ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2019 р. м. Київ Справа № 911/5057/15

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/5057/15

за позовом Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю

«Інтермаш», м. Київ

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості

«Укрспирт», м. Бровари

про стягнення 1 205 098,00 грн.

представники:

від позивача: Рудаков В.К., директор, наказ № 18 від 18.10.2005;

Чорнобай О.В., адвокат, довіреність від 03.02.2019;

від відповідача: Дяченко О.Г., адвокат, ордер серії ПТ № 052761 від 01.02.2019

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю «Інтермаш» (надалі -позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (надалі-відповідач) про стягнення 1 205 098,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що між позивачем та Державним підприємством «Червонослобідський спиртовий завод», яке реорганізовано шляхом приєднання до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», укладений Ліцензійний договір № 038-2007 від 26.06.2007, згідно з умовами якого позивач взяв на себе обов`язок надавати відповідачу невиключну ліцензію на використання винаходів, що охороняються патентами, а також зв`язані між ними «ноу-хау», які забезпечують придатність винаходів до промислового використання, однак відповідач в порушення умов договору не виконує взяті на себе зобов`язання, в частині сплати роялті, проте продовжує користуватись винаходами позивача, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 1 205 098,00 грн.

Ухвалою суду від 26.11.2015 порушено провадження у справі № 911/5057/15 (суддя Третьякова О.О.) та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 12.01.2016.

11.01.2016 через канцелярію суду позивачем надані документи, витребувані судом та заява від 11.01.2016, в якій позивач зменшуючи розмір позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача 682 560,00 грн. заборгованості.

11.01.2016 через канцелярію суду відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні. В обґрунтування свого відзиву, відповідач посилається на те, що зазначений договір був укладений між позивачем та Державним підприємством «Червонослобідський спиртовий завод», відповідач не є правонаступником за Ліцензійним договором № 038-2007 від 26.06.2007, а заборгованість, яка на думку позивача існує за відповідачем, не підтверджується жодними належними доказами у справі, а зазначена заборгованість розрахована позивачем з урахуванням прогнозованого обсягу виробленої продукції та є лише припущенням позивача.

Крім того, відповідач звертає увагу суду, на те, що згідно п. 6.1 Ліцензійного договору, підписаний між ліцензіатом та ліцензіаром акт є підставою для взаєморозрахунків між сторонами, однак, як стверджує відповідач, жодних актів між позивачем та відповідачем підписано не було, а отже підстави для сплати роялті у відповідача відсутні.

Заперечуючи проти позову, відповідач також посилається на сплив строку позовної давності щодо вимог заявлених позивачем до 19.11.2012, а також на те, що згідно з Державним реєстром патентів України на винаходи, патенти № 35246, № 35247, № 55157 втратили свою чинність з 09.09.2007, а отже і ліцензійний договір також втратив свою чинність.

В судовому засіданні 12.01.2016 судом оголошено перерву до 27.01.2016, а строк вирішення спору у справі № 911/5057/15, на підставі ухвали суду від 12.01.2016, продовжено.

27.01.2016 через канцелярію суду позивачем надані письмові пояснення на відзив позивача, в яких останній зазначає, що відповідно до наказу Міністерства аграрної політики України № 498 від 17.08.2010 реорганізовано Державне підприємство спиртової промисловості «Червонослобідський спиртовий завод» шляхом приєднання до ДП «Укрспирт» та створено на базі майна реорганізованих державних підприємств відокремлені підрозділи без права юридичної особи. Також, позивачем було зазначено, що у відкритих джерелах інформації в мережі Інтернет зазначені обсяги виробництва відповідачем спирту у попередні роки, що для прикладу, в 2000 році становили - 637,8 тис. декалітрів, у 2008 - 953,4 тис. декалітрів, що для позивача є підставою для наявної у відповідача заборгованості у зазначеному розмірі, згідно з уточненими позовними вимогами, враховуючи вимоги, строк позовної давності за якими сплив.

Крім того, позивачем зазначено, що патенти № 35246 та № 35247 від 16.06.2003 є діючими, оскільки їх чинність підтримана власниками патенту до 09.09.2016 та підтримується щорічно, а патент на винахід за № 55157 від 15.02.2006 згідно з рішенням власників патенту виведено з предмету ліцензійного договору, оскільки технічні рішення за таким патентом перестали бути актуальними, хоча його чинність підтримувалась до 09.07.2012.

27.01.2016 через канцелярію суду відповідачем надані письмові пояснення, згідно з якими останній зазначає, що не виконання умов договору, а саме п. 6.1 щодо своєчасного надання акту, може розглядатись ліцензіаром, як припинення використання об`єкту права інтелектуальної власності за ліцензійною угодою, а як наслідок і припинення Ліцензійного договору № 038-2007 від 26.06.2007.

Окрім того, відповідач звертає увагу, що в акті від 25.12.2013 передачі майна, землі, прав та обов`язків з балансу, затвердженого заступником міністра аграрної політики, з балансу ДП «Червонослобідський спиртовий завод» на баланс ДП «Укрспирт» не відображено передачу прав та обов`язків за Ліцензійним договором № 038-2007 від 26.06.2007, а отже у відповідача не має підстав виконувати зобов`язання за цим договором.

В судовому засіданні 27.01.2016 судом, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 04.02.2016, проте у зв`язку з хворобою судді Третьякової О.О., розгляд справи, призначений на 04.02.2016 не відбувся, про що судом винесено ухвалу від 15.02.2016, а розгляд справи призначено на 02.03.2016.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та ухвали суду від 01.03.2016, справу № 911/5057/15 прийнято до провадження суддею Христенко О.О.

Присутніми в судовому засіданні 02.03.2016 представниками позивача надані суду клопотання про виклик в судове засідання генерального директора та головного бухгалтера ДП «Укрспирт» для дачі додаткових пояснень щодо переданого зобов`язання по сплаті боргу позивачу, в сумі 67 498,00 грн., згідно з актом № 3 від 04.01.2011, та передачі прав і обов`язків за ліцензійним договором до ДП «Укрспирт»; клопотання про витребування додаткових доказів у справі, а також клопотання про призначення судової експертизи в сфері інтелектуальної власності.

Присутнім в судовому засіданні представником відповідача надана суду заява від 04.02.2016 про призначення у справі судової почеркознавчої та технічної експертиз.

В судовому засіданні 02.03.2016 судом оголошено перерву до 21.03.2016.

