ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 Справа № 917/1375/18

м. Полтава

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛДК", Миколаївське шосе, 5 км., м.Херсон, 73034

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТрансСіс", пров. Грозненський буд. 6, м.Кременчук, Полтавська область,39610

про розірвання договору та стягнення 353 782,46 грн.

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін:

від позивача: адвокат ОСОБА_1

від відповідача: директор ОСОБА_2

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛДК" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТрансСіс" про розірвання Договору №150411 від 04.11.2015р. та стягнення збитків в розмірі 353 782,46 грн.

12.11.2018р. позовну заяву залишено без руху.

Після усунення недоліків, ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.11.2018р. порушено провадження у справі; ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 18.12.2018р.

05.12.2019 року за вхід. канцелярії суду №11396 від ТОВ "ТрансСіс" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що товариством договірні зобов'язання виконані в повному обсязі та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 18.12.2018р. розгляд справи відкладено на 05.02.2019р.

05.02.2019 р. судове засідання не відбулося, оскільки суддя перебував на лікарняному. У зв'язку із закінченням лікарняного судді, призначено засідання на 21.03.2019р.

21.03.2019 р. суд закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті на 16.04.2019 р.

В судовому засіданні 16.04.2019 р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами докази, суд встановив:

04.11.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛДК" (покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТрансСіс" (постачальником), було укладено договір № 150411 (далі - Договір, а.с. - 15-18), відповідно до пункту 1.1 якого, з метою удосконалення організації перевезення товарно - матеріальних цінностей (ТМЦ) від покупця до третіх осіб, виходячи з ваги, обсягу (ТМЦ), складання раціонального маршруту руху транспортних засобів, часу роботи торгових підприємств третіх осіб, Постачальник зобовязується передати Покупцю програмно-апаратний комплекс «MapXPlus» (в подальшому ПАК) виконати комплекс робіт по впровадженню, установці і супроводженню програмного забезпечення на робочих місцях Покупця, що формує маршрути руху транспортних засобів на протязі 40 хвилин з моменту старту, згідно Додатку 1 до Договору та у відповідності з умовами Договору, а Покупець зобовязується прийняти програмно-апаратний комплекс і оплатити його.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що Постачальник зобовязується поставити ПАК, та здійснити комплекс дій по впровадженню та установці ПАК, який, крім передбаченого в Додатку №1 Договору, передбачає: програмування, системну інтеграцію, інсталяцію і конфігурацію компонентів, інсталяцію оновлень ПАК. Постачання ПАК здійснюється для 2 (двох) робочих місць.

Згідно п. 2.1.4 Договору, Постачальник зобов'язаний надавати Покупцю на безкоштовній основі технічну підтримку на протязі 1 року з моменту підписання акту виконаних робіт по даному Договору. Технічна підтримка передбачає регулярне надання фахівцями Постачальника фахівцям Покупця послуг по супроводу і підтримки ПАК, з навчання користувачів Покупця, інших послуг, які повязані з зазначеним вище.

Специфікацією до договору (Додаток № 1 до договору, а.с. - 19-20) передбачені наступні роботи і послуги по впровадженню ПАК:

-бізнес - аналіз. Аналіз загального процесу роботи;

-інтеграція з системою Замовника: інтеграція з обліковою системою, інтерграція з GPS системою;

-Формування і заповнення БД: Підготовчі роботи (формування БД, наповнення даними), розміщення торгових точок на карті (до 2000), перевірка правильності нанесення торгових точок;

- моделювання: внесення фактичних маршрутів за попередній тижневий період, автоматичний розрахунок маршрутів за допомогою програми; спільний аналіз маршрутів з логістом замовника і спеціалістом постачальника, виявлення помилок в даних, їх коректування, моделювання проводиться по кожному складу окремо;

- формування необхідних звітів;

- впровадження модуля доставки: навчання співробітників, тестування системи, промислова експлуатація;

- впровадження модуля торгових представників: навчання співробітників, тестування системи, промислова експлуатація;

- впровадження модуля системи паралельного збору;

- безкоштовна технічна підтримка на протязі 1 року.

Відповідно до п. 4.1 Договору, загальна вартість Договору складає 225 480,00 грн.

Пунктом 4.1.1 Договору сторони визначили порядок розрахунків: протягом 5 банківських днів з дати підписання договору Покупець здійснює передоплату у розмірі 56 370,00 гривен 00 копійок без ПДВ.

