ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2019 р. Справа №914/6/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

cудді-доповідача ОСОБА_1

cуддів Зварич О.В.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Мокрої А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) Торговий дім Карпати НР № 31/01 від 26.02.2019 (вх. № 01-05/795/19 від 27.02.2019)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.02.2019 (суддя Манюк П.Т.) про забезпечення позову

у справі № 914/6/19

за позовом: ТОВ Торговий дім Карпати НР, м. Новий Розділ, Львівська область,

до відповідача-1: Регіонального відділення Фонду державного майна України (далі РВ ФДМУ) по Львівській області, м. Львів

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) Національна Електронна Біржа, м. Київ

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) Роздільська цегла, смт Розділ, Миколаївський р-н, Львівська області,

про визнання незаконним та скасування наказу від 21.12.2018 № 01875; визнання недійсним результатів електронного аукціону оформленого протоколом від 21.12.2018 та затвердженого наказом від 22.12.2018 № 01890; визнання недійсним договору та зобовязання до вчинення дій

за участю представників:

від позивача: адвокат ОСОБА_3 (ордер серії КС № 367509 від 28.03.2019), адвокат ОСОБА_4 (ордер серії ЛВ № 156496 від 16.04.2019), адвокат ОСОБА_5 (ордер серії ЛВ № 156497 від 16.04.2019);

від відповідача 1, 2: не зявились;

від відповідача 3: адвокат ОСОБА_6 (ордер серії ВЛ № 000,032566 від 14.01.2019), адвокат ОСОБА_7 (ордер серії ЛВ № 165259 від 11.04.2019).

1.Розгляд справи.

Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35- 37 ГПК України не заявлялось.

Судове засідання фіксувалось технічними засобами згідно з ст. 222 ГПК України.

У звязку з перебуванням у відпустці судді - члена колегії Скрипчук О.С. розпорядженням керівника апарату суду № 284 від 15.04.2019 призначено проведення автоматизованої заміни складу колегії суддів для розгляду прави № 914/6/19. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2019 до складу колегії входять: головуючий суддя (суддя-доповідач) Дубник О.П., судді: Зварич О.В., Кравчук Н.М.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Відповідач 1 та відповідач 2 у судове засідання участі уповноважених представників не забезпечили, хоча про час, дату та місце розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 136-137, т. 2).

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

3. Короткий зміст заяви.

ТОВ Торговий дім Карпати НР подано суду першої інстанції заяву про забезпечення позову (а.с. 14-17, т. 1 матеріалів оскарження ухвали). З урахуванням поданих до неї уточнень від 07.02.2019 (а.с. 62-78, т. 1 матеріалів оскарження ухвали) позивач просив:

- заборонити ТОВ «Роздільська цегла» вчиняти будь-які дії із пакетом акцій Приватного акціонерного товариства «Новороздільське гірничо-хімічне підприємство «Сірка» (далі - ПрАТ «НГХП «Сірка») в кількості 712 838 828 штук акцій, номінальною вартістю 178 209 707, 00 гривень, що становить 100% статутного капіталу товариства;

- заборонити депозитарній установі ПрАТ «Фондове агентство «Схід-Інвест» та всім депозитарним установам, що здійснюють облік права власності на цінні папери емітентів у депозитарній системі України, здійснювати облікові операції щодо акцій ПрАТ «НГХП «Сірка» в кількості 712 838 828 штук акцій, номінальною вартістю 178 209 707, 00 гривень, що становить 100% статутного капіталу товариства;

- заборонити Державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним і приватним нотаріусам, іншим субєктам державної реєстрації, які мають повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити державну реєстрацію змін до відомостей про ПрАТ «НГХП «Сірка», що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що пов'язані зі зміною складу учасників (засновників) товариства та розміру їх часток в статутному капіталі, розміру статутного капіталу, виходу чи виключення учасників (засновників), а також щодо внесення змін до статуту товариства;

- заборонити РВ ФДМУ по Львівській області надавати згоду ТОВ «Роздільська цегла» вчиняти будь-які дії із акціями ПрАТ «НГХП «Сірка» в кількості 712 838 828 штук акцій, номінальною вартістю 178 209 707, 00 гривень, у тому числі але не виключно - щодо їх відчуження, додаткової емісії тощо;

