ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

03.05.2019м. ДніпроСправа № 904/1793/19

Суддя Євстигнеєва Н.М. , розглянувши матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця Нехаєнко Олександра Анатолійовича, м. Кам'янське дніпропетровської області

до відповідача-1: Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, м. Кам'янське Дніпропетровської області

відповідача-2: Приватної виробничо-комерційної фірми "Амур", м. Житомир

про скасування арешту з майна

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Нехаєнко Олександр Анатолійович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Приватної виробничо-комерційної фірми "Амур" в якому просить скасувати арешт майна та оголошення заборони його відчуження боржника - приватного підприємця Нехаєнко Олександра Анатолійовича, накладений постановою Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції б/н від 12.08.2010, зареєстрованої 27.08.2010 за №10181722 реєстратором Дніпропетровської філії державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України.

Пунктом 1 ч.1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства

Позивач, звертаючись до суду з позовом, предметом спору визначає:

- скасування арешту з майна та оголошення заборони його відчуження боржника - приватного підприємця Нехаєнко Олександра Анатолійовича, накладеного постановою Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції б/н від 12.08.2010.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що в Заводському відділі державної виконавчої служби міста Кам'янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на виконанні перебував наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2010 у справі №28/151-10, виданий на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.07.2010 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Нехаєнко Олександра Анатолійовича на користь Приватної виробничо-комерційної фірми "Амур" сплаченої суми авансу у розмірі 33 455,50 грн., 60 219,90 грн. - неустойки, 1 490,13 грн. - витрат по сплаті державного мита (у тому числі за перегляд судового рішення в апеляційному порядку) та 236 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На вимогу позивача, Заводський ВДВС відмовився зняти арешт з його нерухомого майна. Листом від 08.04.2019 №10757 Заводський ВДВС повідомив, що виконавчий лист, на підставі якого накладено арешт, повернуто стягувачеві - ПВКФ "Амур" в 2014 році та станом на 08.04.2019 останній повторно про примусове стягнення до органів ДВС не звертався. Відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент повернення виконавчого документу) при поверненні виконавчого листа за ст. 74 Закону не передбачено зняття арешту з майна боржника.

Позивач вважає дії державного виконавця щодо не зняття арешту з майна боржника неправомірними та просить суд, на підставі п. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", скасувати арешт з майна.

Проаналізувавши предмет позову та його обґрунтування, суд доходить висновку, що позивач фактично оскаржує дії державного виконавця. До того ж, у останньому абзаці другої сторінки позову, позивач, посилаючись на постанову пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", зазначає про необхідність господарських судів розглядати скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями частини другої ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

З поданого позову вбачається, що у державній виконавчій службі на виконанні перебував наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2010 у справі №28/151-10, виданий на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.07.2010 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Нехаєнко Олександра Анатолійовича на користь Приватної виробничо-комерційної фірми "Амур" сплаченої суми авансу у розмірі 33 455,50 грн., 60 219,90 грн. - неустойки, 1 490,13 грн. - витрат по сплаті державного мита (у тому числі за перегляд судового рішення в апеляційному порядку) та 236 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Тобто, даний спір виник саме через не зняття арешту, накладеного в процесі виконавчих дій з виконання наказу суду. Тобто, фактично оскаржуються неправомірні дії державного виконавця.

Разом з цим, позивач замість скарги на дії ДВС звертається до суду з позовною заявою.

У пункті.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, щодо заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами статті 1212 ГПК (попередня редакція ГПК).

Оскільки предмет спору стосується заперечень боржника проти арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, боржник має право звернутися до господарського суду зі скаргою на дії органів державної виконавчої служби, яка має розглядатися за правилами статей 339-345 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку про відмову у прийнятті позовної заяви, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Роз'яснити Фізичній особі-підприємцю Нехаєнко Олександру Анатолійовичу про його право звернутися до господарського суду зі скаргою на дії органів державної виконавчої служби в порядку ст. 339 ГПК України з вимогою про скасування арешту у справі №28/151-10.

Керуючись ст.175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю Нехаєнко Олександру Анатолійовичу у прийнятті позовної заяви.

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток: позовна заява з додатками на 20-ти арк., в т.ч. квитанція № ПН1275154 від 25.04.2019 про сплату судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Суддя Н.М. Євстигнеєва