ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/538/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Разюк Г.П., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

Секретар судового засідання: Соловйова Д.В.;

Представники сторін:

Від ТОВ Восход Солар - Урум В.А., довіреність № б/н, від 01.02.19;

від ТОВ Фінансова компанія Веста - Кобець І.В., довіреність № 8, від 19.12.18;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Восход Солар

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2019 року (про вжиття заходів забезпечення позову)

по справі №915/538/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Веста

до Товариства з обмеженою відповідальністю Восход Солар

про стягнення 6886833,61 дол. США та 2124397,49 грн.,-

(суддя першої інстанції: Алексєєв А.П.., дата та місце прийняття ухвали: 19.03.2019, Господарський суд Миколаївської області, м.Миколаїв, вул. Адміральська, 22)

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2019 (суддя Алексєєв А.П.) задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Веста (далі ТОВ «Фінансова компанія «Веста») про вжиття заходів забезпечення позову ТОВ Фінансова компанія Веста до Товариства з обмеженою відповідальністю Восход Солар (далі ТОВ «Восход Солар») про стягнення 6886833,61 дол. США та 2124397,49 грн., накладено арешт на грошові кошти, що належать ТОВ Восход Солар (57400, Миколаївська область, Березанський район, смт. Березанка, вул. Центральна, буд. 30/1, ) та знаходяться на рахунках:

№ НОМЕР_1 (код валют 840, 980, 978, 643), №6636 (код валюти 980), №6636 (код валюти 980), відкритих в Акціонерному товаристві Сбербанк (код банку 320627);

№ НОМЕР_2 (код валюти 980), №0730 (код валюти 643), №0739 (код валюти 840), №0745(код валюти 978), відкритих в Публічному акціонерному товаристві Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (код банку 300012);

№6001 (код валют 840, 980, 978, 643), відкритому в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк Акордбанк (код банку 380634);

№ НОМЕР_3 (код валют 840, 980, 978, 643), відкритому в публічному акціонерному товаристві Акціонерний банк Південний (код банку 328209);

№6352 (код валют 840, 980, 978, 643), №6352 (код валюти 980), відкритих у Філії - Головне управління по м. Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України (код 322669) та на будь-яких інших виявлених банківських рахунках у банківських установах або які будуть відкриті в майбутньому в межах суми стягнення в розмірі 6886833,61 дол. США та 2124397,49 грн.

Зобов`язано ТОВ Фінансова компанія Веста () з метою забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, внести на депозитний рахунок суду (розрахунковий рахунок НОМЕР_4 у Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, код 03499980) грошові кошти в сумі 50000,00 грн. (зустрічне забезпечення).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Восход Солар» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2019, в якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Веста» про вжиття заходів забезпечення позову.

ТОВ «Восход Солар» вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою, а ухвалу, постановлену на її підставі незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що в одній частині заяви про забезпечення позову ТОВ «Фінансова компанія «Веста» зазначає, що ним буде подано позов про стягнення заборгованості, яка нарахована з 22.06.2015, а в іншій частині зазначає, що предметом позову буде стягнення заборгованості за період з 15.03.2016 по 14.03.2019, що на думку апелянта є підставою для повернення заяви про забезпечення позову відповідно до вимог ч.7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, апелянт вказує, що на момент укладення Договору застави Банк був обізнаний про факт монтажу фотогальванічних елементів у сонячні панелі та про введення електростанції в експлуатацію.

Також заявник апеляційної скарги зазначає, що відсутність арешту коштів не може утруднити або зробити неможливим виконання майбутнього рішення у даній справі, у зв`язку з тим, що надходження коштів на рахунки ТОВ «Восход Солар» здійснюється за автоматичним алгоритмом, який контролюється НКРЕКП та знаходиться поза контролем апелянта.

На думку ТОВ «Восход Солар» в ухвалі суду першої інстанції не зазначено посилань на жодний доказ, який би підтверджував, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що в порушення положень Господарського процесуального кодексу України заявником в заяві про забезпечення позову та судом в ухвалі не обґрунтовано належними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходу забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів на рахунках ТОВ «Восход Солар».

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 відкрито апеляційне провадження по справі №915/538/19 за апеляційною скаргою ТОВ Восход Солар на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2019.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 апеляційну скаргу ТОВ Восход Солар на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2019 по справі №915/538/19 призначено до розгляду на 06.05.2019.

