5 банківських днів після дати підписання даного Договору та узгодження конкретної дати виїзду спеціалістів на об'єкт виконання робіт, сплатити Субпідряднику аванс у розмірі 279.000,00грн. з урахуванням ПДВ, що складає 30% від ціни Договору, що вказана в пункті 6.1. Договору.

Відповідно до пункту 6.6. Договору субпідряду від 26.06.2015 №2 остаточний розрахунок здійснюється на підставі ф. КБ-2В, ф. КБ-3 (які складаються щомісячно) після підписання акту введення об'єкту в експлуатацію протягом 120 банківських днів, за вирахуванням суми авансу, що сплачена у відповідності до пункту 6.2. Договору. Підрядник має право затримати остаточні розрахунки за роботи, виконані з недоробками і дефектами, виявленими при введенні об'єкта в експлуатацію до їх усунення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконані роботи за Договором на загальну суму 728.593,46грн., про що у відповідності з умовами Договору субпідряду від 26.06.2015 №2 складено акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в від 01.09.2015 та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та затрат за формою КБ-3 від 01.09.2015 (т. I, а.с. 76-79), які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками.

Будь-які зауваження щодо робіт від відповідача не надходили, а тому, відповідно до вищенаведених норм, зазначеним актом підтверджується належне виконання позивачем робіт за договором.

Колегія суддів відхиляє як безпідставні посилання відповідача на те, що акт приймання виконаних робіт за формою КБ-2в за вересень 2015 року не є належним та допустимим доказом, оскільки, як зазначає відповідач, в ньому зазначені посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції.

Відповідно до статті 1, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Статтею 9 зазначеного Закону визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Наданий позивачем акт виконаних робіт містить відомості про дату складання документа, назви підприємств, зміст та обсяг господарської операції, прізвища осіб, які підписали акти: від позивача ОСОБА_4, а від відповідача ОСОБА_5 Вказані особи відповідно є директорами підприємств позивача та відповідача, що підтверджується іншими документами, що містяться в матеріалах справи (договором субпідряду, договірній ціні до нього, протоколу учасників ТОВ «Елмет» від 09.12.2013 р., витягів з ЄДРПОУ).

Отже, вказаний недолік акту є неістотним і не зумовлює неможливість ідентифікації відповідних осіб, які є керівниками підприємств, й відповідно не зумовлює неналежність зазначеного акту як первинного документу і доказу здійснення зафіксованої в ньому господарської операції з прийняття виконаних робіт.

До того ж, зазначені в акті роботи після їх виконання частково оплачені відповідачем.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що за виконані за Договором субпідряду від 26.06.2015 №2 роботи відповідачем на рахунок позивача перераховано кошти в загальній сумі 436000 грн. (з урахуванням суми авансу на виконання пункту 6.2. Договору).

Відповідачем не здійснено остаточного розрахунку за виконані позивачем субпідрядні роботи в розмірі 292.593,46грн., хоча строк їх оплати настав.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначено вище, в пункті 6.6. Договору субпідряду від 26.06.2015 №2 сторони узгодили остаточний розрахунок здійснюється на підставі ф. КБ-2В, ф. КБ-3 (які складаються щомісячно) після підписання акту введення об'єкту в експлуатацію протягом 120 банківських днів, за вирахуванням суми авансу, що сплачена у відповідності до пункту 6.2. Договору. Підрядник має право затримати остаточні розрахунки за роботи, виконані з недоробками і дефектами, виявленими при введенні об'єкта в експлуатацію до їх усунення.

Зі змісту наведеного пункту Договору субпідряду від 26.06.2015 №2 вбачається, що сторони обумовили перебіг строку оплати виконаних робіт трьома фактами (подіями):

-підписання сторонами акту прийняття виконаних робіт ф.КБ-2В без зауважень;

-підписання сторонами довідки ф.КБ-3;

-підписання акту введення в експлуатацію об`єкту, стосовно якого виконуються роботи за договором "Облаштування ОСОБА_3 ГКР. Підключення свердловини №8";

Як зазначено вище, матеріалами справи підтверджується підписання сторонами без зауважень акту прийняття виконаних робіт за вересень 2015 року ф. КБ-2 та довідки ф. КБ-3.