Протягом 5 банківських днів з дати підписання, двома Сторонами, акту приймання-передачі виконаних робіт по впровадженню робочого міста Покупець здійснює оплату в розмірі 169 110,00 гривен 00 копійок без ПДВ. (п. 4.1.2 Договору).

Пунктом 5.6 Договору передбачено, що Договір вважається виконаним в повному обсязі з боку Постачальника у випадку, якщо після тестування ПАК відбулось здешевлення організації перевезень ТМЦ згідно методики, зазначеної у додатку №3.

Згідно пунктом 11.8 Договору Постачальник гарантує, що різниця витрат між фактичними маршрутами, які сформовані логістом Покупця і маршрутами, які розроблені за допомогою ПАК складає не менш 7%, тобто розробка маршрутів за допомогою ПАК гарантовано призведе до зменшення витрат Покупця на доставку товару.

Сторони погодили, що з метою визначення ефективності роботи за основу беруться до уваги фактичні маршрути сформовані логістом Покупця в десятиденний строк з моменту підписання Договору (п. 11.9 Договору).

Згідно до Додатку № 3 (а.с. - 22), що є невідємною частиною Договору, тестування відбувається на протязі 10 робочих днів з моменту установки ПАК на кожне робоче місце.

Додатком 1 до Договору (а.с. - 19) встановлено кінцевий строк, саме 48 робочих днів поставки ПАК та впровадження проекту. Відлік днів здійснюється з моменту підписання договору.

Позивач зазначає, що з урахування дати підписання договору 04.11.2015 року, термін закінчення 48 робочих днів становить 12.01.2016 року. Відповідно тестування ПАК повинно здійснитися в період с 13.01.2016 року по 25.01.16 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що ним виконав всі обумовлені Договором зобовязання, а саме 18.11.2015 р. на рахунок відповідача платіжним дорученням № 113 були перераховані кошти на суму 57 133,00 грн, та п/д № 296 від 23.05.2016 року на суму 100 000,00 грн.

Згідно до п.5.2 Договору після тестування ПАК передається по акту приймання-передачі.

Позивач вказує на те, що спроба впровадження ПАК, відповідачем була здійснена у період с 13.01.2016 року по 25.01.16 року, а також з 21.11.17 - 02.12.17 року, проте програма не працювала та відповідно до умов Договору не були підписані акти виконаних робіт.

ТОВ «ЛДК» самостійно провело аналіз останньої спроби встановлення продукту Відповідача за період з 21.11.17 - 02.12.17 року, та дійшов до висновку, що загальна ефективність спроби впровадження ПАК за десять днів складає 1,08 %, що суперечить пункту 11.8 Договору, яким передбачено що Постачальник (Відповідач) гарантує, що різниця між фактичними маршрутами, які сформовані Логістом Покупця і маршрутами, які розроблені за допомогою ПАК повинна складати не менш 7%, тобто розробка маршрутів за допомогою ПАК гарантовано призведе до зменшення витрат Покупця на доставку товару.

За даними позивача, направлені ним листи з пропозиціями до ТОВ ТрансСіс, щодо належного виконання зобовязань, залишились поза уваги, недоліки не усунені, представники до підприємства не прибули, що суперечить пункту 5.5 Договору - постачальник зобовязаний усунути недоліки, за власний рахунок протягом 10 робочих днів від дати отримання мотивованих заперечень покупця.

Переписка з ТОВ ТрансСіс підтверджується листом зауваженням до Акту №4 здачі приймання наданих і виконаних робіт згідно договору № 150411 від 30.11.2016 року, листом зауваженням №2 до Акту №4 здачі приймання наданих і виконаних робіт згідно договору № 150411 від 05.01.2017 року, листом від 23.02.2018 року, листом від 16.03.2018 року, листом №1117 від 13.08.2018 року.

У звязку з систематичним ігноруванням вимог щодо виконання умов Договору, позивач направив відповідачу претензію № 1188 від 31.08.2018 року, а в подальшому і пропозицію про розірвання договору №1309 від 21.09.2018 року.

Позивач зазначає, що він втратив інтерес до Договору, оскільки тестування не зроблено відповідно до умов Договору та здешевлення організації перевезень ТМЦ не відбулося, внаслідок чого він отримав збитки. А також зазначає, що він втратив інтерес до договору внаслідок прострочення відповідачем виконання зобов'язання, і тому має право вимагати збитки, які складають 57 133,00+ 100 000,00=157 133,00 грн. та просить розірвати договір.

