ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.04.2019

Справа № 910/969/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/969/19

За позовом

Державного підприємства “Спортивний комплекс “Атлет”;

До

Громадської організації “Асоціація фут залу України”;

Про

стягнення 65 918,07 грн.

без повідомлення учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство “Спортивний комплекс “Атлет” звернулося до суду з позовом про стягнення з Громадської організації “Асоціація фут залу України” 49 540,00 грн. боргу з оплати послуг за договором від 21.02.2016 № 22, 2 329,06 грн. 3 % річних, 7 728,24 грн. інфляційних втрат та 6 320,77 грн. пені за час прострочення.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем договірних зобов’язань у частині своєчасної оплати спожитих послуг. Так, у позовній заяві вказується, що позивач у 2017 році надавав відповідачеві послуги, які останній зобов’язався оплачувати продовж п’яти робочих днів з моменту підписання актів приймання-передачі, проте не зробив цього навіть після отримання претензій, що змусило позивача звернутися до суду з цим позовом.

На підтвердження заявленого позову суду було подано договір. Акти приймання-передачі послуг, претензію, докази надсилання, розрахунок ціни позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2019 було відкрито провадження у справі № 910/969/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у зв'язку з малозначністю в порядку п. 1 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч .1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу - строк для подання відповіді на відзив.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань” Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 31.01.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцезнаходженням сторін за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 31.01.2019.

Поштові відправлення з ухвалою суду про відкриття провадження у справі сторони отримали своєчасно. В установлений судом строк відповідач вимоги суду за ухвалою від 31.02.2019 не виконав, відзив на позовну заяву або ж будь-яких інших заяв, клопотань, пояснень тощо до суду не подав. Від позивача також не надходило до суду жодних документів.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Вимог про розгляд справи в судовому засіданні за участю представників сторін після винесення ухвали про відкриття провадження у справі до суду не надходило.

Вивчивши матеріали позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, повно і всебічно з'ясувавши обставин, дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

21.02.2017 Державне підприємство “Спортивний комплекс “Атлет” в якості за виконавця та Всеукраїнська спілка громадських організацій “Асоціація фут залу України” в якості замовника уклали договір № 22, за яким виконавець за завданням замовника та за плату надати 04.04.2017 послуги із завезення обладнання і проведення монтажних робіт з метою забезпечення проведення основного раунду чемпіонату Європи з футзалу з 05 по 11 квітня 2017 року.

На момент звернення позивача до суду з цим позовом найменування відповідача змінено на Громадську організація “Асоціація футзалу України”.

Строк дії договору сторони встановили у розділі VII, де вказується, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками та діє до 30.06.2017. але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов’язань.

Відповідно до п. 3.1 договору вартість послуг, що надаються за цим договором, є ціною договору та становить 80 000,00 грн.), враховуючи ПДВ-20% - 13 333,33 грн.

Згідно з п. 3.2 договору оплата послуг здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом п’яти робочих днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі послуг.

До обов’язків замовника за договором було віднесено, серед іншого, обов’язок своєчасно прийняти надані виконавцем послуги і додаткові послуги, які були передбачені цим договором та/або додатково замовлені під час підготовки та проведення заходу, а також обов’язок оформити приймання-передачі послуг і додаткових послуг протягом трьох календарних днів з моменту закінчення заходу. У разі не підписання акту без поважних причин, послуги і додаткові послуги вважаються такими, що належним чином надані виконавцем та прийняті замовником.

За своєю правовою природою укладений договір слід віднести до договорів про надання послуг, під яким ст. 901 Цивільного кодексу України розуміється договір, за яким одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З викладеного слідує, що між ними виникла правовідносини з договору про надання послуг, що підпадає під правове регулювання як загальних положень Цивільного та Господарського кодексів України про зобов’язання, так і норм про договір з надання послуг.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

На виконання умов договору та на підтвердження факту надання виконавцем і прийняття замовником охоронних послуг сторони склади і належним чином документально оформили акт приймання-передачі послуг від 16.06.2017 з проведення монтажних робіт до основного раунду чемпіонату Європи з футзалу вартістю 80 000,00 грн., а також акт приймання-передачі додаткових послуг від 16.06.2017 на суму 49 540,00 грн.

Заперечень щодо правильності складання і оформлення цих актів, а також повноважень осіб, які їх підписали, до суду не надійшло.

За твердженнями позивача, не запереченими відповідачем, в рахунок оплати за надані послуги 19.06.2017 відповідач перерахував 80 000,00 грн.

Положеннями ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України передбачається, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вказувалося вище, обов’язок замовника оплачувати послуги, надані виконавцем, встановлено у п. 3.2 та вбачаються з розділу 2 договору і строк оплати становить п’ять робочих днів після підписання акту приймання-передачі послуг.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У ст. 610 Цивільного кодексу України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки належними, достовірними і допустимим засобами доказування підтверджується факт надання позивачем послуг на вартістю 129 540,00 грн., їх часткову оплату в розмірі 80 000,00 грн., то відповідач є таким, що порушив грошові зобов’язання за договором та заборгував позивачеві 49 540,00 грн., а тому позовні вимоги про стягнення суми основного боргу є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач також просив стягнути з відповідача 2 329,06 грн. 3 % річних, нарахованих з липня 2017 по грудень 2018 років, 7 728,24 грн. інфляційних втрат, нарахованих з 24.06.2017 по 17.01.2019 та 6 320,77 грн. пені за час прострочення з 24.06.2017 по 24.12.2017 Період, за який позивач розраховує такі суми узгоджується з умовами договору та з приписами ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями ст. 217 Господарського кодексу України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Обов’язок зі сплати договірної неустойки у вигляді пені сторони погодили у п. 4.9 договору, де вказується, що у разі порушення строків оплати послуг замовник зобов’язаний на вимогу виконавця сплатити пеню в розмірі 0,5 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день затримки платежу.

Нарахування пені позивачем було проведено з урахуванням приписів Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України.

Зважаючи на викладені норми законодавства та договору, враховуючи факт прострочення відповідача, вимоги про стягнення договірної неустойки та 3 % річних є правомірними та такими, що підлягають задоволенню відповідно до розрахунку позивача, що перевірений судом та приймається як належний та арифметично вірний.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задовольняються повністю.

У зв’язку із задоволенням позову судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73-80, 129, 236-241, 252, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Громадської організації “Асоціація фут залу України” (01133. М. Київ, пров. Лабораторний, 7-а, ідентифікаційний код 20026349) на користь Державного підприємства “Спортивний комплекс “Атлет” (01133, м. Київ, пров. Лабораторний, 7-а, ідентифікаційний код 39351532) 49 540 (сорок дев’ять тисяч п’ятсот) грн. боргу, 2 329 (дві тисячі триста двадцять дев’ять) грн. 06 коп. 3 % річних, 7 728 (сім тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 28 коп. інфляційних втрат, 6 320 (шість тисяч триста двадцять) грн. 77 коп. пені та 1 921 (одну тисячу дев’ятсот двадцять одну) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя                                                                                   О.В. Мандриченко