УХВАЛА

22.04.2019Справа № 910/709/19
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгалузева торговельна компанія" (01133, м. Київ, бул. Л. Українки,21, прим.201, ідентифікаційний код 37701112)

про банкрутство

Суддя: Мандичев Д.В.

при секретареві судового засідання Судаку С.С.

Представники :

ліквідатор -не з'явився

від АТ "Ощадбанк" -Гімарі Р.А., дов. №488711 від 02.01.2019

від ГУ ДФС у м. Києві- не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У провадження Господарського суду м. Києва знаходиться справа №910/709/19 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжгалузева торговельна компанія» про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.01.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгалузева торговельна компанія" (01133, м. Київ, бул. Л. Українки,21, прим.201, ідентифікаційний код 37701112), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, розгляд справи призначено на 06.02.2019.

Постановою Господарського суду м. Києва від 06.02.2019 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжгалузева торговельна компанія" (01133, м. Київ, бул. Л. Українки,21, прим.201, ідентифікаційний код 37701112), відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Бєлову Олену Анатоліївну, підприємницьку діяльність банкрута завершено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 апеляційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві залишено без задоволення, постанову Господарського суду м. Києва від 06.02.2019 у справі №910/709/19-без змін. Матеріали справи №910/709/19 повернуто до Господарського суду м. Києва.

У абз. 5 п. 36.7 роз'яснень, наданих Вищим господарським судом України у Інформаційному листі "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N4212-VI)" від 28.03.2013 N 01-06/606/2013, вказано, що розгляд грошових вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство порушеній на підставі ст. 95 Закону здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону. За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарським судом затверджується реєстр вимог кредиторів.

Відповідно до частини третьої ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

За час перебування матеріалів справи у апеляційній інстанції, до Господарського суду м. Києва надійшли заяви:

- Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з грошовими вимогами до боржника на суму 13 019,61грн.;

- Господарського суду м. Києва надійшла заява Головного управління ДФС у м. Києві з грошовими вимогами до боржника на суму 882 251 095,18грн.

Ухвалами Господарського суду м. Києва від 03.04.2019 та від 18.04.2019 вказані заяви прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.04.2019.

У судовому засіданні, що відбулось 22.04.2019, судом розглянуто кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з грошовими вимогами до боржника на суму 13 019,61грн.

Відповідно до ч.3 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника,який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Так, судом, дослідивши заяву Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з грошовими вимогами до боржника на суму 13 019,61грн. встановлено наступне.

15.01.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» (далі - Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжгалузева торговельна компанія» було укладено договір банківського рахунку від 15.01.2016 р. № 213-173517.

Відповідно до п.1.1. Договору банківського рахунку, відповідно до чинного законодавства України Банк зобов'язався надати клієнту послуги з розрахунково-касового обслуговування, які пов'язані з переказом грошей з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому грошей у готівковій формі, а також здійснення інших операцій передбачених цими Договорами, а клієнт зобов'язався оплачувати вартість таких послуг та надавав Банку право користуватись тимчасово вільними коштами клієнта на власний розсуд.

Згідно з п. 2.1 Договорів Банк протягом трьох банківських днів після надання всіх необхідних документів зобов'язується відкрити клієнту поточні рахунки: № 2227 в гривні, № 2227 в доларах та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування відповідно до умов цього договору, чинного законодавства України, в. т.ч. нормативно правових актів Національного Банку України.

При цьому, п. 2.3 Договорів встановлено, що оплата за послуги, надані Банком клієнту відповідно до переліку операцій з розрахунково-касового обслуговування, здійснюється згідно з Тарифами за послуги установ АТ «Ощадбанк» та ТВБВ № 10026/0204 філії - Головного управління по м. Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» (Додаток №1 до цього договору, який є його невід'ємною складовою частиною), які можуть бути змінені Банком в порядку, визначеному умовами цього договору (далі - Тарифи).

Відповідно до п. 3.1 Договорів вартість послуг Банку визначена в Тарифах у вигляді суми тарифу-вартості послуги.

Пунктом 3.2 договорів визначено, що при настанні термінів оплати вартості наданих Банком послуг з розрахунково-касового обслуговування клієнт доручає Банку здійснювати договірне списання коштів в передбаченому тарифами розмірі, що необхідний для оплати наданих Банком послуг з Рахунку клієнта, а також інших поточних рахунків клієнта, відкритих в АТ «Ощадбанк» або тих, що будуть відкриті протягом строку дії цього договору.

Сплата клієнтом коштів за надані Банком послуги здійснюється одночасно з проведенням операції авансом або не пізніше визначеного числа місяця наступного за звітнім відповідно до Додатку 1.

Відповідно до п.п. 4.1.1. Договорів банк зобов'язується відкрити клієнту рахунок (ки) протягом трьох банківських днів після надання клієнтом необхідних документів згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного Банку України.

При цьому, згідно п.п. 4.2.7. Договорів Банк має право отримувати від клієнта оплату вартості за надані послуги відповідно до Тарифів.