Тобто, предметом позову у даній справі є стягнення 353 782,46 грн. збитків та розірвання договору № 150411 від 04.11.2015 р.

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлена обов'язковість договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як вже зазначалося вище, пунктом 2.1 Договору передбачено, що Постачальник зобовязується поставити ПАК, та здійснити комплекс дій по впровадженню та установці ПАК, який, крім передбаченого в Додатку №1 Договору, передбачає: програмування, системну інтеграцію, інсталяцію і конфігурацію компонентів, інсталяцію оновлень ПАК. Постачання ПАК здійснюється для 2 (двох) робочих місць

Додатком 1 до Договору (Специфікація), встановлено обсяг робіт, які мають бути виконані за договором, термін їх виконання та виконавець зазначених робіт.

Так, у пункті 1 Специфікації визначено, що постачальник передає програму для мобільного телефону «MapXPlus» Mobile для Андроід 2, робоче місце логіста MapXPlus з базою Херсонська область, Реєстраційний USB - модуль "Алмаз ІІІ" -1 шт.

З матеріалів справи вбачається, що після отримання передоплати 18.11.2015 за проект, співробітники компанії ТрансСіс почали процес впровадження ПАК. Співробітниками ТрансСіс почалася підготовка картографічних даних та бази для імпорту інформації з облікової системи ЛДК. Паралельно очікували інформацію згідно вимог для інтеграції, документ «Вимоги для інтеграції» були передані ЛДК разом з договором (Додаток 4 до договору №150411). На цьому етапі робіт позивач вперше порушив терміни договору (до чотирьох робочих днів) на підготовку інтеграційних даних, про що свідчить постійні доопрацювання файлів інтеграції та зауваження до них співробітників ТрансСіс (як докази електронне листування в період з 27.11.15 по 21.12.15).

ТрансСіс виконав задачу «Формування і заповнення баз даних» відразу після отримання інформації від ЛДК, про що свідчить проведення навчання співробітників 22.12.15р. та демонстрація результатів. Навчання проводилось за допомогою skype-зв'язку та в процесі навчання були продемонстровані результати моделювання.

За даними відповідача, за період з 22.12.15 р. по 01.04.2016р. були проведені роботи по моделюванню, створенню облікових форм за замовленням ЛДК, також відбулося налаштування та навчання співробітників ЛДК роботі в модулях системи паралельного збору та модулі розрахунків маршрутів торгових представників. Також в продовж усього періоду ТрансСіс надавав інформаційну підтримку по всім модулям системи та тісно співпрацював з ЛДК при виникненні будь-яких питань по організації роботи логістичного напряму компанії ЛДК. Відбувались не одноразові телефонні конференції по питанням організації та оптимізації бізнес-процесів ЛДК.

У пункті 2 Специфікації встановлює перелік робіт та послуг по впровадженню ПАК, які мають виконуватися з безпосередньою участю та діями покупця, яким є ТОВ ЛДК.

При цьому, пункт 2 Специфікації, яким передбачено впровадження программно-апаратного комплексу з безпосередньою участю та діями покупця- ТОВ ЛДК, виконувався із затримками з вини самого покупця, про що свідчить переписка сторін.

Відповідач зазначає, що у період з 18.11.2015 р. до 01.04.2016 р. були виконані всі роботи, передбачені договором. Був проведений процес тестування системи, отримані результати, в яких економія вище 7%.

Як доказ, відповідач надає електронний лист від 17.03.2018 по електронній пошті з діалогу з логістами ЛДК також показують економію

Економія = 43 000.33- (20 723.54 + 19 175.66) = 3101,34 грн., що в свою чергу становить 3101,34 / 43000,33 * 100 = 7,21%

Економія = 25031.38- (10 668.46 + 9 579.48) = 4783.44 грн., що в свою чергу становить 4783.44 / 25031,38 * 100 = 19,1%

Економія = 12 168.71- (9 871.80 + 2 142.05) = 154,86 грн., що в свою чергу становить 154,86/12168,71 * 100 = 1,27%

За даними відповідача, в середньому економія складає -( 7.21+19.1+1.27)73 =9,19 %.

Відповідач зазначає, що станом на 01.04.2016 р. ТрансСіс розуміючи, що виконав весь комплекс дій по впровадженню та установці ПАК (включаючи програмування, системну інтеграцію, інсталяцію та конфігурацію компонентів ПАК) надіслав поштою підписаний зі своєї сторони Акт №4 від 01.04.2016 (таблиця 1, пункт 3) в двох примірниках. Тобто, відповідач стверджує, що станом на 01.04.2016 р. він виконав зобов'язання, які були покладені на нього договором.

