ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2019 року Справа № 923/843/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д., за участі секретаря Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд", ідентифікаційний код 01352965, пр. Миру, 51, м. Генічеськ, Херсонська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш", вул. Нижня Слобідка, 1-А, м. Генічеськ, Херсонська область, ідентифікаційний код 33512242,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Херсонська обласна державна адміністрація, площа Свободи, 1, м. Херсон, ідентифікаційний код 00022645,

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Фізична особа ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації та місця проживання: АДРЕСА_1

про визнання права власності на самочинно збудоване майно,

за участю представників сторін: від позивача: Крижановський М.М., ордер про надання правової допомоги серія ЗР № 62217 виданий 22.01.2019, керуючий санацією ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" - Глуховський О.Ю.,

від відповідача: Миловський С.В., ордер серія ХС № 146641 виданий 23.01.2018,

від третьої особи: не з'явився,

третя особа ОСОБА_3 не з'явився,

в с т а н о в и в:

Провадження у цій справі відкрите ухвалою господарського суду від 05.09.2017 року, за процесуальними правилами, визначеними ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017 року, а в подальшому здійснюється за чинним процесуальним законодавством України.

Одночасно із позовною заявою товариством подано заяву про відстрочення сплати судового збору, мотивуючи її відсутністю грошових коштів з огляду на перебування позивача у процедурі ліквідації.

Ухвалою від 05.09.2017 про порушення провадження у справі суд задовольнив заяву позивача та відстрочив сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Відкрите акціонерне товариство "Трест "Генічеськагробуд" звернувся з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" з вимогою визнати за позивачем право власності на будівлі, загальною вартістю 1 378 540,00 грн., які знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер :11:004:0296 по вул. Набережна, 32 у селі Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області на території пансіонату "Строитель", право постійного користування якою належить позивачеві, але були самочинно збудовані на цій земельній ділянці відповідачем, зокрема:

- будинок для відпочинку № 58 площею 66,0 кв.м з терасою № 59 площею 18,8 кв.м;

- будинок для відпочинку № 60 площею 65,3 кв.м з терасою № 61 площею 17,8 кв.м;

- будинок для відпочинку № 62 площею 64,4 кв.м з терасою № 63 площею 17,6 кв.м;

- будинок для відпочинку № 64 площею 57,3 кв.м з терасою № 65 площею 17,6 кв.м;

- будинок для відпочинку № 66 площею 56,7 кв.м з терасою № 67 площею 18,1 кв.м;

- їдальня № 68 площею 101,8 кв. м з терасою № 69 площею 24,6 кв. м;

- будинок для відпочинку № 33 площею 38,1 кв. м;

- будинок для відпочинку № 71 площею 42,7 кв.м з терасою № 72 площею 13,0 кв.м;

- будинок для відпочинку № 73 площею 44,0 кв.м з терасою № 74 площею 6,50 кв.м;

- будинок для відпочинку № 75 площею 25,6 кв. м;

- будинок для відпочинку № 76 площею 27,0 кв. м;

- будинок для відпочинку № 77 площею 15,3 кв. м;

- літній душ № 78 площею 8,1 кв. м;

- вбиральня № 79 площею 4,50 кв. м.

Відповідач у письмовому відзиві проти позовних вимог заперечував. Ним зазначено, що за умовами договору купівлі-продажу від 24.12.2012 у ДП «Пансіонат «Строитель», яке перебувало на той час у процедурі банкрутства, придбав нерухоме майно, що було розташоване на цій же земельній ділянці кадастровий номер :11:004:0296. Право власності на придбане нерухоме майно зареєстровано 30.10.2013 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Посилаючись на норми ст.377 ЦК України та ч.1, 2 ст.120 Земельного кодексу України відповідач зазначав про виникнення у нього права користування земельною ділянкою, на якій знаходилось придбане нерухоме майно в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землекористувача. Але право користування земельною ділянкою під придбаними об'єктами ним не оформлено.

