ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2019 р. Справа№ 910/15371/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Буравльова С.І.

Зубець Л.П.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - Збіглей І.В. (ордер серія КВ № 409444 від 08.01.2019),

від відповідача - Михальчук Д.С. (довіреність № 2556/26-15-10-08 від 13.11.2018),

від третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ-Ю НЕТ УКРАЇНА"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2019

у справі № 910/ 15371/18(суддя Грєхова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ-Ю НЕТ УКРАЇНА"

до Головного управління ДФС у м.Києві

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3

про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 у справі №910/15371/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- інформація викладена у листах слідчого, що містить короткий виклад обставин кримінального правопорушення, направлення яких спрямоване на визначення місцезнаходження керівника позивача, який перебував у розшуку та інформація щодо місцезнаходження якого була відсутня, може бути оскаржена або спростовано лише в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, оскільки господарські суди не наділені компетенцією розглядати та давати оцінку діям слідчого під час здійснення досудового розслідування.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:

- в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.11.2018 по справі №757/44273/18-к встановлено неправомірність дій слідчого ОСОБА_3, встановлено факт, що ОСОБА_2 не переховувався від слідства, а відтак не перебував у розшуку, а тому інформація, що була поширена у листах до контрагентів позивача - є недостовірною. Оскаржувані постанови слідчого ОСОБА_3 скасовано як незаконні саме з цих підстав;

- постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 по справі №826/13636/16 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення, що свідчить про відсутність узгоджених сум податкових зобов`язань перед бюджетом, саме на суму про котру твердив відповідач;

- судом невмотивовано відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про призначення лінгвістичної експертизи, без належного дослідження викладених в листі обставин.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ДАБЛ-Ю НЕТ УКРАЇНА", справу призначено до розгляду на 08.05.2019.

Від відповідача (03.05.2019) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні вимог, зазначених в апеляційній скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про те, що:

- твердження, вказані в позовній заяві, а саме про те, що листи вих.№2546/10/26-55-23 від 25.06.2018 та за вих.№2547/10/26-55-23 від 25.06.2018 містять недостовірну інформацію, інтерпретовані позивачем, вилучені з контексту листа, що як наслідок призвели до зміни суті висловлювань в цілому;

- в листах ОСОБА_3 до ТОВ «Фікснет» та ТОВ «Дата-Айікс Юей», відсутня будь-яка інформація, яка б визначала, звинувачувала б, вказувала б на вину директора ТОВ «ДАБЛ-Ю НЕТ Україна» ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.212 КК України та ч.1 ст. 366 КК України. Натомсть ОСОБА_3 у своїх листах зазначає лише інформацію, яка стала відомою йому лише у ході досудового розслідування та з метою встановлення місцезнаходження особи, яка є підозрюваною у вчиненні злочинів.

Дослідивши доводи апеляційних скарг, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи судовою колегією встановлено.

Господарським судом міста Києва встановлено, що старшим слідчим з ОВС шостого слідчого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000120 від 14.06.2017, в якому повідомлено про підозру - директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Дабл-ю нет Україна" ОСОБА_2.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає про те, що 26 червня 2018 року, у спосіб, що не передбачений жодним з законодавчих актів України, слідчий ОСОБА_3 здійснив розсилку електронних листів з приватної електронної адреси на електронні адреси контрагентів ТОВ "Дабл-ю нет Україна" серед яких ТОВ "Дата-айікс юей" та ТОВ "Фікснет", посадові особи яких і повідомили позивача про цей факт та надали відповідні роздруківки з електронних поштових скриньок.

Позивач зазначає, що в порушення принципу презумпції невинуватості, що закріплений ст. 62 Конституції України, вказані листи містять наступну недостовірну інформацію:

1. "… ОСОБА_2 , в період з 2014-2015 років, за результатами відображення у бухгалтерському обліку та податковій звітності підприємства нібито проведених господарських операцій із TOB "МІТОС КОМПАНІ", TOB "МАРТАТЕКС", ТОВ "БАСТІОН КОНСАЛТИНГ", ТОВ "ЄВРО ГОРИЗОНТ", TOB "МАТАРО ЦЕНТР АЙ ТІ", ТОВ "ІНФОКУМ", ТОВ "ВІЛЬНА МЕРЕЖА", ТОВ "МЕДИТЕРРА" умисно ухилився від сплати податків в особливо великих розмірах та вчинив службове підроблення..";

2. "... B результаті протиправних дій директора ТОВ "ДАБЛ-Ю НЕТ УКРАЇНА" ОСОБА_2 до Державного бюджету України не надійшло податків на загальну суму 8 126 772 грн.…"

3. "...25.06.2018 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ...".