В судовому засіданні 21.03.2016 представником позивача подано повторне клопотання про призначення судової експертизи в сфері інтелектуальної власності для визначення питань пов`язаних з використанням об`єкту права інтелектуальної власності за Ліцензійним договором № 038-2007 від 26.06.2007. Обґрунтовуючи своє клопотання позивач посилається на те, що за твердженням відповідача використання об`єкту права інтелектуальної власності за Ліцензійним договором № 038-2007 від 26.06.2007 припинилось, проте факти які б свідчили про невикористання відповідачем технології, захищеної патентами та «ноу-хау» до них та належать позивачу, відсутні.

Також в своєму клопотанні позивач пропонує доручити проведення визначеної експертизи атестованому судовому експерту Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Академії правових наук України Петренку Сергію Анатолійовичу .

В судовому засіданні 21.03.2016 судом оголошено перерву до 30.03.2016.

25.03.2016 через канцелярію суду відповідачем надана заява від 04.02.2016, в якій останній заперечує проти клопотання позивача про призначення судової експертизи в сфері інтелектуальної власності, в частині проведення визначеної експертизи конкретним експертом Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Академії правових наук України Петренко Сергієм Анатолійовичем та запропоновано доручити проведення такої експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні 30.03.2016 представником позивача надані додаткові письмові пояснення в обґрунтування клопотання про призначення судової експертизи в сфері інтелектуальної власності та відповідні докази до них.

Ухвалою суду від 30.03.2016 задоволено частково клопотання Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермаш» про призначення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності у справі № 911/5057/15; призначено у справі № 911/5057/15 судову експертизу об`єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково-дослідному інституту інтелектуальної власності Академії правових наук України.

29.08.2017 через канцелярію господарського суду Науково-дослідним інститутом інтелектуальної власності Академії правових наук України було повернуто матеріали справи № 911/5057/15 разом з висновком експерта № 1098 від 17.08.2017.

Ухвалою суду від 11.09.2017 поновлено провадження у справі № 911/5057/15, розгляд справи призначений в судовому засіданні на 18.10.2017.

17.10.2018 через канцелярію суду відповідачем надані додаткові пояснення, в яких останній вказує на неправомірність висновку експертної установи, оскільки при її проведенні судовим експертом не було безпосередньо досліджено самого процесу виробництва спиртових бражок.

Ухвалою суду від 18.10.2017 відкладений розгляд справи на 08.11.2017.

В судових засіданнях 08.11.2018 та 29.11.2017 представником позивача надане клопотання про витребування додаткових доказів у справі.

Ухвалами суду від 08.11.2017 та 29.11.2017 розгляд справи відкладався, з метою витребування у відповідача, Броварської об`єднаної Державної інспекції головного управління ДФС у Київській області та Головного управління ДФС у Київській області додаткових доказів у справі.

Ухвалою суду від 13.12.2017 розгляд справи відкладений на 10.01.2018.

15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким Господарський процесуальний кодексу України викладено у новій редакції.

Пунктом 9 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у редакції, яка діє з 15.12.2017 передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судовому засіданні 10.01.2018 представником позивача надане суду клопотання про витребування додаткових доказів у справі та заява про збільшення розміру позовних вимог, за якою позивач просить суд стягнути з відповідача 1 530 624,00 грн.

Ухвалою суду від 10.01.2018 розгляд справи призначений в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 31.01.2018.

26.01.2018 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову та просить суд відмовити в його задоволенні. Заперечуючи проти позову, відповідач вказує, що Ліцензійний договір № 038-2007 від 26.06.2007 укладений між НВ ТОВ «Інтермаш» та ДП «Червонослобідський спиртовий завод» і відповідач не має жодного відношення до укладення вказаного договору і, що відповідач не є правонаступником за Ліцензійним договором № 038-2007 від 26.06.2007, про що свідчить передавальний акт майна, землі, прав та обов`язків. Поміж іншого, відповідач вказує на порушення позивачем строків позовної давності, заявлених до вимог до 19.11.2012. Відповідачем також зазначено про те, що підставою сплати роялті є підписання між сторонами акту про обсяг реалізованої продукції за ліцензією, проте якого між сторонами підписано не було. Відповідач вказував про втрату чинності патентів № 35246, № 35247, № 55157, у зв`язку з чим Ліцензійний договір № 038-2007 від 26.06.2007 також втратив свою чинність. Разом з тим, відповідач стверджує, що Червонослобідське МПД ДП «Укрспирт» використовує свою технологію, яка відмінна від технологій процесу, який захищений патентами № 35246 та № 35247. Так, відповідач стверджує, що Червонослобідське МПД ДП «Укрспирт» здійснює виробництво спирту етилового ректифікованого на підставі Технологічної інструкції з виробництва спирту етилового ректифікованого на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт», розробленої старшим технологом ОСОБА_7, погодженої заступником керівника з технічних питань ОСОБА_9 та затвердженої 15.02.2011 керівником Червонослобідського МПД ДП «Укрспирт» Артюховим В.Я. (копію зазначеної Технологічної інструкції додано до відзиву від 25.01.2018 (вх. № суду 1763/18 від 26.01.2018).

26.01.2018 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про призначення почеркознавчої та технічної експертиз, мотивуючи це тим, що надана позивачем додаткова угода від 22.01.2010 до Ліцензійного договору № 038-2007 від 26.06.2007 про надання дозволу на використання винаходів та НОУ-ХАУ підписана неуповноваженою на вчинення таких дій особою з боку відповідача.

Позивачем надане заперечення від 26.01.2018 (вх. № суду 1848/18 від 26.01.2018) на заяву відповідача про призначення у справі № 911/5057/15 почеркознавчої та технічної експертиз, за якою позивач стверджує, що дослідження додаткової угоди та встановлення належності підпису не матиме реальних правових наслідків та суттєвого значення для вирішення даної справи.

Суд відхиляє клопотання відповідача про призначення почеркознавчої та технічної експертизи підпису, яким засвідчено додаткову угоду до Договору від 22.01.2010, відповідно до якої із предмету Договору було виключено патент № 55157 та НОУ-ХАУ до нього, оскільки факт добровільної відмови від використання одного з елементів технології, а саме вказаного патенту на НОУ-ХАУ до нього, не виключає застосування даної технології та дії Ліцензійного договору.

