ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" квітня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2732/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Шейнцис О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (02002, м. Києв, вул. Євгена Сверстюка, буд. 23, офіс 916) в інтересах:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 15 А, прим. 18);

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Чистяка Ігоря Володимировича (АДРЕСА_1);

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Громадської організації "Об'єднання колективного управління "Оберіг" (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 32);

про стягнення 223 380, 00 грн.

за участю представників сторін:

від ПО "ОКУАСП": Сербуль О.Ю. - довіреність №б/н від 15.12.2018р., свідоцтво адвоката №3228 від 28.02.2008р. (в режимі відеоконференції);

від відповідача: Шерстюк П.П. - ордер ОД №273510 від 21.01.2019р.;

від третьої особи: Коваленко К.О. - ордер ОД №367058 від 27.02.2019р.;

ВСТАНОВИВ:

05.12.2018р. Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" до Фізичної особи-підприємця Чистяка Ігоря Володимировича, в якій просить суд стягнути з відповідача компенсацію за порушення майнових авторських прав позивача, а саме: за незаконне використання твору "ІНФОРМАЦІЯ_3" (виконавець - ОСОБА_5) суму, яка відповідає 15-ти мінімальним заробітним платам (на дату подання позову зазначена сума складає 55845,00 грн.); за незаконне використання твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_5) суму, яка відповідає 15-ти мінімальним заробітним платам (на дату подання позову зазначена сума складає 55845,00 грн.); за незаконне використання твору "ІНФОРМАЦІЯ_4" (виконавець - ОСОБА_5) суму, яка відповідає 15-ти мінімальним заробітним платам (на дату подання позову зазначена сума складає 55845,00 грн.); за незаконне використання твору "ІНФОРМАЦІЯ_5" (виконавець - ОСОБА_5) суму, яка відповідає 15-ти мінімальним заробітним платам ( на дату подання позову зазначена сума складає 55845,00 грн.).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.12.2018р. відкрито провадження у справі № 916/2732/18, справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на "26" грудня 2018 р. о 10:45.

26.12.2018р. у судове засідання з'явився представник відповідача, який просив суд відкласти розгляд справи для надання можливості останньому ознайомитись з матеріалами справи, а також заявив клопотання про продовження строку для подання відзиву на позов.

Представник позивача, в свою чергу, стосовно вищевказаних клопотань не заперечував.

Враховуючи вищевказане, у судовому засіданні 26.12.2018р. оголошено протокольну перерву до "23" січня 2019р. о 12год.30хв.

Крім того, 26.12.2018р. представником позивача було подано до суду клопотання (т.1 а.с.81), в якому останній просив забезпечити участь ПО "ОКУАСП" у судових засіданнях при розгляді справи №916/2732/18 в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 08.01.2019р. вищевказане клопотання задоволено та доручено Господарському суду м. Києва проведення відеоконференції, з метою забезпечення участі представника ПО "ОКУАСП" у судовому засіданні 23.01.2019р. при розгляді справи №916/2732/18.

16.01.2019р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від представника відповідача за вх.№855/19 надійшла заява (т.1 а.с.87), згідно якої останній просив суд продовжити термін подання ФОП Чистяком І.В. відзиву на позов.

Вищевказана заява обґрунтована перебуванням представника відповідача на лікарняному, що підтверджується долученим до заяви висновком лікаря (т.1 а.с.88).

22.01.2019р. суду від відповідача за вх.№1310/19 надійшло клопотання про закриття провадження у справі (т.1 а.с. 95-96).

В обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі, відповідач наголосив на відсутності предмету спору між сторонами, з огляду на укладення 01.09.2017р. між ФОП Чистяком І.В. та Громадською організацією "Всеукраїнське об'єднання суб'єктів авторських і суміжних прав "Оберіг" договору №54-1/09/17П про виплату винагороди за публічне виконання творів і опублікованих з комерційною метою фонограм та зафіксованих у них виконань.

Крім того, 22.01.2019р. до суду від відповідача за вх.№1311/19 надійшов відзив на позов з додатковими доказами (т. 1 а.с.97-116), відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ПО "ОКУАСП" в інтересах ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" в повному обсязі; визнати подання позову завідомо безпідставним, за відсутності предмету спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; визнати подання позову зловживанням процесуальними правами.

Водночас, у відзиві на позов відповідач просить застосувати до ПО "ОКУАСП" та до ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" заходи процесуального примусу та постановити ухвалу про стягнення з останніх в дохід державного бюджету штрафу у сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також відповідач просить суд покласти на позивача судові витрати та до відзиву на позов ним долучено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат (т.1 а.с.113).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач наполягає на тому, що в матеріалах справи відсутній договір передачі (відчуження) виключних майнових прав на твори від первинних суб'єктів авторського права - авторів творів («ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5») до ООО «Ворнер/Чаппелл» чи до ТОВ «Ворнер Мьюзік Україна», який відповідав би вимогам закону.

При цьому, відповідач наголошує, що наданий позивачем ліцензійний договір, укладений між ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" та ООО "Ворнер/Чаппелл", наділяє сторони іншими правами та обов'язками, ніж ті, на які позивач посилається в якості доводів.

Відповідач вважає, що ООО "Ворнер/Чаппелл" та/або ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" не набули у встановленому законом порядку виключних майнових прав на твори, вони не є суб'єктами авторського права (правовласниками), власних майнових авторських прав на твори, щодо яких заявлений позов, не мають, відповідно передати їх в управління до ПО "ОКУАСП" не можуть.

На думку відповідача, ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" відповідно до вищевказаного договору можливо набуло дозвіл на використання твору визначеними ним способами, тобто не є суб'єктом авторського права (правовласником), власних майнових авторських прав на твори, щодо яких заявлений позов, позивач не має, відповідно передати їх в управління до ПО "ОКУАСП" не може.

Таким чином, відповідач наполягає, що ПО "ОКУАСП" не має права на подання позову, що в свою чергу вказує на подачу завідомо безпідставного позову.

Відповідач також вказує, що ФОП Чистяк І.В. не є актором, співаком, музикантом, нотною грамотою не володіє, грати на музичних інструментах та співати неспроможній, публічного виконання творів в ресторані "Облака" ніколи не здійснював, а отже, з огляду на положення ч. 1 ст.1 ЗУ "Про авторське право і суміжні права", публічне виконання музичних творів, які є предметом спору у даній справі, міг здійснити виключно ОСОБА_5, який без наявності у нього договору з організацією колективного управління порушив майнові авторські права та відповідно ОСОБА_5 (ОСОБА_5) є належним відповідачем у справі.

При цьому відповідач звертає увагу на тому, що фонограма є об'єктом суміжних прав, а її комерційне використання та їх публічне виконання не є порушенням суміжних прав.