Відповідач підтвердив, що ним без відповідного дозволу самочинно збудовано 14 будиночків для відпочинку на земельній ділянці кадастровий номер :11:004:0296, які вважає рухомим майном.

Також представник відповідача пояснив, що відповідач дійсно звертався до Херсонської обласної державної адміністрації, як уповноваженого органу на розпорядження землями державної власності із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення йому в користування земельної ділянки під самочинно збудованими будиночками, однак отримав відмову через відсутність згоди на це від землекористувача - ВАТ «Трест Генічеськагробуд».

Відповідач зазначив, що відповідно до відомостей з Реєстру до 02.03.2016 спірна земельна ділянка належала ДП «Пансіонат «Строитель» на праві постійного користування. Між тим, з 02.03.2016 Реєстр містить відомості, відповідно до яких власником цієї земельної ділянки вказано Херсонську обласну державну адміністрацію, а землекористувачем - ВАТ «Трест Генічеськагробуд».

Ухвалою від 19.10.2017 судом продовжено строк розгляду справи та до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено Херсонську обласну державну адміністрацію, як власника земельної ділянки кадастровий номер :11:004:0296, чим задоволено клопотання відповідача.

Позивач 20.11.2017, не погоджуючись із твердженнями відповідача, що самочинно збудовані будиночки не є нерухомістю, та стверджуючи, що відповідно до відомостей інвентарній справі № 10 спірні об'єкти мають фундамент, отже, пов'язані із землею, відтак, їх переміщення є неможливим без їх знецінення та зміни призначення, заявив клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, якою поставити на вирішення експерту питання, чи мають статус нерухомого майна спірні будиночки відпочинку.

Відповідач 13.12.2017 звернувся із клопотанням про зупинення провадження у справі до прийняття рішення у адміністративній справі №821/1769/17, предметом розгляду якої є оскарження ТОВ «Таргет-Фіш» рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації права постійного користування ВАТ «Трест Генічеськагробуд» земельною ділянкою з кадастровим номером :11:004:0296, що, в свою чергу, вказується позивачем підставою для звернення до суду із цим позовом.

Ухвалою від 14.12.2017, суд задовольнив клопотання позивача та призначив у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручив судовому експерту Ларченко Г.І. На вирішення експерту поставлено питання: «Чи мають статус нерухомого майна будівлі, що знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер :11:004:029 по вул. Набережна, 32 у селі Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області на території пансіонату "Строитель", згідно з переліком та нумерацією за інвентарною справою №10, складеною Комунальним підприємством «Генічеське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради». Цією ж ухвалою провадження у справі було зупинено.

Ухвалою від 20.08.2018 судом поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на підставі подачі судовим експертом Ларченко Г.І. висновку судової будівельно-технічної експертизи, усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Відповідач 10.09.2018 звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, мотивуючи його тією обставиною, що судовою будівельно-технічною експертизою здійснено висновок про те, що спірні об'єкти не відносяться до об'єктів нерухомого майна і мають ознаки рухомого майна. Оскільки позовні вимоги обґрунтовуються нормами ст. 376 ЦК України щодо підстав визнання права власності на нерухоме майно, а оскільки спірне майно не має статусу нерухомого, отже не може бути предметом позову про визнання права власності на самочинне будівництво. Окрім того, у письмових поясненнях, отриманих судом 07.11.2018 відповідач стверджував, що ВАТ «Трест «Генічеськагробуд» на час будівництва відповідачем будинків не був реальним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :11:004:0296, наполягав на задоволенні клопотання щодо закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, яке судом залишено без задоволення.

Представником позивача 07.11.2018 подано заяву, у якій наведено незгоду з висновками судової експертизи.

Позивачем 23.01.2019 до матеріалів справи подано висновок експерта, складений за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, здійсненої на замовлення позивача. На вирішення експерта поставлене питання: до якого типу (рухоме або нерухоме майно, чи є будівельними об'єктами та до якого класу капітальності відносяться будівлі, що розташовані за адресою: с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, 32, на території пансіонату «Строитель» кадастровий номер земельної ділянки :11:004:0296.