- заборонити ПрАТ «НГХП «Сірка» вчиняти будь-які дії щодо відчуження та/або обтяження будь-яким способом (в тому числі, але не виключно шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння, користування третім особам, передачі в іпотеку), рухомого та/або нерухомого майна ПрАТ «НГХП «Сірка» згідно наведеного у клопотанні переліку;

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів, нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів прав на нерухоме майно, здійснювати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні дії щодо нерухомого майна ПрАТ «НГХП «Сірка», у тому числі щодо обєктів нерухомого майна згідно наведеного у клопотанні переліку.

Заява мотивована тим, зокрема, що договір купівлі-продажу обєкта малої приватизації - пакета акцій 100% статутного капіталу ПрАТ «НГХП «Сірка» від 27.12.2018 № 23/18, укладений РВ ФДМУ по Львівській області та ТОВ «Роздільська цегла», виконаний, а право власності на обєкт малої приватизації перейшло до ТОВ «Роздільська цегла», яке може безперешкодно розпоряджатися пакетом акцій 100% статутного капіталу ПрАТ «НГХП «Сірка», зокрема, може відчужити обєкт приватизації, передати його в заставу або внести до статутного капіталу товариства та вчиняти інші дії з обєктом приватизації, а також здійснювати повний контроль над юридичною особою ПрАТ «НГХП «Сірка», а також фактично надає ТОВ «Роздільська цегла» право вирішувати будь-які питання, що стосуються діяльності ПрАТ «НГХП «Сірка», у тому числі щодо ліквідації, утворення, зміни складу органів товариства, призначення (звільнення) посадових осіб, реалізацію активів . Звертає увагу, що ПрАТ «НГХП «Сірка» активно вживає заходів до перенесення відомостей про належне йому нерухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вважає, що такі дії ТОВ «Роздільська цегла» можуть ускладнити чи взагалі унеможливити поновлення порушених прав позивача, у разі задоволення даного позову судом. Відтак з метою недопущення подальшого відчуження акцій чи майна ПрАТ «НГХП «Сірка», просить застосувати заходи забезпечення позову, наведені в заяві про уточнення від 07.02.2019.

4.Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

4.1. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.02.2019 у справі №914/6/19, заяву ТОВ Торговий дім Карпати НР про забезпечення позову, враховуючи уточнення до заяви, задоволено частково (а.с. 94-101, т. 2).

Заборонено РВ ФДМУ по Львівській області надавати згоду ТОВ Роздільська цегла вчиняти будь-які дії із акціями ПрАТ «НГХП «Сірка» в кількості 712 838 828 штук акцій, номінальною вартістю 178 209 707, 00 гривень, у тому числі, але не виключно - щодо їх відчуження, додаткової емісії тощо. В задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовлено.

4.2. В оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд з посиланням на ст. 27 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» від 18.01.2018 № 2269-VIII (далі Закон № 2269-VIII) та розділ 12 договору купівлі-продажу обєкта малої приватизації - пакета акцій 100% статутного капіталу ПрАТ «НГХП «Сірка» № 23/18 від 27.12.2018 вказав, що без згоди РВ ФДМУ по Львівській області відповідач не зможе відчужити чи іншим чином розпорядитись акціями ПрАТ «НГХП «Сірка». Відтак суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони РВ ФДМУ по Львівській області надавати згоду ТОВ «Роздільська цегла» вчиняти будь-які дії із акціями ПрАТ «НГХП «Сірка», у тому числі щодо їх відчуження, додаткової емісії тощо, вказуючи, що такий є адекватним, обґрунтованим та співмірним з предметом позову заходом забезпечення позову, який дозволить забезпечити реальний та ефективний захист прав та інтересів позивача у справі, у разі задоволення позову.

