ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" травня 2019 р. Справа № 924/153/19

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., при секретарі судового засідання Тлустій У.О., розглянувши матеріали справи в залі судового засідання № 206

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро", с. Ганнопіль Славутського району

про стягнення заборгованості в сумі 4637922,08 грн. з них, 4569000,00 грн. - сума основного боргу, 36552,00 грн. - сума інфляційних втрат, 32370,08 грн. - сума відсотків річних, за договором поворотної фінансової допомоги від 05.11.2018р.

Представники сторін:

позивач: Мєхоношин Д.В. - представник за довіреністю (присутній в підготовчому засіданні 15.04.2019 р.);

відповідач: не з`явився.

Процесуальні дії по справі.

18.02.2019 року на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл", м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" с. Ганнопіль, Славутський район про стягнення заборгованості в сумі 4637922,08 грн. з них, 4569000,00 грн. - сума основного боргу, 36552,00 грн. - сума інфляційних втрат, 32370,08 грн. - сума відсотків річних.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 18.02.2019 року, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Заверусі С.В.

Ухвалою господарського суду від 20.02.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.03.2019р.

12.03.2019 року в підготовчому засіданні судом оголошено перерву до 01.04.2019 року

Ухвалою господарського суду від 01.04.2019р. підготовче засідання у справі 924/153/19 відкладено на 15 квітня 2019 року.

Ухвалою господарського суду від 15 квітня 2019р. судом закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 14 травня 2019р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач звернувся із позовом до суду про стягнення із відповідача заборгованості в сумі 4637922,08 грн. з них, 4569000,00 грн. - сума основного боргу, 36552,00 грн. - сума інфляційних втрат, 32370,08 грн. - сума відсотків річних, за договором поворотної фінансової допомоги від 05.11.2018р., обґрунтовуючи позовні вимоги ст.ст. 525, 530, 625, 629 ЦК України та положеннями договору. В обґрунтування позову посилається також на те, що між ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" ("Позикодавець") і ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" ("Позичальник") було укладено Договір поворотної фінансової допомоги № б/н від 05.11.2018р.

Стверджує, що позикодавцем на виконання умов п.п. 1.1. і 3.1. Договору, було чотирма платежами перераховано на поточний рахунок Позичальника поворотну фінансову допомогу на суму на суму 5140000,00 грн. (платіжними дорученнями № 2418 від 12.11.2018 р. на суму 620000,00 грн.; № 2421 від 13.11.2018 р. на суму 1500000,00 грн., № 2422 від 14.11.2018 р. на суму 1500000,00 грн.; № 2424 від 15.11.2018 р. на суму 1520000.00 грн.).

Позивач наголошує на тому, що ним виконано свої зобов`язання перед відповідачем щодо угодженої суми поворотної фінансової допомоги та виконано Договір у відповідності до погоджених умов, однак, відповідачем кошти в повному обсязі не повернуто у строк до 19.11.2018 р. (тобто, не пізніше 18.11.2018 p.) згідно з умовами договору. Наголошує на тому, що відповідач повернув лише 571000.00 грн. (банківська виписка від 20.11.2018 р. на суму 71000.00 грн., на суму 200000.00 грн., на суму 200 000.00 грн., на суму 100000.00 грн.).

Повноважний представник позивача у судових засіданнях позов підтримав, наполягав на його задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак у відзиві на позов від 13.03.2019р. зазначає, що не визнає позовні вимоги, оскільки договір поворотної фінансової допомоги від 05.11.2018р. відповідач з позивачем не укладав.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

05.11.2018р. між ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" (надалі іменується "позикодавець") в особі генерального директора Антона Вікторовича Яковенко та фінансового директора Забули Романа Олександровича, які діють на підставі Статуту, з одного боку та ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро", (надалі іменується "позичальник") в особі генерального директора Пономаренко Олександра Петровича, який діє на підставі Статуту, з іншого боку, надалі Сторони, уклали Договір поворотної фінансової допомоги. В порядку та на умовах, визначених Договором, позикодавець зобов`язується надати позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу, а останній зобов`язується використати таку допомогу на діяльність передбачену Статутом і повернути її позикодавцю (п.1.1.).

Мета використання поворотної фінансової допомоги позичальником - діяльність передбачена Статутом (п. 2.1.).

