ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.04.2019 Справа № 905/2550/17

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В. при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Компанії International Transit S.A.L. Offshore, Ліван

до відповідача 1 Публічного акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське, Дніпропетровська область

до відповідача 2 Приватного акціонерного товариства Донецьккокс, м. Маріуполь Донецької області

про визнання недійсними договору від 03.08.2017 р., -

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 13.11.2018р;

від відповідача 1: ОСОБА_2, довіреність №3 від 03.01.2019р;

від відповідача 2: ОСОБА_3, довіреність №5 від 07.12.2018р;

Відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України - 19.02.2019р. строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів до 17.03.2019 р.

У судовому засіданні 08.04.2019р. оголошено перерву до 11.04.2019 року.

У судовому засіданні 11.04.2019р. оголошено перерву до 22.04.2019 року.

Компанія "International Transit S.A.L. "Offshore", Ліван звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Кам'янське, Дніпропетровська область та до Приватного акціонерного товариства "Донецьккокс", м.Маріуполь про визнання недійсним договору доручення від 03.08.2017 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на укладання відповідачами договору доручення від 03.08.2017р. без мети його реального виконання, внаслідок чого останній підлягає визнанню недійним як фіктивний правочин.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 202, 203, 215, 216, 1000 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 54-57 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 03.08.2017р.).

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 03.08.2017р.), відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №908/2258/17 визначено суддю Левшину Г.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.11.2017р. порушено провадження у справі №905/2550/17.

До початку розгляду справи по суті суддя Левшина Г.В. подала заяву про самовідвід, мотивуючи її наявністю прийнятого судового рішення у справі №905/2247/17, під час розгляду якої суддею вже досліджувався та оцінювався договір доручення від 03.08.2017р., вимоги про визнання недійсним якого є предметом розгляду у цій справі.

Ухвалою від 10.11.2017р. заява про самовідвід судді Левшиної Г.В. задоволена.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 10.11.2017р. справу №905/2550/17 передано на розгляд судді Черновій О.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.11.2017р. справу №905/2550/17 прийнято до провадження судді Чернової О.В.

24 листопада 2017 р. до господарського суду Донецької області надійшла зустрічна позовна заява Публічного акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське, Дніпропетровська область до відповідача 2 - Приватного акціонерного товариства Донецьккокс, м. Маріуполь про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 27.11.2017 р. відмовлено у прийнятті зазначеної позовної заяви на підставі ст.62 Господарського процесуального кодексу України.

29 листопада 2017 р. через канцелярію суду надійшла апеляційна скарга №б/н б/д Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Кам'янське, Дніпропетровська область на ухвалу господарського суду Донецької області від 27.11.2017 р. у справі №905/2550/17 про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви.

Ухвалою суду від 04.12.2017р. зупинено провадження у справі № 905/2550/17 на строк до повернення матеріалів справи № 905/2550/17 на адресу Господарського суду Донецької області.

12.12.2017 р. матеріали справи надійшли на адресу господарського суду Донецької області.

14 грудня 2017 року до господарського суду Донецької області надійшов запит Донецького апеляційного господарського суду №905/2550/17 у зв'язку з надходженням касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Кам'янське Дніпропетровської області у справі №905/2550/17.

19.12.2017р. матеріали справи №905/2550/17 направлені до Донецького апеляційного господарського суду для подальшого направлення матеріалів справи №905/474/16 до Верховного Суду для розгляду касаційної скарги.

03 квітня 2018 р. матеріали справи №905/2550/17 надійшли на адресу господарського суду Донецької області.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, господарський процесуальний кодекс викладено в новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року.

Згідно з п.9 ч.1 Перехідних положень ГПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За приписами ст.230 ГПК України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Провадження у справі продовжується із стадії, на якій його було зупинено.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 05.04.2018 р. провадження у справі №905/2550/17 поновлено, вирішено розглядати справу №905/2550/17 за правилами загального позовного провадження.

10 квітня 2018 року до господарського суду Донецької області від Донецького апеляційного господарського суду надійшов запит справи №905/2550/17 у зв'язку з надходженням касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Донецьккокс", м.Маріуполь Донецької області у справі №905/2550/17.

Ухвалою суду від 10.04.2018р. зупинено провадження у справі № 905/2550/17 на строк до повернення матеріалів справи № 905/2550/17 на адресу Господарського суду Донецької області.