29.01.2018 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання від 25.01.2018 (вх. № суду 1764/18 від 29.01.2018) про призначення у справі № 911/5057/15 експертизи об`єктів інтелектуальної власності. Необхідність проведення експертизи відповідач обґрунтовує тим, що при проведенні експертизи, призначеної ухвалою суду від 30.03.2016, експертом не було безпосередньо досліджено самого процесу виробництва спиртових бражок.

Ухвалою суду від 31.01.2018 відкладене підготовче засідання на 14.02.2018.

09.02.2018 через канцелярію суду від позивача надійшли заперечення від 09.02.2018 (вх. № суду 2850/18 від 09.02.2018) на клопотання відповідача про призначення повторної експертизи об`єктів інтелектуальної власності.

Ухвалою суду від 14.02.2018 відкладено підготовче засідання на 12.03.2018.

Через канцелярію суду (вх. № 4866/18 від 12.03.2018) відповідач надав клопотання від 12.03.2018 про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, а саме висновку судового експерта Андрєєвої Альони Вікторівни (свідоцтво НОМЕР_1 від 15.12.2017, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) № 01-03/2018 від 07.03.2018 об`єктів інтелектуальної власності за господарською справою № 911/5057/15, яким встановлено, що у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідським МПД ДП «Укрспирт», яке здійснюється відповідно до «Технологічної інструкції з виробництва спирту етилового ректифікованого на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт», затвердженої 15.02.2011, не використовується кожна ознака винаходу за патентом України № 35246, що включена в незалежний пункт формули, або ознака еквівалентна їм; у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідським МПД ДП «Укрспирт», яке здійснюється відповідно до «Технологічної інструкції з виробництва спирту етилового ректифікованого на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт», затвердженої 15.02.2011, не використовується кожна ознака винаходу за патентом України № 35247, що включена в незалежний пункт формули, або ознака еквівалентна їм.

Ухвалою суду від 12.03.2018 підготовче засідання відкладено на 28.03.2018, викликано в судове засідання судового експерта Андрєєву А.В.

28.03.2018 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява від 27.03.2018 (вх. № суду 6153/18 від 28.03.2018) про долучення додаткових доказів у справі.

Ухвалою суду від 28.03.2018 підготовче засідання відкладено на 11.04.2018.

11.04.2018 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання від 11.04.2018 (вх. № 7086/18 від 11.04.2018) про долучення додаткових доказів у справі, а саме висновку судового експерта Оцалюка Валентина Михайловича (свідоцтво НОМЕР_2 від 10.02.2017, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) (за участю спеціаліста ОСОБА_2) № 04-ОВМ/18 від 10.04.2018 за результатами проведення експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності, яким встановлено, що у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт», який описаний в «Технологічній інструкції з виробництва спирту етилового ректифікованого на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт» затвердженій 15.02.2011 використана кожна ознака винаходу за патентом України № 35246, що включена в незалежний пункт формули, або ознака еквівалентна їм; у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт», який описаний в «Технологічній інструкції з виробництва спирту етилового ректифікованого на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт» затвердженій 15.02.2011 використана кожна ознака винаходу за патентом України № 35247, що включена в незалежний пункт формули, або ознака еквівалентна їм.

Також позивачем через канцелярію суду подано клопотання від 11.04.2018 (вх. № суду 7084/18 від 11.04.2018) про призначення додаткової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, оскільки, як стверджує позивач, висновок експерта № 1098 від 17.08.2018 може розцінюватись як неповний, оскільки при проведенні експертизи не було взято до уваги Технологічну інструкцію з виробництва спирту етилового ректифікованого на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт» від 15.02.2011. Проведення додаткової експертизи позивач просить доручити атестованому судовому експерту Дорошенко Олександру Федоровичу.

В судовому засіданні 11.04.2018 судом оголошено перерву в підготовчому засіданні до 23.04.2018.

20.04.2018 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання від 20.04.2018 (вх. № суду 7876/18 від 20.04.2018) про призначення повторної судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручити Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності (01133, м. Київ, бульвар Лесі України, 26, оф. 501).

Поміж іншого, відповідачем через канцелярію суду надано письмові заперечення від 20.04.2018 (вх. № суду 7877/18 від 20.04.2018) на клопотання позивача про призначення саме додаткової експертизи та доручення проведення експертного дослідження саме судовому експерту Дорошенко О.Ф., оскільки в матеріалах справи вже наявні висновки експерта Дорошенко О.Ф. дослідження об`єктів інтелектуальної власності № 353 від 16.08.2011 та № 1098 від 17.08.2017, з метою наявних обґрунтованих сумнівів у відповідача в неупередженості саме судового експерта Дорошенка О.Ф.

Разом з тим 20.04.2018 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява від 20.04.2018 (вх. № суду 7885/18 від 20.04.2018) про відвід спеціаліста ОСОБА_2, який приймав участь у проведенні експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності, зробленого судовим експертом Оцалюк В.М., яке оформлено висновком експерта № 04-ОВМ/18 від 10.04.2018, оскільки, як зазначено відповідачем ОСОБА_2 є підлеглим та перебуває в прямій службовій залежності від представника позивача Шияна Петра Леонідовича.

В судовому засіданні 23.04.2018 судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 07.05.2018.

Через канцелярію суду (вх. № 8729/18 від 07.05.2018) відповідач надав заяву від 07.05.2018 про долучення до матеріалів справи відомостей щодо наукової діяльності кафедри біотехнології продуктів бродіння і виробництва НУХТ.

В судовому засіданні 07.05.2018 представником позивача надані письмові заперечення на заяву про відвід спеціаліста ОСОБА_2 та про призначення повторної експертизи. Так, позивач вказує на помилковий висновок відповідача про нібито службову залежність ОСОБА_2 від Шияна П.Л. та звертає увагу на те, що учасниками справи № 911/5057/15 є зокрема, юридичні особи - Наукове-виробниче ТОВ «Інтермаш» та ДП «Укрспит», з якими ОСОБА_2 ніколи не перебував у службових відносинах.

Розглянувши в судовому засіданні 07.05.2015 заяву відповідача про відвід спеціаліста ОСОБА_2, який приймав участь у проведенні експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності, зробленого судовим експертом Оцалюк В.М., яке оформлено висновком експерта № 04-ОВМ/18 від 10.04.2018, суд відхиляє її як необґрунтовану та не доведену доказами.