Також, відповідачем у відзиві наведені заперечення стосовно долучених до позовної заяви в якості доказів акту фіксації № 4/11/2017 від 29.11.2017р. та відеофіксації, оскільки, як стверджує відповідач, відеофіксацію було здійснено приховано та з порушенням встановленого законом порядку, а отже такі докази не можуть визнані судом допустимими.

Крім того, відповідач зазначає, що він здійснює господарську діяльність добросовісно, розумно з дотриманням чинного законодавства України, з метою дотримання майнових авторських та суміжних прав та виплати роялті, у відповідності до ЦК України та Закону України «Про авторське право і суміжні права» ФОП Чистяк І.В. уклав з ГО "Оберіг" договір №54-1/09/17-П від 01.09.2017 про виплату винагороди за публічне виконання творів і опублікованих з комерційною метою фонограм та зафіксованих у них виконань, умови якого в повному обсязі відповідають чинному законодавству України.

За таких обставин, відповідач наголошує, що шляхом укладання з ГО "Оберіг" Договору №54-1/09/17-П він отримав невиключний дозвіл на публічне виконання творів та на публічне виконання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм та зафіксованих у них виконань на території України, в тому числі на території ресторану "Облака", що розташований за адресою: м. Одеса, вулиця Катерининська, 27/1.

Водночас, відповідачем заперечується визначений позивачем розмір компенсації, а дії з боку ПО "ОКУАСП", на думку відповідача, є явним перевищенням межі здійснення цивільних прав, та здійснюються з метою безпідставного збагачення та явним наміром завдати значну шкоду відповідачу.

З урахуванням викладених у відзиві обставин, відповідач наголосив, що ФОП Чистяк І.В. здійснив публічне виконання опублікованих з комерційною метою фонограм та зафіксованих у них виконань музичних творів («ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_1», «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5») на території ресторану "Облака", що знаходиться за адресою: м. Одеса, вулиця Катерининська, 27/1, на підставі Договору №54-1/09/17-П, що в повному обсязі відповідає чинному законодавству України та виключає будь-які можливі обставини порушення майнових авторських та суміжних прав, а отже обставини для задоволення позову відсутні.

У судовому засіданні 23.01.2019р. судом протокольно задоволено клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву та долучено його до матеріалів справи.

Крім того, враховуючи необхідність надання можливості позивачу подати відповідь на відзив та з огляду на подане відповідачем клопотання про продовження у справі підготовчого провадження (т.1 а.с.117), 23.01.2019р. судом в порядку ст. 177 ГПК України оголошено протокольну ухвалу про продовження у справі строку підготовчого провадження на 30 днів та оголошено протокольну перерву до "11" лютого 2019р. о 16год.00хв.

Про продовження підготовчого провадження, а також про дату та час судового засідання суд повідомив учасників процесу безпосередньо у судовому засіданні.

Також, ухвалою суду від 23.01.2019р. доручено Господарському суду м.Києва проведення відеоконференції з метою забезпечення участі представника Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" при розгляді справи №916/2732/18, який призначений Господарським судом Одеської області на "11" лютого 2019 р. о 16:00.

08.02.2019р. до канцелярії суду від відповідача за вх.№2-598/18 надійшло клопотання про витребування доказів з додатками (т. 1 а.с. 125-134), в якому останній просив суд витребувати у ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" наступні докази:

1.Договір передачі (відчуження) виключних майнових прав на твори ("ІНФОРМАЦІЯ_3", "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5") від первинних суб'єктів авторського права - авторів творів ("ІНФОРМАЦІЯ_3", "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5") до ООО "Ворнер/Чаппелл" (Російська Федерація, м. Москва);

2. Договір передачі (відчуження) виключних майнових прав на твори ("ІНФОРМАЦІЯ_3", "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5") від первинних суб'єктів авторського права - авторів творів ("ІНФОРМАЦІЯ_3", "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5") до ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна";

3. Інші документи, які містять правові підстави набуття ООО "Ворнер/Чаппелл" (Російська Федерація, м. Москва) та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" майнових авторських прав на твори від первинних суб'єктів авторського права - авторів творів ("ІНФОРМАЦІЯ_3", "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5").

Зазначаючи про необхідність витребування вищевказаних доказів, відповідач наголошує, зокрема, на тому, що у нього є обґрунтовані сумніви у належності, допустимості, достовірності та достатності доказу, на який посилається позивач, а саме Ліцензійного договору ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014, у зв'язку із чим необхідно з'ясовувати, який саме обсяг майнових прав передано і чи дотримано при цьому вимоги закону щодо авторського договору.

Відповідач наполягає, що встановити, який саме обсяг майнових прав передано і чи дотримано при цьому вимоги закону щодо авторського договору, та надати оцінку доказам позивача, можливо, виключно, дослідивши у судовому засіданні договори передачі (відчуження) виключних майнових прав на твори ("ІНФОРМАЦІЯ_3", "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5") від первинних суб'єктів авторського права - авторів зазначених творів до ООО "Ворнер/Чаппелл" (Російська Федерація, м. Москва) та/або ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна", а також інші документи, які містять правові підстави набуття ООО "Ворнер/Чаппелл" (Російська Федерація, м. Москва) та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" майнових авторських прав на твори від первинних суб'єктів авторського права - авторів творів.

Для встановлення цих обставин, представник відповідача звернувся до ПО "ОКУАСП" та до ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" з адвокатським запитом про надання вищезазначених документів, які були отримані адресатами.

Проте, як зазначає відповідач, ПО "ОКУАСП" та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" на адвокатський запит запитувані документи не надали.

Також, 08.02.2019р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від ФОП Чистяка І.В. за вх.№2-599/19 надійшло клопотання (т.1 а.с.135-137), в якому він просив суд залучити до участі у справі №916/2732/18 в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Громадську організацію "Об'єднання колективного управління "Оберіг" (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 32, ).

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначив, що 01.09.2017р. між ФОП Чистяком І.В. та Громадською організацію "Всеукраїнське об'єднання колективного управління "Оберіг" (нова назва з 07.12.2018р. Громадська організація "Об'єднання колективного управління "Оберіг") укладено договір №54-1/09/17-П про виплату винагороди за публічне виконання творів і опублікованих з комерційною метою та зафіксованих у них виконань.

Так, відповідно до умов п.1.3. договору ГО "ОКУ "Оберіг" гарантувало, що у випадку виникнення претензій до ФОП Чистяка І.В. з боку третіх осіб щодо правомочності дій сторін, пов'язаних із збором, розподілом та виплатою зазначеної винагороди, громадська організація візьме на себе відповідальність та буде захищати ФОП Чистяка І.В. від таких претензій.

Між тим, згідно п.2.2.5. договору ГО "ОКУ "Оберіг" зобов'язалось здійснювати у відповідності до п.1.3. договору передбачені законодавством дії щодо врегулювання майнових претензій, що пред'являються до ФОП Чистяка І.В. з предмету даного договору.