В свою чергу, пунктом 4.3 Договорів встановлено зобов'язання клієнта, в тому

числі:

виконувати умови цього Договору та вимоги чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, (п.п. 4.3.3);

своєчасно поповнювати Рахунок(ки) грошовими коштами, у разі відсутності або недостатності коштів на Рахунку(ах), з метою належного виконання своїх обов'язків за цим Договором щодо сплати на користь Банку вартості наданих ним Послуг, в тому числі з метою забезпечення можливості здійснення Банком права договірного списання коштів у сумі, необхідній для повної оплати Послуг, а також в інших випадках, визначених цим Договором, для реалізації Банком права договірного списання коштів з Рахунку(ів) (п.п.4.3.11);

Щорічно до 15 січня наступного за звітним року підтверджувати в письмовій формі залишок коштів на Рахунку(ах) станом на 1 січня. У випадку неотримання Банком підтвердження залишків коштів на Рахунку(ах) Клієнта протягом зазначеного строку, залишок коштів вважається підтвердженим.

Разом з тим, Додатком №1 до даного договору встановлено Тарифи за послуги Банку.

У відповідності до п. 6.4 Договору за несвоєчасне поповнення Рахунку(ів) відповідно до умов пункту 4.3.11. цього Договору, що призвело до неможливості здійснити договірне списання грошових коштів за надані Банком Послуги, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,2 (нуль цілих дві десятих) відсотка від належної до сплати суми за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 9.1 Договору цей Договір набуває чинності з дати підписання та діє протягом одного календарного року. Дія Договору автоматично продовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із Сторін не попередить в письмовій формі іншу Сторону про припинення його дії не менше ніж за один місяць до закінчення відповідного строку дії Договору.

Отже, за договорами № 213-173547 від 15.01.2016 року виникло зобов'язання:

у Банку - надати клієнту послуги з розрахунково-касового обслуговування;

у клієнта - своєчасно поповнювати рахунок грошовими коштами, сплачувати вартість послуг за користування банківським рахунком.

На виконання умов Договору Банком відкрито клієнту відповідні рахунки.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року № 2121-III зі змінами та доповненнями, банківська діяльність - це залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб.

Згідно з ст. 1066 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування, і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Стаття 1067 ЦК України визначає, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім передбачених законом випадків.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, всупереч вищенаведеному, Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжгалузева торговельна компанія» порушено умови Договорів. Несвоєчасне виконання зобов'язань щодо оплати щомісячного обслуговування Тарифного пакету протягом строку дії договору призвело до виникнення заборгованості.

Відповідно до розрахунку Кредитора, сума простроченої заборгованості за щомісячною платою за обслуговування тарифного пакету "Бізнес+" скаладє 9 589,00грн., яка судом вважється обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, за неналежене виконання умов Договору Кредитором нараховано пеню у розмірі 1 593,26грн. за період з 06.07.2016 по 05.02.2019, інфляційні втрати у розмірі 1 449,37грн. за період з 06.08.2019 по 05.02.2019, 3% річних у розмірі 387,98грн. за період з 06.07.2017 по 05.02.2019.

Згідно із частинами 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 року N 4212-VI) (далі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

За визначенням ст. 1 Закону про банкрутство, кредитор - це юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, у процедурах банкрутства боржника.

У відповіності до ч.1. ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна (ч.2 ст. 19 Закону).

Згідно ч.3 ст. 19 Закону про банкрутство протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Відтак, зважаючи на вищенаведені норми Закону, сума заявлених вимог буде розраховуватись з моменту виникнення (нарахування) зобов'язання до моменту відкриття провадження у справі, тобто по 30.01.2019 включно.

Таким чином, відповідно до розрахунку суду включенню до реєстру вимог кредиторів підлягає пеня у розмірі 1 545,97грн., інфляційні втрати у розмірі 669,61грн., 3% річних у розмірі 141,08грн.

Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи, ПАТ "Державний ощадний банк України" підлягає визнання кредитором Товариства з обмеженою відповдіальністю "Міжгалузева торговельна компанія" на суму 11 945,66грн., з віднесенням до наступних черг задоволення: 10 399,69грн.-вимоги четвретої черги, 1 545,97грн.-вимоги шостої черги задоволення.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, також підлягає внесенню до реєстру вимог кредитором 3842,00грн.-витрати кредитора, понесені при сплаті судового збору за подання кредиторської заяви.

Що стосується заяви Головного управління ДФС у м. Києві з грошовими вимогами до боржника на суму 882 251 095,18грн., то зважаючи, що ліквідатором не подано суду повідомлення щодо розгляду вказаних вимог, а також на те, що заявник у судове засідання не з'явився, суд вважає за необхідне відкласти їх розгляд у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.23,95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 232,234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати кредиторами Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгалузева торговельна компанія":

-Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» на суму 15787,66грн., з яких 3842,00грн.-вимоги першої черги, 10 399,69грн.-вимоги четвертої черги, 1545,97грн.-вимоги шостої черги задоволення;

2. Відкласти розгляд вимог ГУ ДФС у м. Києві на суму 882 251 095,18 у судовому засіданні на 13.05.2019 о 12:45. Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва в залі №5.

3. Відмовити ПАТ «Державний ощадний банк України» у визнанні кредитором на суму 1 073,95грн.

4.Ліквідатору подати суду повідомлення щодо розгляду вимог ГУ ДФС у м. Києві.

5. Копію ухвали направити кредитору, ліквідатору та ГУ ДФС у м. Києві.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 25.04.2019р.

Суддя Мандичев Д.В.