Ухвалою суду від 07.05.2018 зупинено провадження у справі № 911/5057/15; призначено у справі № 911/5057/15 повторну судову експертизу об`єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності.

11.12.2018 через канцелярію господарського суду Київської області Науково-дослідним центром судових експертиз з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України було повернуто матеріали справи № 911/5057/15 разом з висновком експерта № 170/18 від 04.12.2018.

Ухвалою суду від 20.12.2018 поновлено провадження у справі № 911/5057/15, підготовче засідання у справі призначено на 16.01.2019.

Ухвалою суду від 16.01.2019 підготовче засідання у справі № 911/5057/15 відкладене на 13.02.2019.

12.02.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (вх. № 2843/19 від 12.02.2019), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 2 234 271,46 грн. заборгованості за ліцензійним договором.

Ухвалою суду від 13.02.2019 закрито підготовче провадження у справі № 911/5057/15, розгляд справи по суті призначений на 06.03.2019.

В судовому засіданні 06.03.2019 судом оголошено перерву до 03.04.2019.

В судовому засіданні 03.04.2019 представники позивача підтримані позовні вимоги з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог; представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

26.06.2007 між Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю «Інтермаш» («ліцензіар», надалі - позивач) та Державним підприємством «Червонослобідський спиртовий завод» («ліцензіат») укладений Ліцензійний договір № 038-2007 про надання на використання винаходів та НОУ-ХАУ до них, відповідно до умов п. 2.1 якого ліцензіар надає ліцензіату на строк дії даного договору і за оплату виплачену ліцензіатом, невиключну ліцензію на використання винаходів, що охороняються патентами, а також зв`язані з ними «ноу-хау», які забезпечують придатність винаходів до промислового використання.

Відповідно до п. 1.1 договору винаходами вважаються: «Спосіб одержання спиртових бражок із крохмалевмісної сировини», на який видано Патент України № 35246 від 09.09.1999; «Спосіб одержання спиртових бражок із крохмалевмісної сировини», на який видано Патент України № 35247 від 09.09.1999; «Спосіб підготовки крохмалевмісної сировини до зброджування», на який виданий Патент України № 55157 від 28.08.2002. Власником патентів є НВ ТОВ «Інтермаш».

Пунктом 2.1.1 договору визначено, що ліцензіар передає ліцензіату технологічну інструкцію виробництва спиртових бражок при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів для умов ДП «Червонослобідський спиртовий завод» ТІ 4-2003-НТР,

- ноу-хау до Патентів України на винахід №№ 35246, 35247 «Підготовка крохмалевмісної сировини до термоферментативної обробки термостабільними ферментними препаратами селективної дії до декстринів та олігоцукрів з отриманням розрідженого сусла;

- ноу-хау до Патенту України на винахід № 55157 від 28.02.2002 «Гідроліз розрідженого сусла з зернової сировини ферментними препаратами селективної дії до зброджуваних цукрів і здійснення процесу дріжджогенерування та спиртового бродіння».

Ліцензіат надає ліцензіару право використовувати винахід та ноу-хау (виробляти продукцію) тільки на підприємстві ліцензіата; реалізовувати продукцію без обмежень на території країни; використовувати винахід та ноу-хау з дати укладення цього договору і на термін його дії (п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору ліцензійні платежі виплачуються в формі роялті, розмір і порядок оплати яких визначаються додатковим погодженням сторін, які додаються до цього договору.

Згідно п. 6.1 договору ліцензіат обов`язується протягом 10 днів після закінчення звітного періоду надати ліцензіару акт про використання об`єкту права інтелектуальної власності за узгодженою формою (додаток до ліцензійного договору), в якому вказується обсяг реалізованої продукції за ліцензією та сума платежів роялті. Підписаний ліцензіатом та ліцензіаром акт є підставою для взаєморозрахунків між ними.

Ненадання або несвоєчасне надання акту з боку ліцензіата розглядається ліцензіаром, як припинення використання об`єкту права інтелектуальної власності за ліцензійною угодою.

Відповідно до розділу 9 договору цей договір є чинним з дати його підписання на строк дії патентів.

Додатком № 1 до ліцензійного договору є підписаний ліцензіаром та ліцензіатом Протокол № 1 від 26.06.2007 про розміри ліцензійних платежів, відповідно до якого розмір роялті встановлюється в залежності від економічного ефекту (додаткового прибутку, отриманого при використанні корисної моделі і винаходів та пов`язаних з ними ноу-хау) і сплачується з 26.06.2007.

Додатковий прибуток розраховується за кожний звітний період, один екземпляр розрахунку надсилається ліцензіару.

Ліцензіат сплачує ліцензіару у вигляді роялті частину прибутку за ліцензійним договором в розмірі 0,316 грн. за 1 декалітр реалізованої в звітному періоді продукції.

Друга частина прибутку за даним ліцензійним договором залишається у ліцензіата, як додатковий прибуток підприємства.

Зміна розміру платежів роялті здійснюється за письмовою згодою сторін і визначається в окремих протоколах, які є невід`ємною частиною цього договору.

Між позивачем та ДП «Червонослобідський спиртовий завод» підписано акт № 1 від 26.06.2007, яким згідно ліцензійного договору № 038-2007 від 26.06.2007 позивач передав, а ДП «Червонослобідський спиртовий завод» прийняв об`єкт права інтелектуальної власності у складі: технологічна інструкція виробництва спиртових бражок при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів для умов ДП «Червонослобідський спиртовий завод» ТІ 4-2003-НТР; Ноу-хау до Патентів України на винахід №№ 35246, 35247 «Підготовка крохмалевмісної сировини до термоферментативної обробки термостабільними ферментними препаратами селективної дії до декстринів та олігоцукрів з отриманням розрідженого сусла»; ноу-хау до Патенту України на винахід № 55157 від 28.08.2002 «Гідроліз розрідженого сусла з зернової сировини ферментними препаратами селективної дії до зброджуваних цукрів і здійснення процесу дріжджогенерування та спиртового бродіння».

Як зазначено вище за ліцензійним договором фактично була передана енергозберігаюча технологія (низькотемпературна схема розварювання із застосуванням концентрованих ферментів), яка дозволяє за менших енергетичних витрат отримувати продукцію. Дана технологія охоронялась трьома патентами на винахід № 35246 та № 35247 від 16.06.2003, № 55157 від 15.02.2006.

