ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2019 р. Справа № 911/2328/17

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Куракси Ю.І., розглянувши у місті Києві у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство по проектуванню, будівництву та спеціальних монтажних роботах Спецбудмонтаж

до Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1-Будсервіс

про стягнення 409 807, 60 грн

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 (дов. б/н від 23.03.2018);

від відповідача: ОСОБА_4 (дог. б/н від 24.10.2018).

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство по проектуванню, будівництву та спеціальних монтажних роботах Спецбудмонтаж (далі позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1-Будсервіс (далі відповідач) про стягнення 409 807,60 грн заборгованості за виконані згідно договору підряду № 150320 від 20.03.2015 підрядні роботи.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що між ТОВ Науково-виробниче підприємство по проектуванню, будівництву та спеціальних монтажних роботах Спецбудмонтаж і ТОВ ОСОБА_1-Будсервіс було укладено договір підряду № 150320 від 20.03.2015, на виконання якого позивачем за період з квітня 2017 року по червень 2017 року були виконані роботи на загальну суму 461 807,60 грн, що підтверджується актом КБ-2В № 22 від 23.06.2017. Враховуючи те, що відповідач не розрахувався за виконані роботи, позивач звернувся з позовом до суду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.08.2017 порушено провадження у справі № 911/2328/17, розгляд справи призначено на 15.09.2017.

12.09.2017 до канцелярії господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1-Будсервіс надійшло заперечення на позовну заяву (вх. № 19090/17 від 12.09.2017), згідно якого останній заперечив проти задоволення позовних вимог. Відповідач зазначив про те, що роботи, які зазначені в акті № 22 від 23.06.2017, позивачем не виконувалися, у звязку з чим просив суд призначити судово-будівельну експертизу.

Ухвалами господарського суду Київської області від 15.09.2017 розгляд справи відкладено на 22.09.2017.

У судовому засіданні 22.09.2017 оголошено перерву до 29.09.2017.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.09.2017 продовжено строк розгляду спору на пятнадцять днів та призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, та зупинено провадження у справі № 911/2328/17 до закінчення експертних досліджень і отримання господарським судом Київської області висновків експертів.

07.03.2019 через канцелярію господарського суду Київської області повернулися матеріали справи № 911/2328/17 разом із супровідним листом № 19927/17-44 від 28.02.2019 (вх. № 262/19) та висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.03.2019 поновлено провадження у справі № 911/2328/17, справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження на 29.03.2019.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.03.2019 закрито підготовче провадження у справі № 911/2328/17, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 05.04.2019.

05.04.2019 до канцелярії господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові пояснення позивача щодо висновку експерта № 19927/17-44 від 28.02.2019 (вх. № 6774/19 від 05.04.2019), згідно яких останній просив суд відхилити висновок експерта № 19927/17-44 від 28.02.2019 як неналежний доказ у справі № 911/2328/17, які прийнято судом.

18.04.2019 до канцелярії господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли пояснення від 16.04.2019 (вх. № 7860/19 від 18.04.2019), згідно яких останній просив суд долучити докази у справі.

Судом, керуючись ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, подані позивачем докази не прийняті до розгляду з огляду на пропуск позивачем строку на подачу доказів.

У судовому засіданні оголошено перерву до 19.04.2019.

18.04.2019 до канцелярії господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли пояснення (вх. № 7860/19 від 18.04.2019), згідно яких останній заперечив проти задоволення позовних вимог, які прийнято судом.

У судовому засіданні 19.04.2019 представник позивача підтримав задоволення позовних вимог, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши промови (заключні слова) представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

20.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1-Будсервіс (далі Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство по проектуванню, будівництву та спеціальних монтажних роботах Спецбудмонтаж (далі Підрядник) укладено договір підряду № 150320, за умовами якого підрядник зобовязався на свій ризик виконати за завданням замовника, роботи повязані з комплексом демонтажних та монтажних робіт по влаштуванню стін, покрівлі, плити підлоги (надалі «роботи») за адресою с. Хутір Гора, Бориспільського району Київської обл. (надалі «Обєкт») та здати їх замовнику, а замовник прийняти та оплатити вказані роботи, у порядку і на умовах цього договору.

