ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11.05.2019 р.                                                     Справа № 914/865/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В.П., розглянувши матеріали справи

за позовом:

державного підприємства «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта Червоноградська», м. Червоноград,

до відповідача:

товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Енерго-Тандем», м. Червоноград,

про:

стягнення 240383,83 грн (з яких: 190000,00 грн – основний борг, 952,60 грн – три відсотки річних, 11431,23 грн – пеня, 38000,00 грн – 20 відсотків штраф),

визнав подані матеріали недостатніми для відкриття провадження у справі, враховуючи наступне.

Господарський процесуальний кодекс України у статті 164 встановлює низку вимог до позовної заяви та до документів, які додаються до неї. Однак позивач не дотримався деяких з них, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з 1 січня 2019 року для працездатних осіб встановлено прожитковий мінімум на рівні 1921,00 грн.

Отже, оскільки заявлено вимоги майнового характеру на загальну суму 240383,83 грн, позивачу слід сплати судовий збір в розмірі 3605,76 грн, на підтвердження чого надати суду відповідні докази.

Щодо заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору у зв’язку з важким фінансовим становищем та відсутністю коштів на поточних банківських рахунках, суд вказує таке. Положеннями частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення або розстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності підстав, зазначених у ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Наведений перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору є вичерпним, а наведені позивачем доводи ( про важке фінансове становище та відсутність коштів на поточних банківських рахунках) не є підставою для відстрочення сплати судового збору згідно з ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов’язків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв’язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини право на доступ до суду не визнається абсолютним, оскільки можуть існувати правомірні обмеження: справа Наталії Михайленко проти України № 49069/11 від 30.05.2013, справа Плахтєєв та Плахтєєва проти України № 20347/03 від 12.03.2009, справа Мала проти України № 4436/07 від 03.07.2014, справа Стебицький і Комфорт проти України № 10687/02 від 03.02.2011, справа Мусієнко проти України № 26976/06 від 20.01.2011, справа Шульги проти України № 16652/04 від 02.12.2010.

Позивачем в заяві не наведено жодних обґрунтувань щодо наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи які суд міг би відстрочити сплату судового збору. З огляду на викладене, суд відмовляє в задоволенні заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 162, 164, ч. 1 та 2 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити державному підприємству «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта Червоноградська» у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2.          Позовну заяву державного підприємства «Львіввугілля» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта Червоноградська» до товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Енерго-Тандем» про стягнення 240383,83 грн (з яких: 190000,00 грн – основний борг, 952,60 грн – три відсотки річних, 11431,23 грн – пеня, 38000,00 грн – 20 відсотків штраф) – залишити без руху.

3.          Надати позивачу строк у 10 (десять) календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, зазначених у цій ухвалі.

У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набрала законної сили 11.05.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                        Трускавецький В.П.