Сума поворотної фінансової допомоги становить - 5140000 грн. 00 коп., поворотна фінансова допомога надається в безготівковому порядку. Позичальник зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу повністю в строк до 19 листопада 2018 року. Поворотна фінансова допомога повертається у безготівковій формі на поточний рахунок позикодавця (розділи 3-5 договору).

У випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобов`язання з його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Сторони не несуть, відповідальності за порушення своїх зобов`язань за цим Договором, якщо воно сталося не з їх вини, Сторона вважається невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання. Усі спори, що пов`язані із цим Договором, його укладанням або такі, що виникають в процесі виконання умов цього Договору, вирішуються шляхом переговорів між представниками Сторін. Якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору у порядку, визначеному відповідним чинним в Україні законодавством (розділ 6 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Зміни в Договір можуть бути внесені за взаємною згодою Сторін, що оформляється додатковою угодою до цього Договору. Усі правовідносини, що виникають у зв`язку з виконанням умов цього Договору і не врегульовані ним, регламентуються нормами чинного в Україні законодавства (розділ 7 договору).

Договір підписаний представниками та скріплений печатками сторін.

Позивачем відповідно до платіжних доручень № 2418 від 12.11.2018 р. на суму 620000,00 грн. (банківська виписка від 12.11.2018 р.), № 2421 від 13.11.2018 р. на суму 1500000,00 грн. (банківська виписка від 13.11.2018 р.), № 2422 від 14.11.2018 р. на суму 1500000,00 грн. (банківська виписка від 14.11.2018 р.), № 2424 від 15.11.2018 р. на суму 1520000.00 грн. (банківська виписка від 15.11.2018 р.) перераховано на рахунок відповідача 5140000 грн. із призначенням платежу" поворотна фінансова допомога згідно договору б/н від 05.11.2018р.".

Відповідачем відповідно до банківських виписок від 20.11.2018 р. на суму 71000.00 грн., від 27.11.2018 р. на суму 200000.00 грн., від 30.11.2018 р. на суму 200000.00 грн., від 05.12.2018 р. на суму 100000.00 грн. повернуто позивачу 571000.00 грн.

Оскільки відповідач в порушення договірних зобов`язань у визначений договором строк не повернув позивачу позику, позивач просить суд стягнути з відповідача 4637922,08 грн. з них, 4569000,00 грн. - сума основного боргу, 36552,00 грн. - сума інфляційних втрат, 32370,08 грн. - сума відсотків річних.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

Як убачається із матеріалів справи, господарські правовідносини між сторонами виникли з договору позики від 05.11.2018р. б/н, за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання із перерахунку відповідачу грошових коштів в розмірі 5140000 грн., а відповідач зобов`язався, в свою чергу, повернути вказані кошти відповідно до п. 5.1, п. 5.2 договору до 19.11.2018р.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України на позичальника покладено обов`язок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно зі ст. 629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як убачається з матеріалів справи, позивач на виконання договору позики від 05.11.2018р. відповідно до платіжних доручень № 2418 від 12.11.2018 р. на суму 620000,00 грн. (банківська виписка від 12.11.2018 р.), № 2421 від 13.11.2018 р. на суму 1500000,00 грн. (банківська виписка від 13.11.2018 р.), № 2422 від 14.11.2018 р. на суму 1500000,00 грн. (банківська виписка від 14.11.2018 р.), № 2424 від 15.11.2018 р. на суму 1520000,00 грн. (банківська виписка від 15.11.2018 р.) перераховано на рахунок відповідача 5140000 грн. із призначенням платежу" поворотна фінансова допомога згідно договору б/н від 05.11.2018р.".

Відповідачем відповідно до банківських виписок від 20.11.2018 р. на суму 71000,00 грн., від 27.11.2018 р. на суму 200000,00 грн., від 30.11.2018 р. на суму 200000,00 грн., від 05.12.2018 р. на суму 100000,00 грн.) повернуто позивачу 571000,00 грн.

