УХВАЛА

25 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 914/2441/15

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В.Г.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк",

боржник - Публічне акціонерне товариство "Львівська вугільна компанія",

ліквідатор - арбітражний керуючий Постоленко В.О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Новіком" (вх. № 4327/2019)

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2019

у складі колегії суддів: Желік М.Б. (головуючий), Галушко Н.А., Орищин Г.В.

та на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.05.2018

у складі судді Цікало А. І.

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія"

про визнання банкрутом,

В С Т А Н О В И В:

20.07.2015 на розгляд Господарського суду Львівської області за вх. № 2512 від Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" поступила заява про порушення справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія" (далі - ПАТ "Львівська вугільна компанія").

24.05.2018 ухвалою Господарського суду Львівської області відкрито провадження у справі № 914/2441/15 про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія"; визнано безспірні вимоги ініціюючого кредитора - ПАТ "Альфа-Банк" до банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія" у розмірі 11 160 835,01 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ПАТ "Львівська вугільна компанія"; засідання суду призначено на 02.08.2018; у задоволенні заяв арбітражних керуючих Гули Ярослава Омельяновича та Мельника Юрія Анатолійовича про участь у даній справі - відмовлено.

04.03.2019 постановою Західного апеляційного господарського суду у справі № 914/2441/15 вимоги апеляційних скарг Уповноваженої особи акціонерів боржника ПАТ "Львівська вугільна компанія" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Іфорас", м. Київ вих. № б/н від 31.07.2018 (вх. ЗАГС 01-05/502/18 від 18.10.2018) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Вербена", м. Нововолинськ вих. № 371-18 від 19.09.2018 (вх. ЗАГС 01-05/500/18 від 18.10.2018) залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.05.2018 у справі № 914/2441/15 змінено, виклавши їх мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Резолютивну частину ухвали Господарського суду Львівської області від 24.05.2018 у справі № 914/2441/15 залишено без змін.

27.03.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Новіком" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.05.2018 у справі № 914/2441/15 про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія"; ухвалити нове рішення, яким відмовити в порушенні провадження у справі про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія" за заявою ПАТ "Альфа-Банк".

Також Товариством з обмеженою відповідальністю "Новіком" подано клопотання про зупинення дії постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 та ухвали Господарського суду Львівської області від 24.05.2018 у справі № 914/2441/15 про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія".

15.04.2019 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Білоуса В.В., Катеринчук Л.Й.

Статтею 291 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

В порушення зазначених вимог, скаржником до касаційної скарги не додано жодних доказів надсилання копії скарги іншим сторонам у справі № 914/2441/15.

Також касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Новіком" подано касаційну скаргу не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулось із заявою про порушення справи про банкрутство ПАТ "Львівська вугільна компанія" до Господарського суду Львівської області 20.07.2015.

Підпунктом 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство становить 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2015 року встановлено у розмірі 1 218 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду, касаційних скарг у справі про банкрутство становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в сумі 24 360 грн ((1 218 х 10) х 200 % = 24 360).

Проте, в порушення зазначених вимог, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Новіком" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 та на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.05.2018 у справі № 914/2441/15 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме - надати Суду належні докази сплати судового збору в сумі 24 360 грн та докази надсилання копії скарги іншим сторонам у справі № 914/2441/15.

При цьому звертаємо увагу заявника, що листом Державної казначейської служби України у м. Києві від 18.06.2018 №05-12/1731-6167 визначено реквізити для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суду, 055)", символ звітності банку - 207.

Керуючись статтями 234, 290, частиною третьою статті 292, 293 Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Залишити без руху касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Новіком" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 та на ухвалу Господарського суду Львівської області від 24.05.2018 у справі № 914/2441/15.

2. Надати скаржнику строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В.Г. Пєсков