Відповідно до виписок з Державного реєстру патентів України на винаходи № 715 та № 716 від 19.01.2016, патенти на винаходи № 35246 та № 35247 від 16.06.2003 є діючими, їх чинність підтримана власником патенту до 09.09.2016.

Чинність патенту на винахід № 55157 від 15.02.2006 підтримувалась до 09.07.2012, що підтверджується випискою № 717 від 19.01.2016 з Державного реєстру патентів України на винаходи. В подальшому власником патенту № 55157 від 15.02.2006 було прийнято рішення про припинення дії патенту.

У зв`язку з цим між ліцензіаром та ліцензіатом було укладено Додаткову угоду від 22.01.2010 до ліцензійного договору № 038-2007 від 26.06.2007 про надання дозволу на використання винаходів та ноу-хау до них, відповідно до якої п. 1.1 розділу 1 «Визначення термінів» ліцензійного договору викладено в наступній редакції: Винахід - «Спосіб одержання спиртових бражок із крохмалевмісної сировини», на який видано Патент України № 35246 від 09.09.1999 і власником якого є НВ ТОВ «Інтермаш»; Винахід - «Спосіб одержання спиртових бражок із крохмалевмісної сировини», на який видано Патент України № 35247 від 09.09.1999 і власником якого є НВ ТОВ «Інтермаш». В п. 2.1.1 розділу 2 «Предмет договору» ліцензійного договору виключено останній абзац.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (надалі - відповідач) заборгованості по сплаті ліцензійних платежів на підставі Ліцензійного договору № 038-2007 від 26.06.2007, укладеного між позивачем та Державним підприємством «Червонослобідський спиртовий завод», оскільки позивач вважає, що відповідач є правонаступником реорганізованого ДП «Червонослобідський спиртовий завод».

Відповідач заперечує проти того, що він є правонаступником щодо виконання зобов`язань за ліцензійним договором, оскільки заступником міністра аграрної політики та продовольства України 25.12.2013 затверджено передавальний акт майна, землі та обов`язків з балансу ДП «Червонослобідський спиртовий завод» на баланс ДП «Укрспирт», в якому серед переданих прав та обов`язків відсутній ліцензійний договір № 038-2007 від 26.06.2007.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості» від 28.07.2010 № 672 ліквідовано Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт"). Утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості здійснювати на базі майна Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт"), державних підприємств і об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, зазначених в абзаці третьому цього пункту, з віднесенням Підприємства до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства. Здійснити реорганізацію державних підприємств і об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства, згідно з додатками 1 і 2 шляхом приєднання до Державного підприємства "Укрспирт" та шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція, і передачі такого майна до Державного підприємства "Укрспирт".

Установлено, що Державне підприємство "Укрспирт" є правонаступником Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн "Укрспирт").

Додатком 1 до вказаної постанови Кабінету Міністрів України віл 28.07.2010 № 672 є перелік державних підприємств і об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства і підлягають реорганізації шляхом приєднання до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, в якому зазначене Державне підприємство «Червонослобідський спиртовий завод».

Наказом Міністерства аграрної політики України "Про реорганізацію державних підприємств спиртової промисловості "Червонослобідський спиртовий завод", "Вузлівський спиртовий завод", "Сторонибабський спиртовий завод", "Борокський спиртовий завод"" від 17.08.2010 № 498 вирішено реорганізувати державні підприємства, в тому числі "Червонослобідський спиртовий завод" (, Київська обл., Макарівський район, с. Червона Слобода, вул. Заводська, 3) шляхом приєднання до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" () та створити на базі майна реорганізованих державних підприємств відокремлені підрозділи (філії) без прав юридичної особи.

Визначено ДП "Укрспирт" правонаступником майнових прав і обов`язків реорганізованих державних підприємств, в тому числі "Червонослобідського спиртового заводу".

Згідно ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Заступником Міністра аграрної політики та продовольства України 25.12.2013 затверджено передавальний акт майна, землі, прав та обов`язків з балансу ДП «Червонослобідський спиртовий завод» на баланс ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», відповідно до якого ДП «Червонослобідський спиртовий завод» передало, а ДП «Укрспирт» прийняло на свій баланс майно, земельні ділянки, права та зобов`язання згідно з додатками (акти приймання-передачі).

В акті № 3 від 04.01.2011 зазначено, що ДП «Червонослобідський спиртовий завод» передає з балансу, а ДП «Укрспирт» приймає на баланс такі товарно-матеріальні цінності, кошти, інші активи, власний капітал, зобов`язання, інші пасиви (а саме розрахунки з постачальниками), розрахунки з вітчизняними поставщиками ТОВ НВТ «Інтермаш» низькотемператур. заборгованість в сумі 67 498,00 грн.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація про те, що 10.01.2014 здійснено державну реєстрацію припинення юридичної особи - ДП «Червонослобідський спиртовий завод» (), правонаступником зазначено ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» ().

Доказів того, що відповідач, як правонаступник прав та обов`язків ДП «Червонослобідський спиртовий завод», звертався до позивача з пропозицією розірвати ліцензійний договір до суду не надано.

11 січня 2011 року позивач звертався до ДП «Червонослобідський спиртовий завод» з вимогою вих. № 11/0031 про наявність та сплату заборгованості за ліцензійним договором станом на 31.12.2010 в сумі 67 498,00 грн.

ДП «Червонослобідський спиртовий завод» надав відповідь вих. № 7 від 09.02.2011 (копія наявна в матеріалах справи), в якій зазначив, що вказана заборгованість в сумі 67 498,00 грн. відповідно до передавального акту № 3 від 04.01.2011 передана на баланс правонаступника - ДП «Укрспирт».

Разом із позовною заявою позивач надав заяву про визнання причини пропущення строку звернення до суду поважною та його відновлення, яку обґрунтував тим, що через проведення процесу перепідпорядкування та постійної зміни керівництва, неможливо було визначити відповідальних осіб за ліцензійним договором.

У своєму відзиві вих. № 01-4-2/12 від 11.01.2016 (вх. № 326/16 від 11.01.2016) відповідач зазначив про застосування строків позовної давності до вимог позивача, що виникли до 19.11.2012 року та просить відмовити у задоволенні цих вимог у повному обсязі.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Тобто, про наявність заборгованості за ліцензійним договором, яка виникла станом на 31.12.2010 в сумі 67 498,00 грн. позивачу було відомо ще в лютому 2011 року.