З урахуванням викладеного відповідач наголосив, що в разі задоволення позову на користь ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" у ФОП Чистяка І.В. виникнуть правові підстави пред'явлення вимог до ГО "ОКУ "Оберіг", у зв'язку із чим рішення по справі може вплинути на права та обов'язки останньої.

11.02.2019р. до суду від ПО "ОКУАСП" надійшла заява про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів, зокрема, копії листа-вимоги ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" про вилучення музичних творів від 20.05.2016р., направленого ВОСАСП "Оберіг" (т.1 а.с.138-141), а також за вх.№2734/19 від позивача надійшла відповідь на відзив (т.1 а.с.142-151).

Так, у відповіді на відзив позивач, зокрема, наголошує на тому, що укладений між позивачем та ТОВ «Ворнер/Чаппел» Договір №ВЧ--д є ліцензійним (авторським) договором, укладеним в письмовій формі між двома юридичними особами, не визнавався недійсним, в ньому узгоджені всі істотні умови, що передбачені ч. 2 ст. 33 Закону України «Про авторське право і суміжні права», а це свідчить, в тому числі, про дотримання сторонами договору статті 638 ЦК України.

Крім цього, позивач наполягає, що правомірність правочину (договору №ВЧ--д) вже встановлювалась в судовому порядку, зокрема, у справі №910/15298/16, про що можна дізнатись із Постанови Вищого господарського суду України від 16 травня 2017 року у згаданій справі.

Позивач вказує, що факт використання відповідачем спірних музичних творів підтверджено сукупністю таких доказів як акт фіксації, відеозапис (фіксація використання музичних творів за допомогою технічних засобів), рахунок та товарний чек. При цьому, зазначаючи про належність та допустимість зазначених доказів позивач посилається на висновки Верховного Суду, викладені з цього приводу, зокрема, у постанові від 22 травня 2018 року по справі №922/2377/16 та постанові від 21 травня 2018 року у справі №924/290/17.

Також, позивач звертає увагу суду на те, що фіксація, на якій базуються позовні вимоги в цій справі, була здійснена ПО "ОКУАСП" 29 листопада 2017 року, разом з тим, на зазначену дату спірні твори вже були вилучені з управління ВОСАСП "Оберіг", що підтверджується долученим до матеріалів справи листом ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" від 20 травня 2016 року.

У судовому засіданні 11.02.2019р. судом було поставлено на обговорення сторін клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи.

Представник відповідача вищевказане клопотання підтримав в повному обсязі, представник позивача, в свою чергу, вирішення питання стосовно залучення до участі у справі третьої особи залишив на розсуд суду.

Розглянувши клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи, з урахуванням положень вищевказаного договору №54-1/09/17-П від 01.09.2017р. про виплату винагороди за публічне виконання творів і опублікованих з комерційною метою та зафіксованих у них виконань, суд дійшов висновку, що рішення по даній справі може вплинути на права та обов'язки Громадської організації "Об'єднання колективного управління "Оберіг", у зв'язку із чим, відповідною ухвалою від 11.02.2019р. судом вказану організацію залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Приймаючи до уваги залучення до участі у справі третьої особи та необхідність встановлення строків для подання учасниками справи заяв по суті спору, вищевказаною ухвалою суду підготовче засідання у справі №916/2732/18 відкладено на "27" лютого 2019 р. о 14:00.

Також, ухвалою суду від 11.02.2019р. Шостому апеляційному адміністративному суду доручено проведення відеоконференції з метою забезпечення участі представника Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" при розгляді справи № 916/2732/18, який призначено Господарським судом Одеської області на "27" лютого 2019 р. о 14:00.

18.02.2019р. до канцелярії суду від відповідача за вх.№3303/19 надійшла заява (т.1 а.с.166), в якій відповідач просив суд продовжити йому встановлений судом процесуальний строк для подання заперечень до 27.02.2019р.

27.02.2019р. у судовому засіданні представником відповідача було подано письмові заперечення на відповідь на відзив (т.2 а.с.7-15), в яких останній, зокрема, наголосив, що за умови наявності у ООО "Ворнер/Чаппелл" виключних майнових прав на твори, ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" могло отримати тільки невиключну ліцензію та право використовувати твори способом, зазначеним в п.2.5. Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д.

Крім того, відповідач вважає, що, здійснюючи відеофіксацію, позивач діяв у спосіб, не передбачений чинними законодавством, акт фіксації та відео фіксація, як доказ, є недопустимими, оскільки вони отримані з істотним порушенням, з огляду на те, що мала місце саме прихована відеозйомка.

При цьому відповідач зауважив, що позивач надіслав ВОСАСП «Оберіг» тільки лист-вимогу про вилучення музичних творів, однак жодного доказу, який би підтвердив, що ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" має права на відповідні твори та є суб'єктом авторського права, до вказаного листа долучено не було.

У судовому засіданні 27.02.2019р. судом було оголошено протокольну ухвалу, якою задоволено клопотання відповідача про продовження строку для подання письмових заперечень на відповідь на відзив та долучено заперечення до матеріалів справи.

Крім того, судом було поставлено на обговорення сторін питання стосовно клопотання відповідача про витребування доказів, яке було подано до канцелярії суду 08.02.2019р.

Представник відповідача клопотання про витребування доказів повністю підтримав, а представник ПО "ОКУАСП" щодо задоволення клопотання заперечував, зазначаючи, що матеріали справи достатньо доказів, які підтверджують позицію позивача.

Враховуючи предмет позову та заявлені ПО "ОКУАСП" в інтересах ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" вимоги, що розглядаються в рамках справи №916/2732/18, а також з урахуванням заперечень відповідача з приводу наявності у позивача права на звернення до суду із зазначеним позовом, з метою повного та всебічного розгляду справи, ухвалою від 27.02.2019р. судом було витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 15 А, прим. 18) докази, що свідчать про наявність у позивача майнових авторських прав на об'єкти інтелектуальної власності музичні твори: "ІНФОРМАЦІЯ_3" (виконавець - ОСОБА_5); "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_5); "ІНФОРМАЦІЯ_4" (виконавець - ОСОБА_5); "ІНФОРМАЦІЯ_5" (виконавець - ОСОБА_5).

Водночас, враховуючи, що заперечення відповідача по справі ґрунтуються, в тому числі, на укладеному між ФОП Чистяком І.В. та ГО "Оберіг" договорі про виплату винагороди за публічне виконання творів і опублікованих з комерційною метою фонограм та зафіксованих у них виконань, судом було також витребувано у позивача інформацію щодо переліку творів, про вилучення яких позивачем було зазначено у листі-вимозі від 20.05.2016р., адресованого керівнику Всеукраїнського об'єднання суб'єктів авторських і суміжних прав "Оберіг".