У заяві, отриманій судом 24.01.2019, позивач, ураховуючи висновки експертиз, зменшив позовні вимоги в частині визнання права власності на будинок для відпочинку №33 площею 38,1 кв.м., літній душ №78 площею 8,1 кв.м., вбиральню №79 площею 4,50 кв.м. з підстав їх визначення експертом як об'єкти рухомого майна.

Цією ж заявою позивач просив залишити без розгляду вимоги щодо визнання права власності на будинок відпочинку №75 площею 25,6 кв.м., будинок відпочинку №76 площею 27, 0 кв.м., будинок для відпочинку №77 площею 15,3 кв.м., посилаючись на відсутність експертних висновків щодо зазначених об'єктів та позначень вказаних об'єктів на схематичному плані земельної ділянки, виготовленому КП «Генічеське БТІ».

Відповідач 24.01.2019 звернувся із клопотанням про заміну неналежного відповідача. Заява вмотивована тим, що між ТОВ «Таргет-Фіш» та фізичною особою ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу спірного майна. Договір купівлі-продажу товару з розстрочкою платежу від 11.01.2019 року, за яким було продане усе спірне майно. У зв'язку з цим, ТОВ «Таргет-Фіш» не є власником спірного майна з часу передачі майна набувачу (21.01.2019), а тому не може бути належним відповідачем у справі.

Перелічені будинки для відпочинку, новим власником фізичною особою ОСОБА_3, згідно з пунктом 7 договору, мають бути вивезені з земельної ділянки позивача до 25 квітня 2019 року.

Позивачем, після перерви в судовому засіданні подано до суду заперечення щодо клопотання про заміну відповідача, яке підтримане представником у судовому засіданні, зазначає, що визначення особи відповідача відноситься до права позивача і здійснюється лише за його заявою (клопотанням), вважає, що поданий до справи договір щодо відчуження самочинно збудованих об'єктів нерухомого майна є нікчемним і не має братися до уваги судом. Відповідачем у справі є - ТОВ «Таргет-Фіш». Відповідно до статей 48, 118 ГПК України відповідач не має права заявляти клопотання про заміну неналежного відповідача, отже зазначене клопотання ухвалою суду від 14.03.2019 судом залишено без задоволення.

Також, ухвалою від 14.03.2019 до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено фізичну особу ОСОБА_3, підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні 09.04.2019 року.

Суд ухвалою від 14.03.2019 частково задовольнив заяву позивача про забезпечення позову, постановив заборонити ТОВ «Таргет-Фіш» та ОСОБА_3 вчиняти певні дії щодо відчуження або демонтажу спірних об'єктів. Нумерація об'єктів зазначена відповідно до інвентарної справи № 10 та Схематичного плану земельної ділянки, виготовлених Комунальним підприємством "Генічеське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради.

Цією ж ухвалою суд постановив відстрочити ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" сплату судового збору до прийняття рішення у справі.

Відповідач 09.04.2019 звернувся до суду із клопотанням про скасування забезпечення позову. У заяві відповідач зазначив, що позивач, звернувшись до суду із заявою про забезпечення позову, зловживає своїми процесуальними правами. Забезпечення позову у спосіб, застосований судом, порушує права відповідача щодо вільного володіння, користування і розпорядження своєю власністю. Крім того, всупереч ст. 141 ГПК України, судом не передбачено зустрічне забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача від накладення заборони щодо розпорядження майном.

За результатами розгляду клопотання відповідача суд ухвалою від 09.04.2019 відмовив у його задоволенні.

В судовому засіданні 09.04.2019 розпочато розгляд справи по суті, досліджено висновок судового експерта Малого О.В., в судовому засіданні оголошено перерву, повідомлено експерта Ларченко Г.І. про дату та час розгляду справи.

В судовому засіданні 22.04.2019 судом заслухано доводи і заперечення сторін із спірних питань, заслухано пояснення судового експерта Ларченко Г.І. стосовно висновків, зроблених експертом щодо спірних об'єктів дослідження. В судовому засіданні оголошено перерву до 03.05.2019 року для підготовки сторонами до судових дебатів.