Позовну заяву про стягнення з ДП «Укрспирт» заборгованості за ліцензійним договором, в тому числі й в сумі 67 498,00 грн., позивач направив до суду 19.11.2015, що підтверджується відбитком підприємства зв`язку на конверті (отримано позовну заву судом 23.11.2015, що підтверджується штампом канцелярії суду на першому аркуші позовної заяви), тобто, з пропуском трирічного строку позовної давності. Обставини, на які позивач посилається в заяві про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та його відновлення, судом не приймаються, оскільки у відповіді вих. № 7 від 09.02.2011 ДП «Червонослобідський спиртовий завод» повідомило позивача про передачу вказаної заборгованості за ліцензійним договором саме відповідачу, який є правонаступником ДП «Червонслобідський спиртовий завод».

Враховуючи вищевикладене суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 67 498,00 грн. заборгованості за ліцензійним договором, у зв`язку із спливом строку позовної давності, про застосування якого заявив відповідач.

Відповідач у своїх відзивах на позовну заяву зазначав, що ним при виробництві продукції не використовується технологія, яка захищена патентами на винахід № 35246 та № 35247, власниками яких є позивач.

Ухвалою суду від 30.03.2016 у справі № 911/5057/15 задоволено частково клопотання позивача, призначено у справі судову експертизу об`єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково-дослідному інституту інтелектуальної власності Академії правових наук України. На вирішення експерта винесено наступні питання: - чи використовується у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів кожна ознака винаходу, що включена до незалежного пункту формули за патентом України № 35246 або ознака еквівалентна їй; - чи використовується у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів кожна ознака винаходу, що включена до незалежного пункту формули за патентом України № 35247 або ознака еквівалентна їй; - чи використовується у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів НОУ-ХАУ «Підготовка крохмалевмісної сировини до термоферментативної обробки термостабільними ферментними препаратами селективної дії до декстринів та олігоцукрів з отриманням розрідженого сусла» до патентів України на винаходи № 35246 та № 35247.

29 серпня 2017 року через канцелярію суду надійшов висновок № 1098 судового експерта Дорошенка Олександра Федоровича (свідоцтво НОМЕР_3, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України від 28.11.2008), наданий на виконання ухвали суду від 30.03.2016.

У вказаному висновку експерт зазначив: по першому питанню, що в процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів використовується кожна ознака, включена в незалежний пункт формули винаходу за патентом України № 35246, або ознака еквівалентна їй; по другому питанню, що в процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів використовується кожна ознака, включена в незалежний пункт формули винаходу за патентом України № 35247, або ознака еквівалентна їй; по третєму питанню, що в процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів використовується НОУ-ХАУ «Підготовка крохмалевмісної сировини до термоферментативної обробки термостабільними ферментними препаратами селективної дії до декстринів та олігоцукрів з отриманням розрідженого сусла» до патентів України на винаходи № 35246 та № 35247.

Відповідач заперечував проти прийняття вказаного експертного висновку в якості доказу, оскільки, як зазначив відповідач, експерт не досліджував безпосередньо процес виробництва спиртових бражок на Червонослобідських виробничих потужностях ДП «Укрспирт».

Головне управління ДФС у Київській області листом вих. № 5556/9/10-36-40-04-07 від 07.12.2017 на виконання ухвали суду від 08.11.2017, якою було задоволено частково клопотання позивача про витребування доказів, надало інформацію щодо обсягів реалізації етилового спирту на Червонослобідських виробничих потужностях ДП «Укрспирт» за період з січня 2011 року по листопад 2015 року.

На підставі вказаного листа Головного управління ДФС у Київській області позивач збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за ліцензійним договором за період з 01.07.2010 по 26.11.2015 в сумі 1 530 624,00 грн.

Головне управління ДФС у Київській області листом від 26.01.2018 на виконання ухвали суду від 10.01.2018, якою було задоволено клопотання позивача про витребування доказів, надало інформацію щодо обсягів реалізації етилового спирту на Червонослобідському місці провадження діяльності ДП «Укрспирт» за період з грудня 2015 року по грудень 2017 року.

31 січня 2018 року через канцелярію суду (вх. № 2055/18) від відповідача на виконання вимог ухвали суду від 08.11.2017 надійшла інформація про обсяги реалізації етилового спирту на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт» за період з січня 2011 року по листопад 2015 року.

Відповідач зазначає, що технологічний регламент виробництва спиртових бражок при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів ТР У 2-2002 від 16.12.2002 і технологічна інструкція виробництва спиртових бражок при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів для умов ДП «Червонослобідський спиртовий завод» ТІ 4-2003-НТР від 14.11.2003, розроблялися безпосередньо для ДП «Червонослобідський спиртовий завод», яке на даний час ліквідовано. Дані регламент та інструкція є застарілими та не використовуються при виробництві спирту на Червонслобідському МПД ДП «Укрспирт». Червонослобідське МПД ДП «Укрспирт» при виробництві спирту керується Технологічною інструкцією з виробництва спирту етилового ректифікованого на Червослобідському МПД ДП «Укрспирт», затвердженою керівником Червонослобідського МПД ДП «Укрспит» 15.02.2011, та доданою відповідачем до матеріалів справи лише 26.01.2018.

В судовому засіданні 12.03.2018 було допитано свідків ОСОБА_3 (з 21.05.2014 керівник Червоослбідського МПД ДП «Укрспирт»), ОСОБА_4 (заступник начальника відділу управління якістю технічного управління ДП «Укрспирт»), ОСОБА_9 (заступник керівника з технічних питань на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт»), ОСОБА_5 (провідний інженер відділу управління якістю технічного управління ДП «Укрспирт»), ОСОБА_6 (начальник виробничої лабораторії на Червонслобідському МПД ДП «Укрспирт»), заяви свідків із нотаріально засвідченим підписом, наявні в матеріалах справи.

В судовому засіданні 28.03.2018 було допитано свідка ОСОБА_7 (старший технолог на Червоослобідському МПД ДП «Укрспирт»), заява свідка із нотаріально засвідченим підписом, наявна в матеріалах справи.

Вказані особи (свідки) зазначили, що на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт» при виробництві спирту етилового ректифікованого використовується саме Технологічна інструкція з виробництва спирту етилового ректифікованого на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт».