Враховуючи витребування додаткових доказів, а також з огляду на заявлене представником третьої особи клопотання про відкладення розгляду справи, судом було оголошено перерву у підготовчому засіданні до "12" березня 2019р. о 10год.30хв., про що представників сторін повідомлено безпосередньо у судовому засіданні.

Також, судом попередньо було визначено дату та час для розгляду справи по суті, а саме "14" березня 2019р. об 11год.00хв.

Крім того, ухвалою суду від 27.02.2019р. доручено Шостому апеляційному адміністративному суду проведення відеоконференції з метою забезпечення участі представника Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" у судових засіданнях при розгляді справи № 916/2732/18, які призначені Господарським судом Одеської області на "12" березня 2019 р. о 10:30 та "14" березня 2019р. об 11год.00хв.

05.03.2019р. до канцелярії Господарського суду Одеської області, з дотриманням встановленого судом строку, від третьої особи надійшли письмові пояснення щодо позову (т 2 а.с. 26-46), згідно яких ГО "ОКУ" "Оберіг" просить суд у задоволенні позову ПО "ОКУАСП" в інтересах ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" відмовити повністю; визнати Ліцензійний договір ВЧ-01112014/02-д нікчемним правочином; визнати Ліцензійний договір ВЧ-01112014/02-д неналежним, недопустимим, недостовірним доказом та до уваги не приймати; визнати Договір №№АВ-24012014/01 про управління майновими та авторськими правами нікчемним правочином; визнати Договір №№АВ-24012014/01 про управління майновими та авторськими правами неналежним, недопустимим, недостовірним доказом та до уваги не приймати; визнати Акт фіксації фактів використання музичних творів № 04/11/2017 від 29.11.2017р., відеозапис (фіксація використання музичних творів за допомогою технічних засобів) від 29.11.2017р., рахунок та товарний чек від 29.11.2017р. неналежними, недопустимими, недостовірними доказами та до уваги не приймати; визнати подання позову завідомо безпідставним, у спорі, який має очевидно штучний характер; визнати подання позову зловживанням процесуальними правами; застосувати до ПО "ОКУАСП" та до ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" заходи процесуального примусу, постановити ухвалу про стягнення з ПО "ОКУАСП" та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" в дохід державного бюджету штрафу у сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; судові витрати покласти на позивача; стягнути з позивача на користь третьої особи витрати на професійну правничу допомогу адвоката та витрати, здійснені третьою особою, пов'язані з розглядом справи.

У своїх поясненнях третя особа наголошує, що використання творів та опублікованих з комерційною метою фонограм здійснювалось відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства та за відсутності порушень прав позивача, з огляду на укладення між ФОП Чистяком І.В. та ГО "ОКУ "Оберіг" договору №54-1/09/17-П від 01.09.2017р., що дозволило відповідачу використовувати твори, які знаходяться в управлінні як третьої особи, так і будь-які інші твори.

Третя особа наполягає, що Громадська організація «Об'єднання колективного управління «Оберіг» є організацією колективного управління, що здійснює управління всіма категоріями майнових прав суб'єктів авторського права, про що зазначено у свідоцтві №1/2003 від 08.07.2003р. про облік організації колективного управління.

Крім того, третя особа наголошує, що ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" не є суб'єктом авторського права (не є власником прав на твори), Ліцензійним договором №ВЧ-01112014/02-д, не встановлено, що ООО "Ворнер/Чаппелл" надало ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" виключну ліцензію.

ГО "ОКУ "Оберіг" вважає, що за Ліцензійним договором №ВЧ-01112014/02-д ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" виключних майнових прав на відповідні твори не набуло та не могло набути, своїх майнових авторських прав на відповідні твори не має та не може мати, та відповідно титул суб'єкта авторського права не набуло та не могло набути.

Також, ГО "ОКУ "Оберіг" зазначає, що умови Ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д суперечать ст. ст. 41, 54 Конституції України, ст. ст. 418, 426, 1107, 1108 ЦК України, ст. ст. 32, 33 Закону України "Про авторське право і суміжні права", таким чином, згідно ч.9 ст.1109 ЦК України, Ліцензійний договір ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014, є нікчемним правочином, який не створює прав та обов'язків, та згідно ст.ст. 76, 77, 78 ГПК України вказаний договір має бути визнаний судом неналежним, недопустимим, недостовірним доказом та до уваги не може бути прийнятий.

Крім того, у письмових поясненнях третя особа зазначила, що за відсутністю у ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" своїх майнових авторських прав та за відсутністю у ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" титулу суб'єкта авторського права, позивач нічого передавати в управління ПО "ОКУАСП" не може, а отже договір №АВ-24012014/01 про управління майновими та авторськими правами є також нікчемним правочином, який не створює прав та обов'язків. Таким чином, згідно ст.ст. 76, 77, 78 ГПК України, Договір №АВ-24012014/01 про управління майновими та авторськими правами має бути визнаний судом неналежним, недопустимим, недостовірним доказом та до уваги не може бути прийнятий.

Стосовно листа-вимоги ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" від 20.05.2016р. третя особа зазначила, що він містить в собі недостовірну інформацію і не поширюється на спірні твори з каталогу ООО "Ворнер/Чаппелл", тому що ані ООО "Ворнер/Чаппелл", ані ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна", не є суб'єктами авторського права (не є власниками прав на твори) та не мають прав як на передачу творів в управління ОКУ, так і на вилучення творів з управління ОКУ.

Серед іншого, до письмових пояснень третьою особою було долучено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат (т.2 а.с.42).

11.03.2019р. від ПО "ОКУАСП" надійшли письмові пояснення з додатковими доказами на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від позивача (т.2 а.с.52-57).

Так, ПО "ОКУАСП" наполягає на тому, що доказами наявності у позивача майнових авторських прав на музичні твори: "ІНФОРМАЦІЯ_3", "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_4", "ІНФОРМАЦІЯ_5" (виконавець всіх творів - ОСОБА_5) є Ліцензійний договір № ВЧ - 01112014/02 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ворнер/Чаппел» від 01/11/2014р., Додатки №1 та №1/2 до зазначеного ліцензійного договору; Декларація Музичних творів № 727 від 01.11.2017р., Декларація Музичних творів № 728 від 01.11.2017р., Декларація Музичних творів № 729 від 01.11.2017р. та Декларація Музичних творів № 730 від 01.11.2017р.

На підтвердження факту вилучення музичних творів з управління ВОСАП "Оберіг" ПО "ОКУАСП" вказує, що суду були надані копія листа ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" від 20 травня 2016 року, направленого ВОСАСП "Оберіг", та копія опису вкладення разом із фіскальним чеком із зазначенням про направлення листа-вимоги щодо вилучення і додатку (оптичного диску з переліком (каталогом) творів, що вилучаються). Крім того, у самому листі є посилання на інформацію щодо всього переліку музичних творів, яку можна завантажити в мережі інтернет.