09 листопада 2018 р. матеріали справи №905/2550/17 надійшли на адресу господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.11.2018 р. провадження у справі №905/2550/17 поновлено, підготовче засідання призначено на 29.11.2018р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.11.2018р. винесено окрему ухвалу у справі №905/2550/17, яку направлено керівнику Публічного акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське Дніпропетровської області для вжиття відповідних заходів щодо усунення вищезазначених недоліків.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.11.2018р. зупинено провадження у справі № 905/2550/17 на строк до повернення матеріалів справи №905/2550/17 на адресу Господарського суду Донецької області.

28 листопада 2018 року через канцелярію господарського суду Донецької області від позивача надійшли додаткові пояснення до позовної заяви від 26.11.2018р. з посиланням на судову практику в аналогічних справах.

29 листопад 2018р. матеріали справи №905/2550/17 направлені до Східного апеляційного господарського суду.

21.12.2018 р. матеріали справи повернулись на адресу господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.01.2019р. поновлено провадження у справі 905/2550/17, підготовче засідання призначено на 29.01.2019р.

29.01.2019 року на адресу господарського суду Донецької області від відповідача 2 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №905/2550/17 до набрання законної сили рішення у справі №905/2247/17.

Також, 29.01.2019р. від відповідача 1 надійшло аналогічне клопотання про зупинення провадження у справі №905/2550/17 до набрання законної сили рішення у справі №905/2247/17.

18.02.2019 р. від позивача надійшли заперечення проти клопотань відповідачів про зупинення провадження у справі, оскільки матеріали цієї справи містять достатньо доказів, які дозволяють встановити та оцінити фактичні обставини, які є предметом судового розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 19.02.2019р. у задоволенні клопотань відповідачів про зупинення провадження у справі №905/2550/17 до набрання законної сили рішення у справі №905/2247/17, оскільки суд не позбавлений можливості розглянути дану справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів, які дозволяють встановити та оцінити обставини (факти) , які є предметом судового розгляду.

16 лютого 2019 року через канцелярію господарського суду Донецької області від позивача надійшли додаткові пояснення до позову, в яких зазначено, що наявність спірного договору порушує права позивача щодо визнання і виконання на території України Арбітражного рішення проти відповідача 1, отже визнання недійсним договору доручення від 03.08.2017р. спрямоване на відновлення прав позивача, а саме права на отримання коштів, стягнутих з відповідача 1 за Арбітражним рішенням Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольм.

19 лютого 2019 року на адресу господарського суду Донецької області від відповідача 1 надійшов відзив №017/мс-244 від 15.02.2019р., в якому останній заперечив проти позовних вимог, оскільки саме невиконання відповідачем 2 умов договору доручення не означає його фіктивності. Крім того, відповідач 1 зазначає, що позивачем жодним належним доказом не доведено відсутність умислу сторін на невиконання умов спірного договору.

28.02.2019 року від позивача надійшла відповідь від 26.02.2019р. на відзив відповідача 1, в якій зазначено, що твердження відповідача 1 про те, що невиконання спірного договору зумовлене недійсністю договору поставки №DMKD/IT-01D від 17.09.2014р. не спростовують аргументів позивача щодо наявності умислу на таке невиконання, оскільки сторони спірного правочину цілеспрямовано не вчиняли жодних дій для його виконання з метою оскарження договору поставки в обхід арбітражного застереження.

12.03.2019р. на адресу господарського суду Донецької області від відповідача 1 надійшли заперечення б/н від 11.03.2019р. на відповідь позивача на відзив.

У підготовчому судовому засіданні 12.03.2019р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/2550/17 до розгляду по суті на 08.04.2019 р.

У судовому засіданні 22.04.2019 року позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач 1 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Відповідач 2 у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2014 року між Компанією International Transit S.A.L. Offshore (Позивач) та Публічним акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат (Відповідач 1) укладено договір поставки №DMKD/IT-01D, відповідно до умов якого відповідач 1 зобовязався продати, передати та поставити позивачу відповідну сталеву продукцію, а позивач зобовязався прийняти та сплатити відповідачу 1 погоджену ціну за таку Продукцію.

За умовами п. 9.2. договору будь-який спір, розбіжність або претензія, що виникає з цього договору або у зв'язку з ним, у тому числі у зв'язку з його чинністю, нечинністю, порушенням або припиненням, передається на розгляд та остаточне вирішення арбітражу згідно з Арбітражним регламентом Арбітражного Інституту Торгово-промислової палати Стокгольму.