За доводами позивача, здійснивши розсилку листів, які містять твердження про вчинення ОСОБА_2 кримінальних правопорушень та його перебування в розшуку слідчий ОСОБА_3 вчинив умисне поширення недостовірних відомостей, які нанесли шкоду діловій репутації ТОВ "Дабл-ю нет Україна", директором якого є ОСОБА_2

Враховуючи викладене, позивач просив суд:

1) визнати недостовірною інформацію, поширену у Листах Державної податкової інспекції Печерського району Головного управління ДФС у м. Києві за підписом старшого слідчого ОСОБА_3 за вихідним № 2548/10/26-55-23 від 25.06.2018 року на адресу ТОВ "ФІКСНЕТ" та вихідним № 2547/10/26-55-23 від 25.06.2018 року на адресу ТОВ "ДАТА-АЙІКС ЮЕЙ":

1. "… ОСОБА_2, в період з 2014-2015 років, за результатами відображення у бухгалтерському обліку та податковій звітності підприємства нібито проведених господарських операцій із TOB "МІТОС КОМПАНІ", TOB "МАРТАТЕКС", ТОВ "БАСТІОН КОНСАЛТИНГ", ТОВ "ЄВРО ГОРИЗОНТ", TOB "МАТАРО ЦЕНТР АЙ ТІ", ТОВ "ІНФОКУМ", ТОВ "ВІЛЬНА МЕРЕЖА", ТОВ "МЕДИТЕРРА" умисно ухилився від сплати податків в особливо великих розмірах та вчинив службове підроблення..";

2. "...B результаті протиправних дій директора ТОВ "ДАБЛ-Ю НЕТ УКРАЇНА" ОСОБА_2 до Державного бюджету У країни не надійшло податків на загальну суму 8 126 772 грн…."

3. "...25.06.2018 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ...".

2) зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві спростувати недостовірну інформацію, що наносить шкоду діловій репутації Товариства з обмеженою відповідальністю "Дабл-ю нет Україна" в той же спосіб, у який вона була поширена, а саме, шляхом надіслання електронних листів з адреси ІНФОРМАЦІЯ_2. або інших електронних скриньок, якими користується Відповідач, на електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_5. листів наступного змісту: "Головне управління ДФС у місті Києві заявляє, що інформація, поширена Старшим слідчим шостого слідчого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_3 26 червня 2018 року в листах за виx. № 2548/10/26-55-23 від 25.06.2018 року та виx. № 2547/10/26-55-23 від 25.06.2018 року, направлених з адреси ІНФОРМАЦІЯ_4 на електронні адреси ТОВ "ФІКСНЕТ" та ТОВ "ДАТА-АЙІКС ЮЕЙ" щодо вчинення злочинів директором вказаного товариства ОСОБА_2 , та фактом його перебування в розшуку не відповідає дійсності.", - протягом місяця з дня набрання чинності рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.200 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про інформацію", під інформацією закон розуміє будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 4 Закону України "Про інформацію" встановлено, що суб`єктами інформаційних відносин є: фізичні особи; юридичні особи; об`єднання громадян; суб`єкти владних повноважень, а об`єктом інформаційних відносин є інформація.

Як зазначено у статті 5 Закону України "Про інформацію", кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною 1 статті 7 України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом.

Згідно частини 2 наведеної статті визначено, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Згідно зі ст.34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до приписів статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Таким чином, юридична особа так само як і фізична особа має право на спростування недостовірної інформації та право на недоторканість ділової репутації.

Згідно з ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес, зокрема, іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 4 статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Зазначена згадувана позивачем інформація щодо позивача, не є поширенням слідчим інформації відносно позивача, оскільки в даному випадку мало місце реалізація слідчим відповідних положень Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення кримінального провадження та вчинення слідчих (розшукових) дій. Виходячи з положень Кримінального процесуального кодексу України, викладена в листах слідчого інформація є коротким викладом обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого здійснюється розшук директора позивача.

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах чи в іншій формі хоча б одній особі.

У свою чергу недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Таким чином, зазначена слідчим в листах інформація подана до юридичних осіб не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а саме для розшуку керівника позивача, в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000120 від 14.06.2017, в якому повідомлено про підозру - директору Товариства з обмеженою відповідальністю "Дабл-ю нет Україна" ОСОБА_2.

Положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ст. 16 ЦК України.

За змістом частин другої та третьої статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині, відтак юридична особа має право на захист особистого немайнового права у спосіб, передбачений ст. 277 ЦК України.

Частиною 1 ст.201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя, честь, гідність і ділова репутація, ім`я (найменування), авторство, свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно з ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Отже, за змістом ст. ст. 94, 277 ЦК України, ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожному, в тому числі юридичній особі, гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1 ст. 8 Основного Закону України).

Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

У справі ЄСПЛ "Sunday Times v. United Kingdom" суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права, як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто укладені у суспільстві правила та засади моральності суспільства.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1 від 27.02.2009 у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження. У такому ж порядку не можуть розглядатися наукові спори, тобто вимоги про спростування інформації наукового характеру.

За наведених обставин у сукупності, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що інформація викладена у листах слідчого, що містить короткий виклад обставин кримінального правопорушення, направлення яких спрямоване на визначення місцезнаходження керівника позивача, який перебував у розшуку та інформація щодо місцезнаходження якого була відсутня, може бути оскаржена або спростовано лише в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, оскільки господарські суди не наділені компетенцією розглядати та давати оцінку діям слідчого під час здійснення досудового розслідування.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.11.2018 по справі №757/44273/18-к встановлено неправомірність дій слідчого ОСОБА_3, встановлено факт, що ОСОБА_2 не переховувався від слідства, а відтак не перебував у розшуку, а тому інформація, що була поширена у листах до контрагентів позивача - є недостовірною, оскаржувані постанови слідчого ОСОБА_3 скасовано як незаконні саме з цих підстав, а також про те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 по справі №826/13636/16 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення, що свідчить про відсутність узгоджених сум податкових зобов`язань перед бюджетом, саме на суму про котру твердив відповідач, не можуть бути покладені в основу рішення з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.11.2018 по справі №757/44273/18-к дійсно постанови слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському району ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_3 від 25.06.2018р. та 08.08.2018р. про зупинення досудового розслідування в кримінальному провадженні в частині, що стосується інтересів ОСОБА_2 були скасовані з таких підстав, що:

- перед винесенням постанови від 25.06.2018 органом досудового розслідування були вжиті не всі заходи передбачені КПК України щодо виклику підозрюваного ОСОБА_2 на вимогу слідчого, а при винесені постанови від 06.08.2018 кримінальне провадження було зупинено в зв`язку з госпіталізацією 06.08.2018 підозрюваного ОСОБА_2 до медичної установи, однак слідчим не було враховано, що хвороба підозрюваного не є тяжкою відповідно до наказу Мінохорони здоров`я України №1348/5/572 від 15.08.2014, а тому зупинення провадження не відповідає вимогам ст.280 КПК України.

Враховуючи викладене судова колегія прийшла до висновку, що при направленні слідчим ОСОБА_3 листів, які є предметом дослідження в даній справі, ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.11.2018 по справі №757/44273/18-к, ще не існувало. Ухвалою від 16.11.2018 по справі №757/44273/18-к слідчого судді Печерського районного суду міста Києва не встановлено неправомірність дій слідчого ОСОБА_3, та факту, що ОСОБА_2 не переховувався від слідства, а відтак не перебував у розшуку, тому інформація, що була поширена у листах до контрагентів позивача не може бути визнана недостовірною.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 по справі №826/13636/16 дійсно визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення. Листи, які є предметом дослідження в даній справі, були направлені контрагентам позивача 25.06.2018 в рамках досудового розслідування в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 , а тому на час направлення вказаних листів про існування постанови Київського апеляційного адміністративного суду, яка була прийнята від 26.06.2018, слідчому ОСОБА_3 не було відомо тому і ця інформація з листів направлених контрагентам позивача не може бути визнана недостовірною.

Аналізуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суд першої інстанції, що позивачем не надано доказів поширення недостовірної інформації в листах Державною податковою інспекцією Печерського району Головного управління ДФС у м. Києві за підписом старшого слідчого ОСОБА_3 за вихідним № 2548/10/26-55-23 від 25.06.2018 року на адресу ТОВ "ФІКСНЕТ" та вихідним № 2547/10/26-55-23 від 25.06.2018 року на адресу ТОВ "ДАТА-АЙІКС ЮЕЙ", а тому відсутні докази завдання шкоди діловій репутації позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ-Ю НЕТ УКРАЇНА".

Щодо доводів апеляційної скарги про незадоволення судом клопотання про призначення лінгвістичної експертизи, то слід зазначити про те, що, як обгрунтовано зазначив місцевий господарський суд, відмовляючи в задоволенні клопотання про призначення експертизи, лист вих. № 2554/10/26-55-23 від 25.06.2018, адресований ТОВ "Лайфселл", за яким позивач просить провести експертизу та встановити, чи викладений у ньому текст у формі фактологічних тверджень або оціночних суджень, не є предметом спору та не входить до предмету доказування у даній справі.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАБЛ-Ю НЕТ УКРАЇНА" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 у справі №910/15371/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/15371/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 14.05.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.І. Буравльов

Л.П. Зубець