В судовому засіданні 11.04.2018 було допитано свідків ОСОБА_8 (директор Українського науково-дослідного інституту спирту і біотехнології продовольчих продуктів), ОСОБА_10 (з грудня 1997 року начальник відділу технічної політики Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», був включений до відомчої комісії), заяви свідків із нотаріально засвідченим підписом, наявні в матеріалах справи.

Вказані свідки зазначили, що за рішенням науково-технічної ради Державного концерну «Укрспирт» було визначено пріоритетним напрямом технічного прогресу спиртової галузі впровадження низькотемпературної водно-теплової обробки крохмалевмісної сировини; на базі вказаного технологічного регламенту була розроблена Технологічна інструкція виробництва спиртових бражок при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів для умов «Червонослобідський спиртовий завод», в якій були використані технічні рішення за патентами України на винахід № 35246 та № 35247.

Через канцелярію суду (вх. № 4866/18 від 12.03.2018) відповідач надав висновок № 01-03/2018 від 07.03.3018 експерта Андрєєвої Альони Вікторівні (свідоцтво НОМЕР_1 від 15.12.2017, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) об`єктів інтелектуальної власності за господарською справою № 911/5057/15, виконаний на замовлення представника відповідача.

У вказаному висновку експерт Андрєєва А.В . зазначила, що у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідським МПД ДП «Укрспирт», який здійснюється відповідно до «Технологічної інструкції з виробництва спирту етилового ректифікованого на Чеорвонослобідському МПД ДП «Укрспирт» затвердженою 15.02.2011 року, не використовується кожна ознака винаходу за патентом України № 35246, що включена в незалежний пункт формули, або ознака еквівалентна їм; у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідським МПД ДП «Укрспирт», який здійснюється відповідно до «Технологічної інструкції з виробництва спирту етилового ректифікованого на Чеорвонослобідському МПД ДП «Укрспирт» затвердженою 15.02.2011 року, не використовується кожна ознака винаходу за патентом України № 35247, що включена в незалежний пункт формули, або ознака еквівалентна їм.

Позивач через канцелярію суду (вх. № 7085/18 від 11.04.2018) надав заперечення на висновок експерта Андрєєвої А.В. № 01-03/2018 від 07.03.2018.

Через канцелярію суду (вх. № 7086/18 від 11.04.2018) позивач надав висновок № 04-ОВМ/18 від 10.04.3018 експерта Оцалюка Валентина Михайловича (свідоцтво НОМЕР_2 від 10.02.2017, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) за результатами проведення експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності, виконаний на замовлення представника позивача.

У вказаному висновку експерт Оцалюк В.М. зазначив, що у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт», який описаний в «Технологічній інструкції з виробництва спирту етилового ректифікованого на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт», яка затверджена 15.02.2011 використана кожна ознака винаходу за патентом України № 35246, що включена в незалежний пункт формули, або ознака еквівалентна їм; у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт», який описаний в «Технологічній інструкції з виробництва спирту етилового ректифікованого на Червонослобідському МПД ДП «Укрспирт», яка затверджена 15.02.2011 використана кожна ознака винаходу за патентом України № 35247, що включена в незалежний пункт формули, або ознака еквівалентна їм.

Через канцелярію суду (вх. № 7885/18 від 20.04.2018) відповідач надав заперечення проти висновку експерта Оцалюка В.М. № 04-ОВМ/18 від 10.04.2018 за результатами проведення експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності.

Ухвалою суду від 07.05.2018 частково задоволено клопотання позивача про призначення експертизи та задоволено клопотання відповідача про призначення у справі повторної судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності, винесено на вирішення експертизи наступні питання: - чи використовується у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів кожна ознака винаходу, що включена до незалежного пункту формули за патентом України № 35246 або ознака еквівалентна їй; - чи використовується у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів кожна ознака винаходу, що включена до незалежного пункту формули за патентом України № 35247 або ознака еквівалентна їй; - чи використовується у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів НОУ-ХАУ «Підготовка крохмалевмісної сировини до термоферментативної обробки термостабільними ферментними препаратами селективної дії до декстринів та олігоцукрів з отриманням розрідженого сусла» до патентів України на винаходи № 35246 та № 35247.

11 грудня 2018 року до суду було повернуто матеріали справи № 911/5057/15 з висновком експерта № 170/18 від 04.12.2018 за результатами проведення повторної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у господарській справі № 911/5057/15, в якому експертом зазначено, що: - у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів використана кожна ознака винаходу, що включена до незалежного пункту формули за патентом України № 35246 або ознака еквівалентна їй; - у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів використана кожна ознака винаходу, що включена до незалежного пункту формули за патентом України № 35247 або ознака еквівалентна їй; - у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів використана кожна ознака НОУ-ХАУ «Підготовка крохмалевмісної сировини до термоферментативної обробки термостабільними ферментними препаратами селективної дії до декстринів та олігоцукрів з отриманням розрідженого сусла» до патентів України на винаходи № 35246 та № 35247 або ознака еквівалентна їй.

Від учасників справи не надходило заперечень на висновок експерта № 170/18 від 04.12.2018 за результатами проведення повторної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у господарській справі № 911/5057/15, тому суд не вбачає вмотивованих підстав для відхилення вказаного висновку експерта.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується використання у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів кожної ознака винаходу, що включена до незалежного пункту формули за патентом України № 35246 та за патентом України № 35247 або ознака еквівалентна їй, а також використання у процесі виробництва спиртових бражок Червонослобідськими виробничими потужностями ДП «Укрспирт» при низькотемпературному розварюванні крохмалевмісної сировини з використанням концентрованих ферментних препаратів кожної ознаки НОУ-ХАУ «Підготовка крохмалевмісної сировини до термоферментативної обробки термостабільними ферментними препаратами селективної дії до декстринів та олігоцукрів з отриманням розрідженого сусла» до патентів України на винаходи № 35246 та № 35247 або ознака еквівалентна їй.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" від 15.12.1993 № 3687-XII винахід (корисна модель) - це результат інтелектуальної діяльності людини в будь-якій сфері технології; патент (патент на винахід, деклараційний патент на винахід, деклараційний патент на корисну модель, патент (деклараційний патент) на секретний винахід, деклараційний патент на секретну корисну модель) - це охоронний документ, що засвідчує пріоритет, авторство і право власності на винахід (корисну модель); патент на винахід - це різновид патенту, що видається за результатами кваліфікаційної експертизи заявки на винахід.