Специфікацією №137 від 27.12.2016р. додатками №1 до специфікації №137/1 від 27.12.2016р. та №2 до специфікації №137/1 від 27.12.2016р. сторони погодили поставку продукції.

Листом №01/465 від 17.05.2017р. відповідач 1 повідомив позивача про затримку виконання зобовязань за договором №DMKD/IT-01D від 17.09.2014р. через настання надзвичайних обставин та запевнив останнього щодо вчинення дій з метою виконання поставки продукції на суму отриманого авансового платежу у розмірі 37 991 289,43 дол. США.

Повідомленням від 11.08.2017р., у звязку з невиконанням відповідачем 1 зобовязань за договором №DMKD/IT-01D від 17.09.2014р., позивач звернувся до відповідача 1 з вимогою повернути сплачену купівельну ціну у розмірі 37 991 289,43 доларів США на підставі п.7.1. договору та ст. 693 Цивільного кодексу України, а також сплатити штраф у розмірі 5 652 825,66 доларів США протягом пяти днів після дати цього повідомлення.

Водночас, 03 серпня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний завод» (далі Довіритель) та Публічним акціонерним товариством «Донецьккокс» (далі Повірений) укладено договір доручення (далі Договір), згідно з умовами п.1.1. якого Повірений зобов'язаний до 01.09.2017р. вчинити від імені та за рахунок позивача всі необхідні дії для виконання зобов'язань останнього перед Компанією "International Transit S.A.L. "Offshore", що створена та існує за законодавством Лівану, з місцезнаходженням зареєстрованого офісу за адресою: Charles Helou Street, Dagher's Center, Beirut, Lebanon за договором поставки №DMKD/IT-01D від 17.09.2014р. На цей договір поширюються правове регулювання комерційного представництва, передбачене ст.243 Цивільного кодексу України (п.1.2. Договору).

Відповідно до п.1.3. Договору права та обовязки відповідно до умов договору поставки №DMKD/IT-01D від 17.09.2014р. виникають у Довірителя.

У розділі 2.3 договору доручення встановлений обов'язок Повіреного діючи від імені та за рахунок позивача та в його інтересах, здійснити до 01.09.2017р. всі можливі дії, направлені на виконання обов'язків позивача з поставки на адресу відповідача 2 сталевої продукції на підставі окремих специфікацій за договором поставки, а саме: специфікації №134/1 від 13.12.2016р., додатку №1 до специфікації №135 від 13.12.2016р., додатку №1 до специфікації №136 від 27.12.2016р., додатку №2 до специфікації №137 від 27.12.2016р., додатку №1 до специфікації №137/1 від 27.12.2016р., специфікації №138/2 від 19.01.2017р., специфікації №139 від 03.02.2017р.

При цьому, за містом п.2.4.1 договору доручення від 03.08.2017р. Повірений має право в інтересах та за рахунок позивача укладати будь-які правочини (поставки, купівлі-продажу, перевезення, комісії, поруки та інші) та вчиняти будь-які дії (проводити оплати в національній та іноземній валюті, отримувати та надавати будь-яку інформацію та відомості) необхідні для виконання обов'язків довірителя з поставки на адресу відповідача 2 сталевої продукції.

Згідно п.4.1 договору Повірений зобов'язаний до 01.09.2017р. виконати доручення Довірителя за цим договором.

Договір підписаний сторонами у встановленому законодавством порядку.

29.09.2017р. Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам'янське, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Донецьккокс" про зобов'язання відповідача виконати умови договору доручення від 03.08.2017р. та стягнення штрафу в сумі 10000,00 грн.

04.10.2017р. Приватне акціонерне товариство "Донецьккокс", м.Маріуполь звернулось до господарського суду Донецької області із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам'янське про визнання недійсним договору поставки №DMKD/IT-01D від 17.09.2014р., а також всіх його складових частин, а саме: додаткових угод, специфікацій, додатків, додатків до специфікацій, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам'янське та Компанією "International Transit S.A.L. "Offshore".

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.11.2017р. у справі №905/2247/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" до Приватного акціонерного товариства "Донецьккокс" про зобов'язання Приватне акціонерне товариство "Донецьккокс" виконати умови договору доручення від 03.08.2017р. та стягнення штрафу в сумі 10000,00 грн. задоволено частково. Стягнуто з відповідача 2 на користь відповідача 1 штраф в сумі 10000,00 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено, зустрічні позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Донецьккокс", м.Маріуполь до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам'янське, Компанії "International Transit S.A.L. "Offshore" про визнання недійсним договору поставки №DMKD/IT-01D від 17.09.2014р. задоволені повністю, визнано недійсним з моменту підписання договір поставки №DMKD/IT-01D від 17.09.2014р., укладений між позивачем та відповідачем 1.