23.04.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Фінансова компанія «Веста» надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Восход Солар», в якому позивач заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

У зв`язку з перебуванням судді-учасника колегії Савицького Я.Ф. у відпустці з 06.05.2019 по 08.05.2019, 06.05.2019 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи №915/538/19.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2019 року визначено новий склад суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Принцевської Н.М., суддів-учасників колегії: Разюк Г.П., Ярош А.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.05.2019 апеляційну скаргу ТОВ Восход Солар на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2019 по справі №915/538/19 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі.

В судовому засіданні 06.05.2019 представником позивача заявлено клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме: копії протоколу №9 засідання Міжвідомчої комісії Кабінету Міністрів України з питань захисту прав інвесторів, протидії, незаконному поглинанню та захопленню підприємств від 18.04.2019 та ухвали Київського апеляційного суду від 12.04.2019 у справі №757/9093/19к.

Клопотання обґрунтовано тим, що зазначені докази з`явились вже після прийняття ухвали судом першої інстанції.

Судовою колегією зазначене клопотання задоволено частково та долучено до матеріалів справи ухвалу Київського апеляційного суду від 12.04.2019 у справі №757/9093/19к. У долученні протоколу №9 засідання Міжвідомчої комісії Кабінету Міністрів України з питань захисту прав інвесторів, протидії, незаконному поглинанню та захопленню підприємств від 18.04.2019 відмовлено, оскільки зазначений доказ не стосується питання правомірності вжиття заходів забезпечення позову по даній справі.

В судовому засіданні 06.05.2019 представник відповідача підтримав доводи, викладені ним в апеляційній скарзі, наполягав на її задоволенні та скасуванні ухвали суду першої інстанції. Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

За нормами ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.

15.03.2019 року до суду від ТОВ Фінансова компанія Веста надійшла заява про вжиття заходів забезпечення майбутнього позову до ТОВ Восход Солар про стягнення 6886833,61 дол. США та 2124397,49 грн.

У вказаній заяві ТОВ «Фінансова компанія «Веста» зазначило, що вимоги за позовом обґрунтовуватимуться тим, що відповідач не виконує свої зобов`язання з повернення кредиту та процентів за користування кредитом за Кредитним договором від 07.11.2012 року №1107/01, укладеним між ПАТ Комерційний банк Актив-Банк та ТОВ Восход Солар. Відповідно до зазначеного договору відповідачу було відкрито відновлювальну кредитну лінію і надано кредити в сумі 6808710,68 доларів США для передоплати за договором підряду та в сумі 3191289,32 доларів США на поповнення обігових коштів, строк погашення кредиту - не пізніше 03.03.2015 року.

12.12.2018 року відповідно до рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №3057 від 14.11.2018 року відбулись відкриті торги щодо реалізації (продажу права вимоги) за лотом №UKR-2018-01, до якого включені права вимоги боргу за Кредитним договором. За результатами проведення відкритих електронних торгів, що були оформлені протоколом №UKR-2018-1 від 12.12.2018, переможцем стало ТОВ «Фінансова компанія «Веста».

За результатами торгів, між ПАТ Комерційний банк Актив-Банк та ТОВ Фінансова компанія Веста було укладений договір №43-UKR-2018-1 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 27.12.2018, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників за кредитними договорами, зокрема, й за кредитним договором №1107/01 від 07.11.2012 року, укладеним між ПАТ Комерційний банк Актив-Банк та ТОВ Восход Солар.

З огляду на зазначене, у зв`язку з невиконанням ТОВ Восход Солар умов Кредитного договору по поверненню коштів заявник зазначив, що має намір звернутися до суду з позовом до ТОВ Восход Солар про стягнення відсотків за користування кредитними коштами та пені, яка нарахована з 22.06.2015 року в сумі 6886833,61 дол. США та 2124397,49 грн.

Таким чином, оскільки ціна позову є значною, з метою захисту матеріально-правових інтересів позивача, заявник просив вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на грошові кошти, що належать ТОВ Восход Солар (57400, Миколаївська область, Березанський район, смт. Березанка, вул. Центральна, буд. 30/1, ) та знаходяться на рахунках:

-№ НОМЕР_1 (код валют 840, 980, 978, 643), №6636 (код валюти 980), №6636 (код валюти 980), відкритих в Акціонерному товаристві Сбербанк (код банку 320627),

-№ НОМЕР_2 (код валюти 980), №0730 (код валюти 643), №0739 (код валюти 840), №0745(код валюти 978), відкритих в Публічному акціонерному товаристві Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (код банку 300012),

-№6001 (код валют 840, 980, 978, 643), відкритому в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк Акордбанк (код банку 380634),

-№7372 (код валют 840, 980, 978, 643), відкритому в Публічному акціонерному товаристві Акціонерний банк Південний (код банку 328209),

-№6352 (код валют 840, 980, 978, 643), №6352 (код валюти 980), відкритих у Філії - Головне управління по м. Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України (код 322669) та на будь-яких інших виявлених банківських рахунках у банківських установах або які будуть відкриті в майбутньому в межах суми стягнення в розмірі 6886833,61 дол. США та 2124397,49 грн.

Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2019 задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Веста» про вжиття заходів забезпечення позову ТОВ Фінансова компанія Веста до ТОВ «Восход Солар» про стягнення 6886833,61 дол. США та 2124397,49 грн., накладено арешт на грошові кошти, що належать ТОВ Восход Солар та знаходяться на банківських рахунках.

Суд першої інстанції, з посиланням на ст. ст. 136, 137, 141 Господарського процесуального кодексу України зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, з огляду на що заява ТОВ Фінансова компанія Веста підлягає задоволенню.

Крім того, місцевий господарський суд з метою забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, зобов`язав заявника внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 50000,00 грн. (зустрічне забезпечення).

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви ТОВ Фінансова компанія Веста про забезпечення позову по справі №915/538/19, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст.136, 137 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 Господарського процесуального кодексу України, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення реального виконання судового рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у Постановах від 23.05.2018 у справі №910/2341/17, від 15.08.2018 у справі №922/4587/13 та від 08.10.2018 у справі №925/402/18.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову не є додатковим засобом відповідальності або стимулювання відповідача до виконання певних дій, а діють виключно як засіб забезпечення ефективного вирішення існуючого спору та реального виконання рішення суду.

В даному випадку наведені позивачем в заяві про забезпечення позову факти та обставини в їх сукупності свідчать про недобросовісну поведінку відповідача щодо виконання своїх грошових зобов`язань перед позивачем, а вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів відповідача є гарантією реального виконання рішення суду та не є порушенням прав відповідача щодо володіння та користування своїм майном, оскільки такі заходи не породжують юридичних наслідків для списання коштів з рахунків відповідача до моменту вступу рішення у даній справі в силу та виникнення у відповідача обов`язку з його виконання.

Судова колегія зазначає, що з огляду на ціну позову, а також предмет позовних вимог, застосування заходу забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів відповідача є адекватним та співрозмірним. При цьому, судом апеляційної інстанції взято до уваги той факт, що ТОВ «Восход Солар» є відповідачем в інших справах за позовами про стягнення грошових коштів у значних розмірах

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги щодо неможливості встановлення предмету позову про забезпечення якого просить позивач та порушення судом приписів ч.7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, оскільки зазначені доводи стосуються розгляду спору по суті та не є підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Доводи апелянта щодо невчинення ним дій з передачі в заставу ПАТ «КБ «Актив-Банк» неіснуючих прав вимоги, а також відсутності змоги самостійно обмежувати обіг коштів на банківських рахунках, не впливають на правомірність застосування судом першої інстанції заходів забезпечення позову з метою належного та реального виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Крім того, судовою колегією Південно-західного апеляційного господарського суду не приймаються до уваги посилання апелянта на невідповідність оскаржуваної ухвали вимогам чинного законодавства, а саме невідповідність вимогам до виконавчого документу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України, ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Вимоги до виконавчого документу встановлені й ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» Зокрема, у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб), стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника фізичної особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягував і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична чи юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

З огляду на зазначене, а також враховуючи, що в оскаржуваній ухвалі про забезпечення позову зазначено необхідні ідентифікаційні дані про стягувача та боржника, судова колегія зазначає, що ухвала Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2019 по справі №915/538/19 відповідає вимогам, що ставляться законодавством до виконавчого документу, а доводи апелянта в цій частині судовою колегією не приймаються до уваги.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на ефективний засіб юридичного захисту, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal у. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Іншими словами ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

З урахуванням наведеного, у даному випадку, за висновками суду, застосування обраних заявником заходів забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання.

Суд зазначає, що вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду та навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи, а прийняту у справі ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2019 року по справі №915/538/19 слід вважати такою, що відповідає нормам процесуального права, у зв`язку з чим підстав для її зміни чи скасування, не вбачається.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Восход Солар на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2019 року по справі №915/538/19 слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2019 року по справі №915/538/19 - без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Восход Солар на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2019 року по справі №915/538/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2019 року по справі №915/538/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбаченими ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.05.2019 року.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

Судді: Г.П. Разюк

А.І.Ярош