Також, у своїх поясненнях ПО "ОКУАСП" наведено похвилинну розшифровку наявного в справі відео-звукозапису до акту фіксації №04/11/2017 від 29 листопада 2017 року:

00:00 - 00:25 хвилина відеозапису -зафіксований початок відео фіксації та адреса закладу;

35:29 - 35:51 хвилина відеозапису - зафіксований технічний прилад, за допомогою якого подаються музичні твори,

00:00 - 05:00 хвилина відеозапису - зафіксоване публічне виконання музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_3",

05.30 - 07.00 хвилина відеозапису - зафіксоване публічне виконання музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1",

21.00 - 23.00 хвилина відеозапису - зафіксоване публічне виконання музичного твору ІНФОРМАЦІЯ_6"

23.10. - 25.00 хвилина відеозапису - зафіксоване публічне виконання музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_4".

12.03.2019р. у судовому засіданні представником третьої особи було надано письмові питання до позивача (т. 2 а.с. 61-62).

Приймаючи до уваги вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, встановлених частиною 1 ст. 177 ГПК України, ухвалою суду від 12.03.2019р. закрито підготовче провадження у справі №916/2732/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на раніше визначені дату та час - "14" березня 2019р. об 11год.00хв.

Крім того, позивачу було запропоновано викласти позицію з приводу поставлених третьою особою питань.

14.03.2019р. на електронну адресу суду від позивача надійшли підписані електронно-цифровим підписом заперечення щодо заявлених відповідачем та третьою особою судових витрат (т. 2 а.с.68-71).

Обґрунтовуючи свої заперечення щодо попередніх розрахунків сум судових витрат відповідача та третьої особи, позивач, зокрема, вказує, що витрати, заявлені сторонами, не є обґрунтованими та співмірними, зазначає, що в матеріалах справи відсутній детальний опис виконаних робіт, а зазначені у розрахунках суми взагалі не є співмірними з обсягом правової допомоги, яка була надана ФОП Чистяку І.В. та ГО "ОКУ "Оберіг".

Також, 14.03.2019р. на електронну адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення щодо питань третьої особи (т. 2 а.с.72-73).

14.03.2019р. судом розпочато розгляд справи по суті, сторонам надано можливість звернутись до суду із вступним словом, при цьому представники відповідача та третьої особи до початку судових дебатів заявили про необхідність подати остаточний розрахунок судових витрат.

У судовому засіданні 14.03.2019р. при розгляді справи по суті оголошено протокольну перерву до "29" березня 2019р. о 12год.30хв., а також попередньо визначено дату та час наступного судового засідання, а саме - 15.04.2019р. о 12год.00хв., про що представників сторін повідомлено безпосередньо у судовому засіданні.

Крім того, ухвалою суду від 14.03.2019р. доручено Шостому апеляційному адміністративному суду проведення відеоконференції з метою забезпечення участі представника Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" у судових засіданнях при розгляді справи № 916/2732/18, які призначені Господарським судом Одеської області на "29" березня 2019 р. о 12:30 та "15" квітня 2019р. о 12год.00хв.

27.03.2019р. від третьої особи надійшли пояснення щодо недобросовісності дій ПО "ОКУАСП" та ТОВ "Ворнер Мьюзік України" (т. 2 а.с.95-96), пояснення щодо правомочності договору ГО "ОКУ "Оберіг" та нікчемності позиції ПО "ОКУАСП" та ТОВ "Ворнер Мьюзік України" (т. 2 а.с. 97-101).

Також, 27.03.2019р. до суду за вх.№5938/19 надійшло повідомлення від Чугуєва Андрія Сергійовича (т. 2 а.с.102) про здійснення відео та аудіо запису судових засідань по справі №916/2732/18.

29.03.2019р. до суду надійшли пояснення щодо неможливості застосування Закону України "Про авторське право і суміжні права" до охорони прав ймовірного ліцензіата ТОВ "Ворнер Мьюзік України" та відсутності прав у ПО "ОКУАСП" на здійснення відео-фіксації (т.2 а.с.103-108).

Крім того, 29.03.2019р. адвокатом Коваленко К.О. було подано до суду заяву про розподіл судових витрат третьої особи з додатками (т.2 а.с.109-115), згідно якої третя особа просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15 000, 00 грн., витрати, пов'язані із залученням спеціаліста з авторських та суміжних прав в розмірі 10 000, 00 грн., а також поштові витрати на відправлення позивачу пояснень в сумі 51, 20 грн.

Між тим, 29.03.2019р. у судовому засіданні адвокатом Шерстюком П.П. суду була надана заява про розподіл судових витрат з додатками (т.2 а.с.116-120), відповідно до якої відповідач просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 20 000, 00 грн. та поштові витрати, пов'язані з відправленням позивачу адвокатського запиту, а також заяв по суті справи в розмірі 88, 20 грн.

29.03.2019р. у судовому засіданні судом досліджені наявні в матеріалах справи докази та оголошено протокольну перерву на раніше визначені дату та час - "15" квітня 2019р. о 12год.00хв., про що представників сторін повідомлено безпосередньо у судовому засіданні.

11.04.2019р. до канцелярії суду від представника відповідача за вх.№7169/19 надійшла заява (т.2 а.с.124) про дослідження доказів, а саме диску відеозвукозапису та наявного в матеріалах справи зразку договору про відчуження майнових прав.

15.04.2019р. на електронну адресу суду від ПО "ОКУАСП" за вх.№7360/19 та №7362/19 надійшли письмові заперечення щодо заявлених судових витрат відповідача та третьої особи (т.2 а.с.125-130).

Згідно поданих заперечень, ПО "ОКУАСП" зазначає, що ані відповідачем, ані третьою особою не надано платіжних документів, що підтверджують фактичну оплату витрат на правничу допомогу, а отже витрати не понесені та взагалі не можуть бути відшкодовані.

Крім того, представник ПО "ОКУАСП" вказує, що заявлені відповідачем та третьою особою витрати є неспіврозмірними з обсягом тієї правової допомоги, яка була дійсно надана, при цьому сторонами не надано детального опису виконаних робіт та обґрунтувань суми, яка заявлена до стягнення.

Також, ПО "ОКУАСП" заперечує щодо витрат третьої особи, які пов'язані із залученням спеціаліста з питань авторських та суміжних прав, зазначивши, зокрема, що надання договору зі спеціалістом Чугуєвим А.С. подано з метою штучного збільшення розміру витрат на правничу допомогу.