Згідно ст. 28 Закону України "Про охорону прав на винаходи і корисні моделі" патент надає його власнику виключне право використовувати винахід (корисну модель) за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів.

Використанням винаходу (корисної моделі) визнається: виготовлення продукту із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), застосування такого продукту, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого продукту в зазначених цілях; застосування процесу, що охороняється патентом, або пропонування його для застосування в Україні, якщо особа, яка пропонує цей процес, знає про те, що його застосування забороняється без згоди власника патенту або, виходячи з обставин, це і так є очевидним.

Продукт визнається виготовленим із застосуванням запатентованого винаходу (корисної моделі), якщо при цьому використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу (корисної моделі), або ознаку, еквівалентну їй.

Процес, що охороняється патентом, визнається застосованим, якщо використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули винаходу, або ознаку, еквівалентну їй.

Патент надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати винахід (корисну модель) без його дозволу, за винятком випадків, коли таке використання не визнається згідно з цим Законом порушенням прав, що надаються патентом.

Власник патенту має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання винаходу (корисної моделі) на підставі ліцензійного договору, а щодо секретного винаходу (корисної моделі) такий дозвіл надається тільки за погодженням із Державним експертом.

Договір про передачу права власності на винахід (корисну модель) і ліцензійний договір вважаються дійсними, якщо вони укладені у письмовій формі і підписані сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом.

Згідно ст. 464 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок є: 1) право на використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка; 2) виключне право дозволяти використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка (видавати ліцензії); 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню винаходу, корисної моделі, промислового зразка, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Майнові права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок належать володільцю відповідного патенту, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідно до ст. 1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

У разі відсутності в ліцензійному договорі умови про територію, на яку поширюються надані права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, дія ліцензії поширюється на територію України.

Згідно ст. 1110 ЦК України ліцензійний договір укладається на строк, встановлений договором, який повинен спливати не пізніше спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності.

У разі відсутності у ліцензійному договорі умови про строк договору він вважається укладеним на строк, що залишився до спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності, але не більше ніж на п`ять років. Якщо за шість місяців до спливу зазначеного п`ятирічного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на невизначений час. У цьому випадку кожна із сторін може в будь-який час відмовитися від договору, письмово повідомивши про це другу сторону за шість місяців до розірвання договору, якщо більший строк для повідомлення не встановлений за домовленістю сторін.

29 січня 2019 року через канцелярію суду (вх. № 1829/19) від відповідача на виконання вимог ухвали суду від 16.01.2019 надійшла інформація про обсяги реалізації етилового спирту на Червоослобідському МПД ДП «Укрспирт» за період з грудня 2015 року по грудень 2018 року.

На підставі наданої відповідачем інформації про обсяги реалізації етилового спирту позивач збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за ліцензійним договором за період з 01.07.2010 по 31.12.2018 в сумі 2 234 271,46 грн.

Відповідач зазначає, що відповідно до п. 6.1 Ліцензійного договору підставою для сплати роялті позивачу є лише підписаний між сторонами акт про обсяг реалізованої продукції, оскільки жодних актів між позивачем та відповідачем підписано не було, то і жодних підстав для сплати роялті у ДП «Укрспирт» немає. Також відповідач зазначає, що відповідно до п. 6.1 ліцензійного договору ненадання або несвоєчасне надання акту з боку ліцензіата розглядається ліцензіаром як припинення використання об`єктів права інтелектуальної власності за ліцензійною угодо.

Однак, суд не приймає дані твердження відповідача, оскільки вони спростовуються висновком експерта № 170/18 від 04.12.2018 за результатами проведення повторної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності у господарській справі № 911/5057/15 про використання відповідачем зазначених технологій, які захищаються патентами на винахід.

Умовами Ліцензійного договору чітко не визначено строк сплати ліцензійних платежів, тому відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

10 липня 2015 року позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 15/021-1 від 10.07.2015 щодо сплати роялті за використання об`єктів інтелектуальної власності за ліцензійним договором за період з 01.01.2011 по 01.07.2015 (докази отримання претензії в матеріалах справи).

Оскільки згаданою статтею 530 ЦК України не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом звернення до боржника з листом, претензією, телеграмою, надіслати йому рахунок тощо.

Доказів оплати роялті за період з 01.01.2011 по 01.07.2015, про сплату яких відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України позивач направив претензію (вимогу), до суду не надано. Строк позовної давності за ліцензійними платежами за вказаний період не сплинув, оскільки претензія (вимога) про сплату отримана відвідачем 16.07.2015, підлягала оплаті протягом семи днів з моменту отримання (по 23.07.2015 року), а з позовною заявою позивач звернувся до суду 19.11.2015, що підтверджується відбитком підприємства зв`язку на конверті (отримано позовну заву судом 23.11.2015, що підтверджується штампом канцелярії суду на першому аркуші позовної заяви).

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню підлягають ліцензійні платежі за період з 01.01.2011 по 01.07.2015 в сумі 1 373 814,18 грн.

Позивач двічі збільшував позовні вимоги під час перебування справи у суді і просить стягнути з відповідача заборгованість за ліцензійними платежами в сумі 2 234 271,46 грн. за період з 01.07.2010 по 31.12.2018.

Однак доказів того, що позивач в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України звертався до відповідача з вимогами щодо сплати ліцензійних платежів за період з 01.07.2015 по 31.12.2018 до суду не надано, тобто відповідачем ще не прострочено сплату ліцензійних платежів за Ліцензійним договором.

Подання ж кредитором позовної заяви, заяв про збільшення позовних вимог, адресованих суду (а не боржнику) є складовими судової процедури, а не цивільних правовідносин, і відповідні дії не можуть розглядатися як вимога у розумінні ст. 530 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по ліцензійних платежах за період з 01.07.2015 по 31.12.2018.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно ч. 4 ст. 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладачів встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Сторонами не надано доказів понесення ними витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, ) на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Інтермаш» (03190, м. Київ, провулок Бабушкіна, 3, ) 1 373 814 (один мільйон триста сімдесят три тисячі вісімсот чотирнадцять) грн. 18 коп. заборгованості за ліцензійним договором та 20 607 (двадцять тисяч шістсот сім) грн. 21 коп. судового збору.

Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 13.05.2019.

Суддя О.О. Христенко