Роботи, які зобовязується виконати підрядник, конкретний склад та обсяги цих робіт визначаються додатковою угодою (додатковими угодами) до договору, яка (які) укладаються сторонами на окремі етапи (частини) робіт (далі «Додаткова угода (Додаткові угоди) на виконання етапу (частини) робіт»), що є невідємними частинами цього договору (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору строки виконання робіт визначаються на підставі календарних графіків виконання робіт, які розробляються підрядником та затверджуються замовником для окремих етапів (частин) робіт і є додатками до додаткових угод на виконання етапу (частини) робіт. За домовленістю сторін строк виконання робіт може бути зазначено в додатковій угоді на виконання етапу (частини) робіт без складання календарного графіку виконання робіт.

Згідно п.п. 3.1., 3.2. договору договірна ціна робіт визначається окремо для кожного етапу (частини) робіт на підставі розрахунків договірної ціни та локального кошторису, які є додатками до додаткової угоди на виконання етапу (частини) робіт та є невідємними частинами такої додаткової угоди. Договірна ціна може коригуватися тільки за взаємною згодою сторін шляхом укладення відповідних додаткових угод.

Пунктом 4.1., 4.2. договору розрахунки за договором проводяться у безготівковій формі. Порядок фінансування виконання робіт та розрахунків за виконані роботи визначається відповідними пунктами 5 цього договору.

Відповідно до п. 5.10.1. договору приймання-передача виконаних робіт оформлюється щомісячно актами приймання виконаних підрядних робіт типової форми № КБ-2в (далі акт форми № КБ-3), які складаються підрядником і подаються разом із виконавчою документацією на підпис замовнику до 25-го числа кожного місяця.

Оплату за виконані підрядником роботи замовник проводить щомісячно протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами акту форми № КБ-2в, довідки форми № КБ-3 та виконавчої документації (п. 5.11.1. договору).

Згідно п. 5.12.1. договору для прийняття замовником визначеного додатковою угодою на виконання окремого етапу (частини) робіт закінченого етапу (частини) робіт підрядник складає і подає на підпис замовнику такі документи: - акт форми № КБ-2в та довідку форми № КБ-3 за останній місяць; - виконавчу документацію; - акт приймання-передачі закінченого етапу (частини) робіт; - акт звірки розрахунків.

Відповідно до п. 5.14.1. договору остаточний розрахунок за етап (частину) робіт здійснюється замовником протягом 10 (десяти) банківських днів з дня прийняття замовником закінченого етапу (частини) робіт в порядку, визначеному в п. 5.12 цього договору.

03.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1-Будсервіс (далі Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство по проектуванню, будівництву та спеціальних монтажних роботах Спецбудмонтаж (далі Підрядник) укладено додаткову угоду № 03-04/17 на виконання етапу (частини) робіт до договору підряду № 150320 від 20.03.2015, за умовами якого зміст робіт, які зобовязується виконати підрядник за цією додатковою угодою комплекс демонтажних та монтажних робіт (надалі «роботи»), що знаходиться за адресою: с. Хутір Гора Бориспільського району Київської області (надалі «Обєкт»). Загальний обєм та види робіт, які підрядник має виконати, визначений в Додатку 1 до цієї додаткової угоди «Договірна ціна». Загальна договірна ціна робіт, визначених пунктом 1 даної додаткової угоди, відповідно до розрахунку розміру договірної ціни (Додаток 1 до додаткової угоди), складає 384 839,67 грн, крім того ПДВ 20 % - 76 967,93 грн, всього 461 807,60 грн. Строк виконання робіт за додатковою угодою становить три календарних місяця з моменту її підписання. Підрядник має право закінчити роботи достроково.

Згідно п. 3 додаткової угоди строк виконання робіт за додатковою угодою становить три календарних місяці з моменту її підписання. Підрядник має право закінчити роботи достроково.

Додатком № 1 до додаткової угоди № 03-04/17 від 03.04.2017 погоджено договірну ціну.

В якості обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що у період з квітня 2017 року по червень 2017 року були виконані роботи на загальну суму 461 807,60 грн, що підтверджується ОСОБА_1 КБ-2В від 23.06.2017 № 22 (а.с. 21-22). З початку дії договору по червень 2017 року загальна вартість виконаних будівельних робіт становить 1 875 277,69 грн.

Всього по договору відповідачем було здійснено оплат на загальну суму 1 465 470,09 грн, що підтверджується банківською випискою.