Відмовляючи в решті вимог заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції вказав, що не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки вважає, що застосована судом заборона РВ ФДМУ по Львівській області надавати згоду ТОВ «Роздільська цегла» вчиняти будь-які дії із акціями ПрАТ «НГХП «Сірка» унеможливить вчинення ТОВ «Роздільська цегла» будь-яких дій із пакетом акцій ПрАТ «НГХП «Сірка» та дій, пов'язаних зі зміною складу учасників (засновників) товариства та розміру їх часток в статутному капіталі, розміру статутного капіталу, виходу чи виключення учасників (засновників).

Також суд зазначив, що вимоги позивача про заборону ПрАТ «НГХП «Сірка» вчиняти будь-які дії щодо відчуження та/або обтяження будь-яким способом, рухомого та/або нерухомого майна товариства, заборону державним реєстраторам прав на нерухоме майно, будь-яких органів, нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів прав на нерухоме майно, здійснювати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні дії щодо нерухомого майна ПрАТ «НГХП «Сірка», у тому числі щодо обєктів нерухомого майна, та заборону Державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним і приватним нотаріусам, іншим субєктам державної реєстрації, які мають повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити державну реєстрацію змін до відомостей про ПрАТ «НГХП «Сірка», що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі щодо внесення змін до статуту товариства не є співмірними із заявленими позивачем вимогами, можуть істотно впливати на управління господарською діяльністю і саму господарську діяльність ПрАТ «НГХП «Сірка» та порушуватимуть баланс інтересів сторін у справі.

5. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

5.1. ТОВ Торговий дім Карпати НР не погоджується з постановленою ухвалою суду в частині відмови у застосуванні заходів забезпечення позову та просить задоволити заяву про забезпечення позову повністю. Вважає, що встановлена судом в оскаржуваній ухвалі заборона буде діяти лише за умови дотримання відповідачем 3 норм чинного законодавства про приватизацію та договору № 23/18 від 27.12.2018, які передбачають необхідність отримання згоди органу приватизації для відчуження акцій ПрАТ «НГХП «Сірка»; застосування заборони РВ ФДМУ по Львівській області надавати згоду на вчинення будь-яких дій з обєктом малої приватизації без одночасної заборони відповідачу 3 вчиняти дії, спрямовані на відчуження обєкта малої приватизації та кореспондуючої їм відповідної заборони депозитарним установам і субєктам державної реєстрації, не лише не забезпечить подальшого відчуження акцій товариства з огляду на відсутність у власника акцій (відповідача 3) прямої заборони суду на їх відчуження, а у компетентних органів заборони вчинення дій щодо них, а й призведе до ініціювання нових позовів щодо повернення такого майна у власність товариства на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України та неможливості виконання відповідних зобовязань перед державою та третіми особами; відповідач 3 з метою ускладнення процедури поновлення порушених прав позивача через новостворені підконтрольні органи управління ПрАТ «НГХП «Сірка» зможе вживати заходи до реалізації майна; звертає увагу, що на даний час ПрАТ «НГХП «Сірка» активно вживає заходів до перенесення відомостей про належне йому рухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; з посиланням на постанови Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 та від 09.11.2018 у справі № 915/508/18 стверджує, що в немайнових спорах має досліджуватись чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

5.2. ТОВ Національна Електронна Біржа подано суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що він фактично є посередником у правовідносинах, що виникають під час приватизації обєктів державної або комунальної власності шляхом їх продажу на електронних аукціонах, що надає доступ до сервісів електронної торгової системи і не може втручатись та впливати на них, а вирішення питання щодо застосування заходів забезпечення позову відносить до компетенції суду. Відтак відповідач 2 просив врахувати особливості його правового статусу та розглянути справу за відсутності його представника та за наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 140-142, т.2).