В судовому засіданні 03.05.2019 року після заслуховування промов представників сторін у судових дебатах, судом ухвалено рішення, вступна і резолютивна частини якого проголошено після виходу суду з нарадчої кімнати.

Для вирішення питання про розподіл судових витрат суд ухвалив рішення про призначення судового засідання, про що до закінчення судових дебатів заявлено представником позивача, для надання доказів та винесення додаткового рішення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи суд встановив.

Позивача - ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" постановою від 16.07.2009 року у справі № 6/88-Б-05 господарським судом Херсонської області визнаний банкрутом, відкрито стосовно нього ліквідаційну процедуру. Ухвалою від 17.04.2015 року ліквідатором призначено арбітражного керуючого Крижановського Миколу Михайловича.

Ліквідатором у відповідності з ч. 1 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діяла до 19.01.2013 року, приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

У відповідності з ч. 1 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діяла до 19.01.2013 року, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

Позивач відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія І-ХС № 001868 від 20.09.1995 року є землекористувачем земельної ділянки комунальної власності, кадастровий номер :11:004:0296 площею 9,87 га. Земельна ділянка надана в постійне користування позивачу рішенням Херсонської обласної ради народних депутатів від 10.10.1995 року № 88. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 400 (том 1 а.с. 76-79).

Право постійного користування ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" підтверджується витягом з Державного земельного кадастру НВ-016 від 23.05.2016 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 54848170 від 10.03.2016 року.

Право постійного користувпання підтверджене Інформацією з Деражвного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.10.2018 (том 2 а.с 185-187).

Відповідно до протоколу інвентаризаційної комісії від 06.05.2016 року на земельній ділянці, яка надана ВАТ "Трест "Генічеськагробуд" у постійне користування, було виявлено будиночки для відпочинку, які інвентаризаційною комісією включені до ліквідаційної маси ВАТ "Трест "Генічеськагробуд".

Ліквідатором під час ознайомлення з інвентарними справами на нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :11:004:0296, що належить ВАТ "Трест "Генічеськагробуд", було виявлено, що Комунальним підприємством "Генічеське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради в 2011 році була відкрита інвентарна справа № 10, відповідно до якої виявлені під час інвентаризації будівлі, зокрема замовником інвентаризації яких був відповідач.

З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (том-2 а.с. 209-213) позивач просить:

Визнати за Відкритим акціонерним товариством «Трест "Генічеськагробуд» право власності на будівлі, які розташовані за адресою: село Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області, вулиця Набережна, 32, на земельній ділянці площею 9,7391 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки: :11:004:0296, яка знаходиться у постійному користуванні Відкритого акціонерного товариства «Трест «Генічеськагробуд», згідно наступному переліку:

- будинок для відпочинку № 58 площею 66,0 кв. м, розмірами 8,80 м х 7,50 м, висотою 2.5 м, з терасою № 59 площею 18,8 кв. м, розмірами 2,5 м х 7,5 м, висотою 2,25 м;

- будинок для відпочинку № 60 площею 65,3 кв. м, розмірами 8,80 м х 7,50 м, висотою 2.5 м, з терасою площею 17,8 кв. м, розмірами 2,5 м х 7,10 м, висотою 2,25 м;

- будинок для відпочинку № 62 площею 64,4 кв. м, розмірами 8,70 м х 7,40 м, з терасою № 63 площею 17,6 кв. м, розмірами 2,50 м х 7,05 м, висотою 2,25 метра;

- будинок для відпочинку № 64 площею 57,3 кв. м, розмірами 7,74 м х 7,40 м, висотою 2.5 м, з терасою № 65 площею 17,6 кв. м, розмірами2,50 м х 7,05 м, висотою 2,25 м;

- будинок для відпочинку № 66 площею 56,7 кв. м, з розмірами 7,70 м х 7,37 м, висотою 2.5 м, з терасою № 67 площею 18,1 кв. м, розмірами 2,55 м х 7,10 м, висотою 2,25 м;