У судовому засіданні 15.04.2019р. суд перейшов до стадії судових дебатів, сторони звернулись до суду із заключними промовами, представник ПО "ОКУАСП" просив задовольнити позов, а представники відповідача та третьої особи, в свою чергу, просили суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та покласти судові витрати на позивача.

При цьому, надаючи оцінку клопотанню відповідача про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору, яке було подано ним до суду 22.01.2019р. (т.1 а.с.95-96), суд вказує наступне.

Так, пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", суд закриває провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору, та якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Розглянувши зазначене клопотання, суд відмовляє у його задоволенні, оскільки відсутність предмету спору розуміє під собою вирішення сторонами виниклоклого між ними спору, разом з тим, окільки спір, фактично, не було вирішено, він підлягає вирішенню судом по суті із прийняттям відповідного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

В силу ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою для звернення до суду із відповідним позовом слугувало з обного боку посилання позивача на належне йому право, а іншого боку - юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, звертаючись до господарського суду з відповідним позовом, ПО "ОКУАСП", діючи в інтересах позивача ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна", зазначає про неправомірність використання ФОП Чистяком І.В. при здійсненні ним господарської діяльності в ресторані "Облака" музичних творів, майнові права на які належать позивачу та перебувають в управлінні ПО "ОКУАСП" на підставі Договору про управління майновими авторськими правами №АВ-24012014/01 від 24.01.2014р.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. №12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" зокрема визначено, що господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача.

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

З урахуванням предмету доведення, суд вважає за необхідне перш за все надати оцінку питанню щодо наявності або відсутності правопорушення з боку відповідача при використанні ним спірних музичних творів.

Згідно з приписами статті 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

Використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання - як у реальному часі ("наживо"), так і з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення), а також публічна демонстрація аудіовізуального твору (зі звуковим супроводом чи без такого) у місці, відкритому для публічного відвідування, або в іншому місці (приміщенні), де присутні особи, які не належать до кола однієї сім'ї чи близьких знайомих цієї сім'ї, - незалежно від того, чи сприймається твір публікою безпосередньо у місці його публічної демонстрації (публічного показу), чи в іншому місці одночасно з такою демонстрацією (показом). Відповідальність за публічне виконання твору (в тому числі при його виконанні в реальному часі - "наживо") несе фізична чи юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Відповідно до ст. 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Відповідно до частини третьої статті 426 ЦК України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Частиною третьою статті 15 Закону визначено, що виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

За приписами статей 48 і 49 Закону можлива передача на договірних засадах авторами або іншими суб'єктами авторського права та/або суміжних прав повноважень з управління майновими правами організаціям колективного управління, на які покладається виконання відповідних функцій, зокрема, збір винагороди на підставі зазначених договорів чи цього Закону, розподіл (перерозподіл між іншими організаціями колективного управління) зібраної винагороди, перерахування належної частки перерозподіленої винагороди іншим організаціям колективного управління, що представляють майнові інтереси відповідних суб'єктів авторського права та/або суміжних прав, або виплата розподіленої винагороди безпосередньо таким суб'єктам.

Водночас суб'єкти авторського права, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладення договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Отже, надавши організаціям колективного управління можливість дозволяти використання об'єктів авторського права, які хоча й не перебувають в їх управлінні, але не вилучені з нього в установленому порядку, законодавець врахував специфіку діяльності суб'єктів господарювання, які здійснюють постійне використання великої кількості різноманітних об'єктів авторського права, завчасне визначення переліку яких (із встановленням правовласників та одержанням необхідного дозволу від кожного з них) є надмірно складним або взагалі неможливим (телерадіоорганізації; особи, що здійснюють ретрансляцію телерадіопрограм; власники закладів, де відбувається публічне виконання творів, тощо). Такий підхід водночас забезпечує дотримання прав суб'єктів авторського права - як щодо дозволу на використання творів, так і стосовно отримання винагороди - та дозволяє суб'єктам господарювання здійснювати використання необмеженого переліку творів без порушення майнових авторських прав, уклавши відповідний договір з однією організацією колективного управління.

Як вбачається з матеріалів справи (т.1 а.с.106-107), 01.09.2017р. між Громадською організацією "Всеукраїнське об`єднання суб'єктів авторських в суміжних прав "Оберіг" (організація) та Фізичною особою-підприємцем Чистяком Ігорем Володимировичем (платник) укладено Договір №54-1/09/17-П про виплату винагороди за публічне виконання творів і опублікованих з комерційною метоб фонограм та зафіксованих у них виконань.

Відповідно до п. 1.1. договору організація згідно до ч. 5 ст. 48 та ч.ч. 1-2 ст. 49 Закону України " Про авторське право і суміжні права" та п. 2.3.2. власного статуту надає платникові не виключний дозвіл на публічне виконання на території України творів, майнові права на які передані організації у колективне, а також інших творів, за використання яких організація має право збирати винагороду, зокрема, згідно норм чинного законодавства. Організація збирає (приймає) від платника винагороду (роялті) за таке використання, здійснює її розподіл і виплату суб'єктам авторського права. Платник за використання творів виплачує організації винагороду (роялті) та надає відповідний звіт про використання.

Пунктом 1.3. договору визначено, що організація розподілятиме і виплачуватиме відповідні частки винагороди відповідним суб'єктам авторського права і суміжних прав чи іншим належним особам згідно Закону. Організація гарантує, що у випадку виникнення претензій до платника з боку третіх осіб щодо правомочності дій сторін, пов'язаних зі збором, розподілом та виплатою зазначеної винагороди, вона візьме на себе відповідальність та захищатиме платника від таких претензій.

Згідно п. 7.1. договору він набирає чинності з моменту його укладення і діє впродовж трьох років.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

При цьому, доказами того, що Громадська організація "Всеукраїнське об`єднання суб'єктів авторських в суміжних прав "Оберіг" (нова назва Громадська організація "Об`єднання суб'єктів авторських в суміжних прав "Оберіг") має статус організації колективного управління є Свідоцтво про облік організації колективного управління №3/2003 від 08.07.2003р. та Свідоцтво про визначення організації колективного управління уповноваженою організацією №1 від 31.01.2003р., виданих Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України (т. 1 а.с.109-110).

Посилання позивача на відсутність у Громадської організації "Об`єднання суб'єктів авторських в суміжних прав "Оберіг" можливості використання спірних творів, враховуючи їх вилучення, судом до уваги не приймаються, з огляду на наступне.

Так, в матеріалах справи наявний лист-вимога ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" до Громадської організації "Всеукраїнське об`єднання суб'єктів авторських в суміжних прав "Оберіг" від 20.05.2016р. (т.1 а.с.139), згідно якого позивач, посилаючись на ч. 2 ст. 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права", вимагав вилучити всі твори, що належать позивачу на території України.