5.3. РВ ФДМУ по Львівській області у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін. Доводи скаржника, що встановлена судом в оскаржуваній ухвалі заборона може діяти лише за умови дотримання відповідачем 3 норм чинного законодавства про приватизацію та умов договору № 23/18 від 27.12.2018 вважає припущеннями та звертає увагу, що суду не подано жодних доказів того, що відповідач 3 вчиняв чи збирається вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження придбаних ним акцій чи майна. Водночас стверджує, що заходи забезпечення позову, про застосування яких просить позивач, не є повязаними із правовою суттю позовних вимог, а їх невжиття жодним чином не вплине на виконання рішення суду, навіть у разі задоволення позову. Також зазначає про безпідставність вимог позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам проводити реєстрацію змін особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємства (керівника) та зміни існуючих чи утворених нових органів управління ПрАТ «НГХП «Сірка», оскільки у випадку їх вжиття значно ускладниться управління господарською діяльністю товариства та така заборона призведе до неможливості виконувати умови приватизації, покладені на відповідача 3 законом і умовами договору купівлі-продажу акцій. А заборона змінювати керівника може призвести до повного припинення господарської діяльності товариства у випадку звільнення за власним бажанням, хвороби або смерті діючого керівника (а.с. 156-158, т. 2).

5.4. ТОВ «Роздільська цегла» у відзиві на апеляційну скаргу також просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначає, що укладення договору купівлі-продажу акцій, яке відбулось до подання позовної заяви не може вважатись умисними діями, які спрямовані на ухилення позивача від виконання рішення суду чи на ускладнення відновлення його ймовірно порушених прав; необхідність внесення відомостей до ЄДР зумовлена вимогами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» з метою уникнення ситуації, коли в реєстрі міститиметься недостовірна інформація про учасників товариства; доводи позивача носять характер припущень, а вимоги про заборону відчуження майна ПрАТ «НГХП «Сірка» та про заборону внесення змін до статуту останнього не стосується предмету спору; посилання позивача на ч. 1 ст. 388 ЦК України стосується випадків придбання майна добросовісним набувачем, який не знав і не міг знати, що майно придбавається в особи, яка не має права його відчужувати, в той час, як договір купівлі-продажу пакету акцій укладений публічно з розміщенням відповідної інформації в мережі Інтернет на сайті «Прозорро Продажі» (а.с. 190-194, т. 2).

5.5. ТОВ Торговий дім Карпати НР у відповідях на відзиви відповідача 1 та 3 зазначає доводи, тотожні доводам апеляційної скарги (а.с. 214-222, т. 2).

6. Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

03.01.2019 на адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява (з урахуванням заяви про зміну предмета позову, а.с. 38-43, т. 1) ТОВ Торговий дім Карпати НР до відповідача РВ ФДМУ по Львівській області, за участю третіх осіб: ТОВ Національна Електронна Біржа та ТОВ Роздільська цегла про визнання незаконним та скасування наказу від 21.12.2018 № 01875; визнання недійсним результатів електронного аукціону оформленого протоколом від 21.12.2018 та затвердженого наказом від 22.12.2018 № 01890; визнання недійсним договору та зобовязання до вчинення дій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що його права були порушені відповідачем-1 внаслідок прийняття ним наказу від 21.12.2018 № 01875 про відмову у затвердженні протоколу від 10.12.2018 про результати електронного аукціону № UА-РS-2018-11-08-000022-1 (а.с. 18-19, т. 1), переможцем якого було визначено ТОВ «Торговий дім Карпати НР». Після чого, відповідач-1 наказом від 22.12.2018 № 01890 затвердив протокол про результати електронного аукціону № UА-РS-2018-11-08-000022-1, сформований 21.12.2018, у якому переможцем аукціону визначено ТОВ «Роздільська цегла». 27.12.2018 РВ ФДМУ по Львівській області та ТОВ «Роздільська цегла» уклали договір купівлі-продажу обєкта малої приватизації - пакета акцій 100% статутного капіталу ПрАТ «НГХП «Сірка» № 23/18 (а.с. 20-27, т. 1). Відтак позивач оскаржує накази РВ ФДМУ по Львівській області від 21.12.2018 № 01875 та від 22.12.2018 № 01890, договір купівлі-продажу обєкта малої приватизації від 27.12.2018 № 23/18 та просить також зобовязати РВ ФДМУ по Львівській області затвердити протокол про результати електронного аукціону № UА-РS-2018-11-08-000022-1, сформований 21.12.2018 та укласти з ним договір купівлі-продажу обєкта малої приватизації.