- їдальня № 68 площею 101,8 кв. м, яка складається з двох прямокутних частин розмірами 11,76 м х 6,26 м та 5,86 м х 9,70 м, висотою 3,20 м, з терасою № 69 площею 24,6 кв. м;

- будинок для відпочинку № 71 площею 42,7 кв. м, розмірами 7,90 м х 5,40 м, висотою 2,5 м, з терасою № 72 площею 13,0 кв. м, розмірами 5,20 м х 2,50 м, висотою 2,20 м;

- будинок для відпочинку № 73 площею 44,0 кв. м, розмірами 8,0 м х 5,50 м, висотою 2,50 м, з терасою № 74 площею 6,50 кв. м, розмірами 2,60 м х 2,50 м, висотою 2,20 м."

Позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

У відповідності до вимог статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Судом встановлено і це не заперечувалося відповідачем, а також підтверджується виконаними у справі судовими експертизами, що спірні об'єкти на земельній ділянці кадастровий номер :11:004:0296 збудовані відповідачем в період 2010 року без відповідних дозволів землекористувача. Згідно виготовлених Бюро технічної інвентаризації справ на спірні об'єкти вони внесені на план земельної ділянки з позначкою «самочинне будівництво».

Відповідно до висновків експерта Ларченко Г.І. (том 2 а.с. 36-96) спірні об'єкти будівництва відповідають державним будівельним нормам України, а саме ДСТУ Б В.2.2-22:2008 «Будівлі мобільні інвентарні. Загальні технічні умови» в частині типу будівель.

Відповідно до висновків експерта Малого О.В. (том 1 а.с. 188-207) досліджені об'єкти будиночки для відпочинку та будівля їдальні, відповідно до наданих експерту матеріалів технічної інвентаризації, збудовані у 2010 році. Вказані будівлі не відносяться до визначених законодавством та будівельними нормами тимчасових об'єктів: не є малими архітектурними формами (мають площу більше 30 кв. м) не зведені тимчасово на час будівництва, або з будь-якою іншою метою.

Будівлі мають фундаменти з бетонних блоків (відповідно до результатів огляду та даних технічної інвентаризації). Також ці будівлі складені з окремих дрібних (в порівнянні з будівлями в цілому) будівельних матеріалів: дерев'яних колод, віконних та дверних блоків, брусів та покрівельних листових матеріалів.

Переміщення цих будівель в цілому неможливе через їх значні габарити, що унеможливлюють їх транспортування та відсутність такелажних засобів для їх завантаження.

Визначення терміну «капітальний об'єкт будівництва» у чинних будівельних нормах відсутнє.

Класи за капітальністю визначаються для житлових будинків з терміном служби 30-150 років залежно від якості житла та наявного інженерного обладнання згідно з Єдиним класифікатором житлових будинків, затвердженим наказом Держбуду від 30.09.1998 року № 215.

Відповідно до цього класифікатора, досліджувані будиночки для відпочинку та будівля їдальні відносяться до шостого класу капітальності.

У відповідності до свого функціонального призначення, об'єкти дослідження класифікуються як будівля класу 1211.9 «Будівлі готельні» у відповідності до класифікації Державного класифікатора будівель та споруд.

Таким чином, будівлі з числа тих, що розташовані за адресою: село Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області, вулиця Набережна, 32, площею 9,7391 га, кадастровий номер земельної ділянки: :11:004:0296, мають всі, передбачені законодавством та будівельними нормами ознаки приналежності до нерухомого майна, не відносяться до жодного типу тимчасових об'єктів, є будівлями VI класу капітальності, з категорією 1211 «Будівлі готельні» по Державній класифікації будівель та споруд (ДКБС) та відносяться до об'єктів нерухомого майна.

В той же час, експертами в судовому засіданні надано пояснення, що усі спірні об'єкти можуть бути демонтовані з метою їх перевезення, а також можуть бути переміщені на інше місце спеціальними технічними (такелажними) засобами, можливо з їх частковим демонтажем окремих елементів оздоблення, покрівлі тощо.