Також, позивач заборонив надавати дозволи стосовно творів у майбутньому та перелік творів, щодо яких зазначено в листі-вимозі, зазначено позивачем на оптичному диску, який долучено до листа.

Водночас, в матеріалах справи наявна відповідь Громадської організації "Всеукраїнське об`єднання суб'єктів авторських в суміжних прав "Оберіг" на вищевказаний лист-вимогу з доказами її направленя (т. 2 а.с.42-43), згідно якої третя особа зазначила про відсутність підстав розгляду вимоги позивача, оскільки останнім не надано належних доказів того, що позивач є суб'єктом авторського права.

Згідно ч. 2 ст. 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин між учасниками процесу) суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладання договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Оскільки, як вбачається з позовної заяви ПО "ОКУАСП" та наданих в процесі розгляду справи пояснень та доказів, стосовно спірних творів мало місце передання повноважень щодо управління ними організації колективного управління (ПО "ОКУАСП"), з урахуванням положень, зазначених у ч.2 ст. 49 Закону, ані суб'єкт авторського або суміжного права, ані відповідна організація колективного управління не має встановлених законом підстав для вилучення спірних музичних творів у ГО "ОКУ "Оберіг".

Таким чином, суд зазначає, що Громадська організація "Об'єднання колективного управління "Оберіг" (стара назва Громадська організація "Всеукраїнське об'єднання суб'єктів авторських і суміжних прав "Оберіг") має статус організації колективного управління відповідно до Закону, з огляду на що укладений між організацією та суб'єктом господарювання - ФОП Чистяком І.В. договір про виплату винагороди за публічне виконання творів і опублікованих з комерційною метою фонограм та зафіксованих у них виконань, виключає обставини використання відповідачем спірних творів без дозволу правовласника, тобто виключає сам факт порушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що неправомірне використання творів відповідачем за наявності вищевказаного договору позивачем не доведено.

Водночас, суд вважає, що встановлення факту відсутності у діях відповідача при використанні спірних музичних творів складу цивільного правопорушення, є цілком достатнім для відмови у задоволенні позову ПО "ОКУАСП", поданого в інтересах ТОВ "Ворнер Мьюзік України" до ФОП Чистяка І.В.

При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Крім того, судом враховується позиція, викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду по справі №920/1000/16, у зв'язку з чим суд вважає безпідставним надання оцінки правомочності звернення до суду Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" з позовом, що розглядається, а також наявності у позивача авторських прав на спірні твори, оскільки це буде фактичним вирішенням спору, а відповідні висновки суду можуть бути використані в якості встановлених фактів під час розгляду інших спорів між сторонами, з огляду на зміст укладеного між відповідачем та третьою особою договору, а також процитованих положень статей 48 і 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Водночас, суд вважає за необхідне надати оцінку поданих в процесі розгляду справи сторонами заяв та клопотань.

Як у відзиві ФОП Чистяка І.В., так і в письмових поясненнях третьої особи, останні просили суд визнати подання позову в даній справі зловживанням процесуальними правами та застосувати до ПО "ОКУАСП" та до ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" заходи процесуального примусу, а також постановити ухвалу про стягнення з останніх в дохід державного бюджету штрафу у сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розглянувши вказані вимоги, суд зазначає, що визнання зловживанням процесуальними правами та накладення штрафу на учасника справи відноситься до виключних дискреційних повноважень суду.

Водночас, в даному випадку суд не вбачає підстав, визначених ст. 43 ГПК України, для визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим підстави для стягнення штрафу також відстуні.

Щодо заявлених вимог третьою особою про визнання Ліцензійного договору ВЧ-01112014/02-д та Договору №№АВ-24012014/01 про управління майновими та авторськими правами нікчемними право чинами та визнання їх неналежними, недопустимими, недостовірними доказами; визнання Акту фіксації фактів використання музичних творів № 04/11/2017 від 29.11.2017р., відеозапису (фіксації використання музичних творів за допомогою технічних засобів) від 29.11.2017р., рахунок та товарний чек від 29.11.2017р. неналежними, недопустимими, недостовірними доказами, суд вказує про наступне.

Згідно до ч. 3 ст. 237 ГПК України ухвалюючи рішення у справі, суд за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин.

Отже, в даному випадку вищевказані вимоги могли розглядатись в рамках зустрічного позову, який подано не було, а підстави для застосування ч. 3 ст. 237 ГПК України щодо визнання недійсним повністю або частково пов'язаного з предметом спору правочину відсутні.

Щодо визнання доказів неналежними, недопустимими та нестовірними, суд зазначає про таке.

Згідно ч. 11 ст. 80 ГПК України у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Разом з тим, в даному випадку заяву було подано не особою, яка подала докази, а отже підстави для застосування ч. 11 ст. 80 ГПК України відсутні, при цьому оцінка зазначених вище доказів надана судом при прийнятті рішення в порядку ст. 86 ГПК України.

Також, 11.04.2019р. представником ФОП Чистяка І.В. до суду було подано заяву про дослідження електронних доказів, згідно якої відповідач просив суд дослідити наданий позивачем диск з відеофіксацією.

Як встановлено судом, метою подання вищевказаної заяви відповідачем слугувало намагання останнього довести, що зйомка була проведена приховано.

Водночас, оскільки відповідачем не спростовується сам факт виконання спірного твору у ресторані "Облака", в якому ФОП Чистяк І.В. здійснює господарську діяльність, натомість судом відмовлено у задоволенні позову, у зв`язку відсутністю факту неправомірності такого використання, обставини здійснення відеозйомки не мають вирішального значення для розгляду даної справи.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно до ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: 1) витрати на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктом 2 частини 4 статті 129 ГПК України встановлено, що інші (окрім судового збору) судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Згідно части 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, згідно остаточного розрахунку суми судових витрат відповідача, який надійшов до суду 29.03.2019р. (т.2 а.с.116-117), відповідач просить суд стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 20 000, 00 грн. та поштові витрати, пов'язані з відправленням позивачу адвокатського запиту, а також заяв по суті справи в розмірі 88, 20 грн.

Як вбачається з матеріалів справи (т. 1 а.с.115), 21.01.2019р. між відповідачем - Фізичною особою підприємцем Чистяком Ігорем Володимировичем та адвокатом Шерстюком Петром Петровичем укладено договір про надання правничої допомоги №21/01, згідно п.2 якого адвокат зобов'язався, зокрема, здійснити захист прав відповідача у справі №916/2732/18 в Господарському суді Одеської області.

Гонорар адвоката, компенсація витрат, пов'язаних з виконанням цієї угоди та інші умови врегульовуються сторонами шляхом укладення додаткової угоди (п.4 договору).