Проте відповідач свої зобов`язання щодо повернення перерахованої суми у термін, як того вимагає п. 5.1, п. 5.2 договору, не виконав в повному обсязі, чим створив заборгованість перед позивачем у розмірі 4569000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано відповідачу 32370,08 грн. 3% річних за період з 19.11.2018 р. по 11.02.2019р. (у період з 20.11.2018р. по 26.11.2018р. - 2916,41 грн., у період з 27.11.2018р. по 29.11.2018р. - 1200,57 грн., у період з 30.11.2018р. по 04.12.2018р. - 1918,77 грн., у період з 05.12.2018р. по 11.02.2019р. - 25911,86 грн.) та 36552 грн. інфляційних втрат за грудень 2018р.

Суд, здійснивши перевірку поданого позивачем розрахунку в системі "Законодавство", дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховано 3% річних в межах максимально можливого розміру. За таких обставин стягненню з відповідача підлягають 3% річних у розмірі 32370,08 грн.

Під час перерахунку втрат від інфляції судом враховується, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр".

Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. Тому, зважаючи на вищевикладене, здійснивши перевірку поданого позивачем розрахунку в системі "Законодавство", дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховано втрати від інфляції в межах максимально можливого розміру. За таких обставин стягненню з відповідача підлягають 36552 грн. інфляційних втрат.

При цьому, твердження відповідача про те, що договір поворотної фінансової допомоги від 05.11.2018р. відповідач з позивачем не укладав, не підтверджені жодними доказами.

Як вбачається із матеріалів справи 05.11.2018р. між ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" (надалі іменується "позикодавець") в особі генерального директора Антона Вікторовича Яковенко та фінансового директора Забули Романа Олександровича, які діють на підставі Статуту, з одного боку та ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро", (надалі іменується "позичальник") в особі генерального директора Пономаренко Олександра Петровича, який діє на підставі Статуту, з іншого боку, надалі Сторони, уклали Договір поворотної фінансової допомоги. Договір підписано зі сторони ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" - генеральним директором Антоном Вікторовичем Яковенко та фінансовим директором Забулою ОСОБА_1 Олександровичем, зі сторони ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" - генеральним директором Пономаренко Олександром Петровичем. Крім того, судом враховується презумпція правомірності правочину, визначена ст. 204 ЦК України.

Також як убачається з матеріалів справи, сторонами вчинялися дії на виконання договору від 05.11.2018р., зокрема, позивачем відповідно до платіжних доручень перераховано на рахунок відповідача, а відповідачем отримано 5140000 грн. із призначенням платежу "поворотна фінансова допомога згідно договору б/н від 05.11.2018р.". Також відповідачем відповідно до банківських виписок від 20.11.2018 р. на суму 71000,00 грн., від 27.11.2018 р. на суму 200000,00 грн., від 30.11.2018 р. на суму 200000,00 грн., від 05.12.2018 р. на суму 100000,00 грн.) повернуто позивачу 571000,00 грн. із призначенням платежу "повернення фінансової допомоги згідно рахунків".

Враховуючи вищезазначене, в тому числі вчинення дій щодо виконання договору від 05.11.2018р., його подальше схвалення, суд критично оцінює посилання відповідача на не укладення договору сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл", м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" с. Ганнопіль, Славутський район про стягнення 4569000,00 грн. - сума основного боргу, 36552,00 грн. - сума інфляційних втрат, 32370,08 грн. - сума відсотків річних за договором поворотної фінансової допомоги від 05.11.2018р. задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Дніпро" (30030, Хмельницька обл., Славутський район, с. Ганнопіль, вул. Миру, буд.16, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" (03022, м. Київ, вул. Смольна, 9Б, код ЄДРПОУ 38948,00 грн. (чотири мільйона п`ятсот шістдесят дев`ять тисяч гривень 00 коп. ) суми основного боргу, 36552,00 грн. (тридцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дві гривні 00 коп. ) суми інфляційних втрат, 32370,08 грн. (тридцять дві тисячі триста сімдесят гривень 08 коп.) суми відсотків річних, 69568,83 грн. (шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят вісім гривень 83 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1, 2 ст. 256 ГПК України).

Повне судове рішення складено 14.05.2019р.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, (03022, м. Київ, вул. Смольна, 9Б),

3 - відповідачу, (30030, Хмельницька обл., Славутський р-н, с. Ганнопіль, вул. Миру, буд. 16).

Всі рекомендованим з повідомленням.