Доказів, які б спростовували викладене позивачем не надано.

Відповідно до п. 3.1.1 покупець зобов'язаний прийняти по Актам приймання-передачі ПК в порядку, встановленому даним Договором. Пунктом 5.2 визначено, що підписання актів виконаних робіт здійснюється після тестування ПАК, згідно методики, описаної в Додатку №3. В разі отримання постачальником мотивованих зауважень покупця від підписання Акту, постачальник зобов'язаний усунути недоліки, указані в Акті за власний рахунок на протязі 10 днів. Пунктом 5.6 Договору передбачено, що Договір вважається виконаним в повному обсязі з боку Постачальника у випадку, якщо після тестування ПАК відбулось здешевлення організації перевезень ТМЦ згідно методики, зазначеної у додатку №3.

Таким чином, відповідач надав суду докази того, що станом на 01.04.2016 р., відповідно до п. 5.6 Договору, з його боку договір був виконаним в повному обсязі.

Суд встановив, що договором сторони не визначили, в який термін покупець зобов'язаний підписати Акт або надати мотивовані зауваження.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на 01.04.2016 р. відповідач надав позивачу ОСОБА_3 наданих та виконаних робіт, оскільки вважав, що робити виконані в повному обсязі.

За даними позивача, він лише 30.11.2016 р. надав відповідачу перший лист зауваження до Акту здачі приймання від 01.04.2016 р. та самостійно проводив аналіз останньої спроби встановлення продукту Відповідача за період з 21.11.17 - 02.12.17 року, згідно яких загальна ефективність спроби впровадження ПАК за десять днів складає 1,08 %.

Таким чином, суд приходить до висновку, що затримка виконання умов Договору відбулася з вини позивача, оскільки він надав зауваження до Акту лише через сім місяців з моменту направлення йому Акту виконаних робіт.

Посилання позивача на те, що він проводив самостійно спроби встановлення продукту Відповідача за період з 21.11.17 - 02.12.17 року, згідно яких загальна ефективність спроби впровадження ПАК за десять днів складає 1,08 %, судом до уваги не беруться оскільки пунктом 5.2 визначено, що підписання актів виконаних робіт здійснюється після тестування ПАК, згідно методики, описаної в Додатку №3. В додатку 3 Методики тестування ПАК Покупцем, зазначено, що тестування здійснюється на протязі 10 робочих днів з моменту установки ПЕК на кожне робоче місце. Доказів того, що 17.03.2018 р. не відбувалося тестування програми, як про це зазначає відповідач та підтверджується електронною перепискою сторін, чи спростування результатів вказаного тестування позивач не надає.

За даних обставин, позивачем не доведено, що внаслідок порушення відповідачем умов договору позивач фактично позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору, а тому відсутні підстави для розірвання договору.

Вимоги щодо стягнення 353782,46 грн. збитків, які позивачем визначено, задоволенню не підлягають враховуючи вищевикладене та з огляду на наступне;

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Статтею 623 вказаного кодексу передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Притягнення до відповідальності у вигляді стягнення збитків можливо лише при наявності передбаченим законом умов. Зокрема, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в грошовій сумі у повному обсязі.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, у т.ч. у вигляді відшкодування збитків, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною (ст. 224 Господарського кодексу України).

Обов'язок по відшкодуванню збитків настає для суб'єктів господарювання у разі порушення господарського зобов'язання в результаті неналежного виконання (або невиконання) умов договору (ст. ст. 224, 225 Господарського України, ст. 623 Цивільного кодексу України) або внаслідок завдання шкоди без договірних правовідносин (глава 82 Цивільного кодексу України).

За загальним правилом, закріпленим у ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, для притягнення до цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді відшкодування заподіяних ним збитків є наявність складу правопорушення: протиправна поведінка особи, шкода, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків. При цьому чинне законодавство передбачає принцип вини контрагента або особи, яка завдала шкоду, як підставу для відшкодування заподіяних збитків (шкоди): за приписами ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Оскільки, позивачем наявність повного складу правопорушення не доведена, то відсутні підстави для стягнення збитків в розмірі 353782,46 грн.

Згідно з ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на позивача.

Керуючись статтями 73, 86, 123, 129 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 02.05.2019р.

Суддя В.В. Паламарчук