Згідно п.2 наявної в матеріалах справи додаткової угоди №1 до вищевказаного договору (т.1 а.с.116), сторони погодили, що гонорар адвоката за захист прав і інтересів відповідача в Господарському суді Одеської області по справі №916/2732/18 складає 20 000, 00 грн.

З наявного в матеріалах справи акту прийому-передачі правничої допомоги вбачається (т.2 а.с.119), що адвокатом Шерстюком Петром Петровичем були виконані послуги з надання правничої допомоги, а саме: представництво інтересів клієнта у Господарському суді Одеської області по справі №916/2732/18, що включає ознайомлення з матеріалами справи, формування та узгодження правової позиції, складання та подання до суду процесуальних документів, участь у судових засіданнях. Загальна вартість послуг складає 20 000, 00 грн.

Водночас, додатковою угодою №2 від 12.02.2019р. до вищевказаного договору сторони визначили, що клієнт сплачує адвокату гонорар за захист прав та інтересів клієнта у справі №916/2732/18 після вступу в законну силу остаточного рішення суду (включаючи апеляційне та касаційне оскарження).

В підтвердження здійснення Шерстюком П.П. адвокатської діяльності, останнім долучено до матеріалів справи копію свідоцтва серії ОД №002715 від 15.07.2015р. про право на заняття адвокатською діяльністю (т. 2 а.с.112).

Частиною 13 статті 129 ГПК України визначено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи (т.2 а.с.43-45), 25.02.2019р. між Адвокатським бюро "Коваленко Катерини" та Громадською організацією "Об'єднання колективного управління "Оберіг" укладено договір №7 про надання правової допомоги.

Згідно п.1.1. договору організація доручила, а адвокатське бюро прийняло на себе зобов'язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, по господарській справі №916/2732/18.

Згідно положень п. п. 4.1, 4.2. договору гонорар адвоката за захист прав організації у справі №916/2732/18 в Господарському суді Одеської області складає 15 000, 00 грн.

Пунктом 4.4. договору сторони визначили, що за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується двома сторонами. В акті вказується обсяг наданої адвокатом правової допомоги і її вартість.

29.03.2019р. адвокатом Коваленко К.О. було подано до суду заяву про розподіл судових витрат третьої особи (т.2 а.с.109-115), згідно якої третя особа просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15 000, 00 грн., витрати, пов'язані із залученням спеціаліста з авторських та суміжних прав в розмірі 10 000, 00 грн., а також поштові витрати на відправлення позивачу пояснень в сумі 51, 20 грн.

В підтвердження надання адвокатом третій особі послуг з правничої допомоги при розгляді справи №916/2732/18, до вищевказаної заяви долучено акт прийому-передачі послуг (т.2 а.с.113).

З вищевказаного акту вбачається, що Адвокатським бюро "Коваленко Катерини" були виконані послуги з надання правової допомоги, а саме представництво інтересів клієнта у Господарському суді Одеської області по справі №916/2732/18, що включає ознайомлення з матеріалами справи, формування та узгодження правової позиції, складання та подання до суду процесуальних документів, безпосередня участь у судових засіданнях. Загальна вартість послуг склала 15 000, 00 грн.

Між тим, у заяві про розподіл судових витрат ГО "ОКУ "Оберіг" просить суд стягнути з позивача витрати, пов'язані із залученням спеціаліста з авторських та суміжних прав в розмірі 10 000, 00 грн.

Необхідність залучення спеціаліста обґрунтовується, зокрема, наявністю великого об'єму нормативних документів з авторського права та суміжних прав, а також у зв'язку з недостатнім часом для надання пояснень та формулювання правової позиції.

Так, до заяви третьою особою долучено Додаткову угоду №1 від 27.02.2019р. до Договору №7 від 25.02.2019р. про правову допомогу (т.2 а.с.112), з п. 2.1. якої вбачається, що з метою належного виконання умов договору та ефективного захисту прав та інтересів клієнта, Адвокатське бюро залучає провідного спеціаліста з авторського права та суміжних прав Чугуєва Андрія Сергійовича шляхом укладення відповідного цивільно-правового договору.

До заяви також долучено Договір про надання послуг від 27.02.2019р. (т.2 а.с.114), а також акт прийому-передачі наданих послуг (т.2 а.с.115), відповідно до якого Адвокатське бюро "Коваленко Катерини" прийняло, а Чугуєв А.С. надав відповідні послуги, а саме аналіз законодавства України з авторського права та суміжних прав, а також правового регулювання діяльності організацій колективного управління, аналіз законодавства Російської Федерації з авторського права та суміжних прав, порівняльний аналіз законодавства України та законодавства Російської Федерації з авторського права та суміжних прав, аналіз міжнародних угод з авторського права та суміжних прав, аналіз судової практики за позовами ПО "ОКУАСП" та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна", системний аналіз законодавства України для визначення об'єкту, на захист яких подано позов у справі №916/2732/18. Винагорода спеціаліста складає 10 000, 00 грн.

Оцінивши витрати відповідача та третьої особи з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який могли би витратити адвокати на підготовку матеріалів як кваліфіковані фахівці, суд, враховуючи, що стягнення витрат в сумі, зазначеної сторонами, може и а, в свою чергу буде ? ? , вважає справедливим стягнути з ПО "ОКУАС", яким було подано позов в інтересах ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна", на користь відповідача 15 000, 00 грн. витрат на правничу допомогу та 59, 20 грн. поштових витрат, а також стягнути з ПО "ОКУАС" на користь третьої особи 10 000, 00 грн. витрат на правничу допомогу та 51, 20 грн. поштових витрат.

Між тим, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених третьою особою витрат в сумі 10 000, 00 грн., пов'язаних із залученням спеціаліста з авторського права та суміжних прав Чугуєва А.С., оскільки, визначений договором перелік послуг щодо аналізу законодавства відноситься до правових питань, з яких адвокат має бути обізнаний, а отже витрати адвоката, які стосуються отримання ним роз'яснень з питань авторського права, не підлягають компенсації за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами", яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" відмовити.

2. Стягнути з Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (02002, м. Києв, вул. Євгена Сверстюка, буд. 23, офіс 916), яка діє в інтересах: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 15 А, прим. 18) на користь Фізичної особи-підприємця Чистяка Ігоря Володимировича (АДРЕСА_1) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 /п'ятнадцять тисяч/ грн. 00 коп. та поштові витрати в сумі 59 /п'ятдесят дев'ять/ грн. 20 коп.

3. Стягнути з Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" (02002, м. Києв, вул. Євгена Сверстюка, буд. 23, офіс 916), яка діє в інтересах: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 15 А, прим. 18) на користь Громадської організації "Об'єднання колективного управління "Оберіг" (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 32) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 /десять тисяч/ грн. та поштові витрати в сумі 51 /п'ятдесят одна/ грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 24 квітня 2019 р.

Суддя Ю.М. Щавинська