Представник відповідача зазначив, що відповідач вживає заходи для звільнення земельної ділянки позивача шляхом як демонтажу так і перевезення на іншу земельну ділянку. При цьому пояснив, що висока вартісність демонтажу та перевезення будинків та споруд не високою порівняно з вартістю самих будинків, яка може становити не менше одного мільйона гривень за кожний. У разі визнання права власності судом на спірні будинки це може суттєво порушити права та інтереси як відповідача так і третьої особи - ОСОБА_3, які є власниками будівельних матеріалів, що використані при будівництві спірних об'єктів, не залежно від того є вони об'єктами нерухомого чи рухомого майна.

Суд зауважує, що відповідно до приписів ст. 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Суд погоджується з запереченнями відповідача, що захистити права позивача як користувача земельної ділянки у обраний ним спосіб шляхом визнання за ним права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній відповідачем не призведе до вирішення спору, а породить нові спори щодо захисту інтересів відповідача як власника матеріалів, устаткування та обладнання, що використано ним для будівництва та експлуатації будинків для проживання та інших об'єктів. Також, виходячи з фактичних обставин справи, визнання права власності на спірні об'єкти за позивачем може порушити права та інтереси ОСОБА_3, який через вчинений правочин відповідача під час розгляду цієї справи був залучений судом до неї як третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Зазначені обставини виключають можливість застосування приписів ст. 376 Цивільного кодексу України для визнання права власності на спірні об'єкти самочинного будівництва за землекористувачем, який їх не будував на своїй земельній ділянці. Отже, позов задоволенню не підлягає.

Суд враховує висновки експертів та їх пояснення, а також зважує на те, що відповідачем під час розгляду цієї справи вжито заходи для усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою позивача шляхом укладання 11.01.2019 між ТОВ «Таргет-Фіш» та фізичною особою ОСОБА_3 договору купівлі-продажу майна, що перебуває у спорі. Договір купівлі-продажу спірних будинків для відпочинку та іншого майна фізичною особою ОСОБА_3, згідно з пунктом 7 договору, мають бути вивезені з земельної ділянки позивача. У зв'язку з цим заходи забезпечення, що вжито судом у цій справі підлягають скасуванню.

Відповідно до приписів частини 4 ст. 376 ГПК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Способи захисту прав землекористувачів визначені статтею 152 Земельного кодексу України. Так, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно приписів статті 211 Земельного кодексу України встановлено відповідальність за порушення земельного законодавства.

Так, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Статтею212 Земельного кодексу України визначено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Інші способи захисту цивільних прав визначені статтею 16 ЦК України. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

В той же час, згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд, однак, покладає судові витрати на відповідача повністю з наступних підстав.

Суд враховує, що витрати позивача пов'язані з розглядом справи, яка виникла через поведінку відповідача до розгляду цієї справи - самовільне зайняття земельної ділянки позивача в 2010 році і самочинне будівництво на земельній ділянці будинків для відпочинку та їх експлуатацію в підприємницьких цілях, невжиття заходів до її звільнення з часу відкриття провадження у цій справі з вересня 2017 року, ненаданням суду витребуваних доказів, вчинення дій, які перешкодили совєчасному закриттю підготовчого провадження та призначенню розгляду справи по суті - заявою про заміну відповідача у справі на фізичну особу.

Відповідно до приписів ч. 9 ст. 129ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник в наслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, судові витрати покладаються на відповідача повністю оскільки спір виник в наслідок неправильних дій відповідача.

Керуючись статтями 238, 240 ГПК України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на відповідача.

3. Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 28 травня 2019 року о 14:30 год. у приміщенні Господарського суду Херсонської області за адресою: м. Херсон, вул. Театральна, 18, зал судових засідань № 214. .

4. Встановити строк для подання позивачем доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п'яти днів після ухвалення цього рішення.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 07.05.2019

Суддя П.Д. Пригуза