Разом з позовною заявою позивачем подано суду першої інстанції заяву про забезпечення позову (а.с. 14-17, т. 1). З урахуванням поданих до неї уточнень від 07.02.2019 (а.с. 62-78, т. 1) позивач просив:

- заборонити ТОВ «Роздільська цегла» вчиняти будь-які дії із пакетом акцій ПрАТ «НГХП «Сірка» в кількості 712 838 828 штук акцій, номінальною вартістю 178 209 707, 00 гривень, що становить 100% статутного капіталу товариства;

- заборонити депозитарній установі ПрАТ «Фондове агентство «Схід-Інвест» та всім депозитарним установам, що здійснюють облік права власності на цінні папери емітентів у депозитарній системі України, здійснювати облікові операції щодо акцій ПрАТ «НГХП «Сірка» в кількості 712 838 828 штук акцій, номінальною вартістю 178 209 707, 00 гривень, що становить 100% статутного капіталу товариства;

- заборонити Державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним і приватним нотаріусам, іншим субєктам державної реєстрації, які мають повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити державну реєстрацію змін до відомостей про ПрАТ «НГХП «Сірка», що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що пов'язані зі зміною складу учасників (засновників) товариства та розміру їх часток в статутному капіталі, розміру статутного капіталу, виходу чи виключення учасників (засновників), а також щодо внесення змін до статуту товариства;

- заборонити РВ ФДМУ по Львівській області надавати згоду ТОВ «Роздільська цегла» вчиняти будь-які дії із акціями ПрАТ «НГХП «Сірка» в кількості 712 838 828 штук акцій, номінальною вартістю 178 209 707, 00 гривень, у тому числі але не виключно - щодо їх відчуження, додаткової емісії тощо;

- заборонити ПрАТ «НГХП «Сірка» вчиняти будь-які дії щодо відчуження та/або обтяження будь-яким способом (в тому числі, але не виключно шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння, користування третім особам, передачі в іпотеку), рухомого та/або нерухомого майна ПрАТ «НГХП «Сірка» згідно наведеного у клопотанні переліку;

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів, нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів прав на нерухоме майно, здійснювати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні дії щодо нерухомого майна ПрАТ «НГХП «Сірка», у тому числі щодо обєктів нерухомого майна згідно наведеного у клопотанні переліку.

7. Норми права та мотиви, якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови, висновки суду.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 ГПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Предметом позову є вимога немайнового характеру про визнання незаконним та скасування наказу від 21.12.2018 № 01875; визнання недійсним результатів електронного аукціону оформленого протоколом від 21.12.2018 та затвердженого наказом від 22.12.2018 № 01890; визнання недійсним договору та зобовязання до вчинення дій.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду у складі суддів об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Суд першої інстанції вказав, що для забезпечення дійсної ефективності судового захисту, попередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів суб'єкта господарювання та щоб не обмежувати право на здійснення господарської діяльності ПрАТ «НГХП «Сірка», заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково. Суд дійшов висновку заборонити РВ ФДМУ по Львівській області надавати згоду ТОВ «Роздільська цегла» вчиняти будь-які дії із акціями ПрАТ «НГХП «Сірка», у тому числі щодо їх відчуження, додаткової емісії тощо.

Відповідно до ч. 1 статті 27 Закону № 2269-VIII контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем аукціону, та викупу обєктів приватизації здійснює орган приватизації.

В даному випадку органом приватизації є РВ ФДМУ по Львівській області.

Частиною 5 статті 27 Закону № 2269-VIII передбачено, що відчуження майна (акцій), обтяжених передбаченими у цій частині зобовязаннями, можливо виключно за згодою органу приватизації, який здійснює контроль за їх виконанням. Порядок надання згоди органами приватизації встановлюється Фондом державного майна України. Забороняється подальше відчуження придбаного пакета акцій шляхом його дроблення до повного виконання покупцем умов договору купівлі-продажу об'єкта приватизації, а також подальше відчуження приватизованого об'єкта без збереження для нового власника зобов'язань, визначених умовами аукціону, викупу (ч. 6 ст. 27 Закон № 2269-VIII).