Позивач зазначив, що станом на 25.07.2017 існує непогашена заборгованість по договору, що становить 409 807,60 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач послався на те, що внаслідок неправомірних дій відстороненого керівника відповідача, зі сторони відповідача було підписано спірний акт прийому-передачі виконаних ремонтно-будівельних робіт (наданих послуг) № 22 від 23.06.2017.

Також відповідач зазначив, що зазначені в акті № 22 від 23.06.2017 роботи були відображені в попередніх актах, які були визнані відповідачем та повністю оплачені.

Судом також досліджено наявний в матеріалах справи висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 19927/17-44 від 28.02.2019 (а.с. 153-166), згідно якого виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство по проектуванню, будівництву та спеціальних монтажних роботах Спецбудмонтаж (позивачем) робіт, які зазначені в акті прийому-передачі виконаних ремонтно-будівельних робіт (наданих послуг) № 22 від 23.06.2017 (а.с. 21-22) за період з квітня 2017 року по червень 2017 року, на представленому для дослідження обєкті, що розташований за адресою: вул. Центральна, 21 с. Хутір Гора Бориспільського району Київської області, не підтверджується.

Предметом позову є вимоги про стягнення 409 807,60 грн заборгованості за виконані згідно договору підряду № 150320 від 20.03.2015 підрядні роботи.

Суд встановив, що між сторонами виникли підрядні правовідносини.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом (п. 1 ч. 1 ст. 889 ЦК України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 ГПК України).

Згідно ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд встановив, що позивачем належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами у розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України не доведено суду виконання підрядних робіт, які зазначені в акті № 22 від 23.06.2017 з огляду на наступне.

Позивач на клопотання експерта від 09.07.2018 про надання додаткових документів необхідних для проведення судової експертизи, не надав експерту: акт приймання-передачі будівельного майданчика; загальний журнал будівельних робіт (форма КС-6); журнал технічного нагляду; акти обстеження прихованих робіт.

Відповідно до висновку за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 28.02.2019, актом № 22 не зазначено використання будівельних (в т.ч. підіймальних) машин і механізмів та металевого круглового прокату (арматури), без наявності яких виготовлення та улаштування залізобетонних ригелів неможливо.

Матеріали справи не містять підтвердження закупівлі матеріалів позивачем.

Позивачем не надано суду доказів надання відповідачу виконавчої документації, як-то передбачено п. 5.11.1 договору підряду № 150320 від 20.03.2015.

Суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують виконання позивачем підрядних робіт згідно акту № 22 від 23.06.2017, надання відповідачу всіх документів, які передбачені п. 5.12.1., які необхідні відповідачу для перевірки обсягу, якості, змісту і вартості виконаних робіт та у разі необхідності подання позивачу мотивованих зауважень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем обґрунтованості та правомірності позовних вимог, а відтак позовна вимога про стягнення 409 807,60 грн заборгованості за виконані згідно договору підряду № 150320 від 20.03.2015 підрядні роботи не підлягає задоволенню.

Посилання позивача відносно того, що експертне дослідження судовим експертом проводилося не на тому обєкті, на якому позивач виконував роботи, зазначені у акті прийому-передачі № 22 від 23.06.2017 не підтверджені матеріалами справи, клопотання про розяснення висновку експертом не заявлено позивачем.

Доводи відповідача щодо відсутності у директора відповідача повноважень на підписання додаткової угоди з додатком договірної ціни, спірного акту від 23.06.2017 оцінюються судом критично, оскільки згідно відомостей про керівника юридичної особи, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.06.2017 ОСОБА_1 був уповноваженими керівником відповідача.

Витрати по сплаті судового збору та витрати за проведення експертизи, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство по проектуванню, будівництву та спеціальних монтажних роботах Спецбудмонтаж до Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1-Будсервіс про стягнення 409 807, 60 грн - відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство по проектуванню, будівництву та спеціальних монтажних роботах Спецбудмонтаж (02105, м. Київ, вул. Тампере, буд. 11 А; ідентифікаційний код 13681409) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1-Будсервіс (08325, Київська обл., Бориспільський район, село Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 26; ідентифікаційний код 34524840) 19 808 (девятнадцять тисяч вісімсот вісім гривень) 00 коп. витрат за проведення експертизи.

Наказ видати після набрання рішення суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 25.04.2019.

Суддя П.В.Горбасенко