Щодо події складання акту введення в експлуатацію обєкту, на якому виконуються роботи за договором в експлуатацію, суд першої інстанції правомірно зазначив, що наданий третьою особою АТ "Укргазвибодування" в особі філії управління будівельно-монтажних робіт "Укргазспецбудмонтаж" акт прийняття-передачі (введення) об'єкту: "Облаштування ОСОБА_3 ГКР. Підключення свердловини №8" від 31.03.2015 р. (т. II, а.с. 23-25) у розумінні статей 76, 77 ГПК України є належним та допустимим доказом введення об'єкту в експлуатацію. "Облаштування ОСОБА_3 ГКР. Підключення свердловини №8", оскільки цей акт складено у відповідності до вимог чинного законодавства та в цьому акті зазначено відомості щодо введення в експлуатацію саме того об`єкта, на якому передбачено виконання робіт за Договором.

При цьому, враховуючи факт підписання такого ОСОБА_5 до укладення Договору субпідряду від 26.06.2015 №2, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що сторони в п. 6.6. Договору погодили остаточну оплати виконаних робіт не з прив'язкою до події, яка неминуче повинна відбутися в майбутньому - підписання акту введення об'єкту в експлуатацію, а з прив'язкою до події, яка вже сталася в минулому.

Доводи відповідача про те, що зазначений ОСОБА_5 не є актом введення об`єкта в експлуатацію, з яким п. 6.6. Договору субпідряду від 26.06.2015 №2 пов`язує строк оплати виконаних робіт є безпідставними.

Пункт 6.6. Договору субпідряду від 26.06.2015 №2 пов`язує строк оплати виконаних робіт з подією підписання акту введення в експлуатацію об`єкту, втім без прив`язки щодо часу складання такого акту, в тому числі без вказівки на складання ОСОБА_5 лише після укладення Договору чи виконання робіт за ним та щодо цього Договору чи його сторін.

При цьому, з умов договору не вбачається необхідність повторного введення зазначеного об`єкта в експлуатацію після виконання на ньому робіт за Договором субпідряду від 26.06.2015 №2.

Як вже зазначено вище, Договір субпідряду від 26.06.2015 №2 укладено позивачем з відповідачем з метою виконання останнім своїх зобов`язань за укладеним з третьою особою договором субпідряду від 24.06.2015 №170/15, оскільки об`єкт на якому вони виконуються є ідентичними: "Облаштування Малокриньківського ГКР. Підключення свердловини №8" (Електрохімічний захист)

Як вбачається з письмових пояснень третьої особи і не заперечується відповідачем, третя особа повністю розрахувалась з відповідачем за Договором субпідряду від 24.06.2015 №170/15, умови якого також містять пункт про остаточну оплату після введення об'єкту "Облаштування ОСОБА_3 ГКР. Підключення свердловини №8" в експлуатацію, чим додатково підтверджується настання передбаченої пунктом 6.6. Договору субпідряду від 26.06.2015 №2 події підписання 31.03.2015 р. акту введення зазначеного об`єкту в експлуатацію.

До того ж, як зазначено вище, відповідач частково сплатив позивачу вартість виконаних робіт, чим підтвердив настання строку оплати, й відповідно настання подій, зазначених в п. 6.6. Договору субпідряду від 26.06.2015 №2.

Таким чином, події, з якими пункт 6.6. Договору субпідряду від 26.06.2015 №2 пов`язує початок перебігу строку остаточної оплати виконаних робіт підписання ОСОБА_5 ф. КБ-2В, довідки ф.КБ-3 відбулися 01.09.2015, а тому зазначений строк (120 днів) закінчився 04.01.2016 р. і, відповідно, на час подання позову є таким, що настав.

Зважаючи на наведене, господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором субпідряду від 26.06.2015 №2 у сумі 292.593,46грн.

Щодо позовних вимог про стягнення нарахованих на зазначену заборгованість інфляційних втрат в сумі 91661,98 грн. та 3% річних у сумі 19029,26 грн., господарський суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про їх задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, як зазначено вище відповідач не сплатив спірну суму заборгованості у встановлений строк, він є боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач правомірно на підставі зазначеної норми, в межах періоду прострочення нарахував на спірну суму заборгованості інфляційних втрати в сумі 91661,98 грн. та 3% річних в сумі 19029,26 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення ухвалене із додержанням норм матеріального і процесуального права , у зв'язку із чим підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення,

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 17.01.2019 у справі №922/1655/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 25.04.2019 р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Л.Ф. Чернота