Згідно з ч. 8 та ч. 9 ст. 27 Закону № 2269-VIII, передача приватизованого обєкта в заставу або внесення такого обєкта до статутного капіталу господарського товариства в період дії умов договору купівлі-продажу здійснюється за згодою органу приватизації, який є стороною цього договору, в установленому Фондом державного майна України порядку. Проведення додаткової емісії акцій акціонерним товариством - емітентом до повного виконання покупцем пакета акцій такого товариства зобовязань відповідно до укладеного договору купівлі-продажу може здійснюватися виключно за попередньою згодою органу приватизації.

В договорі купівлі-продажу обєкта малої приватизації - пакета акцій 100% статутного капіталу ПрАТ «НГХП «Сірка» в кількості 712 838 828 штук акцій загальною номінальною вартістю 178 209 707,00 гривень від 27.12.2018 № 23/18, а саме в розділі 12, сторонами погоджено аналогічні положення.

Відтак з урахуванням вказаних приписів закону та договору, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що без згоди РВ ФДМУ по Львівській області відповідач не зможе відчужити чи іншим чином розпорядитися акціями ПрАТ «НГХП «Сірка».

Доводи скаржника, що встановлена судом в оскаржуваній ухвалі заборона буде діяти лише за умови дотримання відповідачем 3 норм чинного законодавства про приватизацію та договору № 23/18 від 27.12.2018, які передбачають необхідність отримання згоди органу приватизації для відчуження акцій ПрАТ «НГХП «Сірка» є припущенням, яким суд не вправі керуватись при прийнятті судових рішень. Жодних доказів вчинення відповідачем 3 чи його наміру вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження придбаних ним акцій чи майна скаржником не подано, як і не подано доказів того, що РВ ФДМУ по Львівській області має намір надати згоду на відчуження акцій.

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача 3, що посилання скаржника на приписи ч. 1 ст. 388 ЦК України є необґрунтованими, оскільки названа стаття стосується випадків придбання майна добросовісним набувачем, який не знав і не міг знати, що майно придбавається в особи, яка не мала права його відчужувати, в той час, як договір про купівлю-продаж акцій укладено публічно та така інформація міститься в мережі Інтернет.

Щодо твердження скаржника про вжиття заходів до перенесення відомостей про рухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, слід зазначити таке.

ТОВ «Роздільська цегла» підтверджує, що здійснює інвентаризацію та оформлення майна ПрАТ «НГХП «Сірка», однак відповідач 3 вказує, що такі є прогнозованими та законними діями власника обєкту, який має намір привести діяльність та майно у відповідність до вимог чинного законодавства. Відтак заборона відповідачу 3 вчиняти такі дії може призвести до того, що він не зможе виконувати зобовязання та паралізує господарську діяльність товариства. Більше того, така вимога позивача не стосується предмету спору.

Оскільки після укладення договору купівлі-продажу акцій відповідач 3 став єдиним акціонером ПрАТ «НГХП «Сірка», необхідність внесення змін зумовлена вимогами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» з метою уникнення ситуації, коли в реєстрі міститиметься недостовірна інформація про учасників товариства. Отже доводи скаржника також відхиляються в цій частині.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що застосований судом першої інстанції захід забезпечення позову є адекватним та обґрунтованим, пов`язаним та співмірним з предметом спору, достатнім заходом, який дозволить забезпечити реальний та ефективний захист прав та інтересів позивача у справі, у разі задоволення позову, а інші вимоги позивача є неспівмірними з позовними вимогами та можуть істотно впливати на управління господарською діяльністю ПрАТ «НГХП «Сірка» та порушуватиме баланс інтересів сторін справи.

Слід зазначити, що забезпечення позову не призведе до втручання у діяльність ПрАТ «НГХП «Сірка», а лише запровадить законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод для виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 271 України).

Доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, спростовуються вищенаведеними аналізом матеріалів справи та нормами матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

8. Судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 236, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 19.02.2019 року у цій справі без змін.

2. Судові витрати покласти на ТОВ Торговий дім Карпати НР.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.05.2019.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді Зварич О.В.

ОСОБА_2