19 вересня 2018 року Міжнародним комерційним арбітражем Торгової палати Стокгольма винесено остаточне рішення у справі за позовом.A.L. (Offshore) до ПАТ «ДМК», Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу» про стягнення коштів у зв'язку із невиконанням договору поставки та договору поруки від 17 вересня 2014 року, яким визнано ПАТ «ДМК» та Корпорацію «Індустріальна спілка Донбасу» солідарними боржниками та стягнуто з них на користь InternationalTransit S.A.L. (Offshore) суму у розмірі 43 644 115,09 дол. США; стягнуто з Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу» на користь InternationalTransit S.A.L. (Offshore)відсотки на суму 43 644 115,09 дол. США в розмірі 3 відсотки річних за період, починаючи із 01 вересня 2017 року до дати фактичної оплати, 3 025 792,69 дол. США; стягнуто з ПАТ «ДМК» суму в розмірі 96 000,00 дол. США (плюс відсотки за ставкою на 8 відсоткових пунктів вищою, ніж офіційна облікова ставка Банку Швеції, в порядку відшкодування арбітражних витрат останнього у зв'язку з цією справою за період із 19 вересня 2018 року до дати фактичної оплати; стягнуто з Корпорації «Індустріальна спілка Донбасу» на користь InternationalTransit S.A.L. (Offshore)суму в розмірі 64 000,00 дол. США плюс відсотки за ставкою на 8 відсоткових пунктів вищою, ніж офіційна облікова ставка Банку Швеції, в порядку відшкодування арбітражних витрат останнього у зв'язку з цією справою за період із 19 вересня 2018 року до дати фактичної оплати.

23 листопада 2018 року Київським апеляційним судом відкрито провадження за заявою адвоката та представника Компанії «Інтернешнл ОСОБА_4JI. (Офшор)» (International Transit S.A.L. (Offshore) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма від 19 вересня 2018 року у справі № V 2017/176 у справі за позовом Компанії «Інтернешнл ОСОБА_4JI. (Офшор)» (International Transit S.A.L. (Offshore) до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», Корпорація «Індустріальна спілка Донбасу».

09.01.2019р. ухвалою Київського апеляційного суду від 09 січня 2019 року зупинено провадження у справі за заявою адвоката та представника Компанії «Інтернешнл ОСОБА_4 C.A.L. (Офшор)» (International Transit S.A.L. (Offshore) про визнання і надання дозволу на виконання рішення Арбітражного інституту Торгової палати Стокгольма від 19 вересня 2018 року у справі № V 2017/176 за позовом Компанії «Інтернешнл ОСОБА_4 C.A.L. (Офшор)» (International Transit S.A.L. (Offshore) до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат», Корпорація «Індустріальна спілка Донбасу» про стягнення грошових коштів до набрання законної сили рішенням Господарського суду Донецької області від 10.11.2017 року у справі №905/2247/17.

Постановою Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі № 824/239/2018 ухвалу Київського апеляційного суду від 09 січня 2019 року скасовано, а справу направлено до Київського апеляційного суду для продовження розгляду.

Посилаючись на укладання відповідачами договору доручення від 03.08.2017р. без мети його реального виконання згідно умов останнього з умислом на створення правової підстави для оскарження договору поставки №DMKD/IT-01D від 17.09.2014р. в судах України, з метою уникнення виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу Торгової палати м. Стокгольм, позивач наполягає на визнані договору доручення від 03.08.2017р. недійним з підстав його фіктивності.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та змісту позовної заяви, сутність розглядуваного спору полягає у визнанні договору доручення від 03.08.2017р. недійсним з підстав його фіктивності.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

За приписами ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 234 ЦК України визначено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

З урахуванням того, що фіктивний правочин не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків, він не створює цивільно-правових наслідків незалежно від того, чи він був визнаний судом недійсним.

Як встановлено судом, позивач в обґрунтування вимог до відповідачів посилається на укладання останніми договору доручення від 03.08.2017р. без мети його реального виконання, оскільки сторонами правочину не вчинено жодних дій, спрямованих на виконання обумовлених ним умов.

Проте, суд зазначає, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин.

Верховним Судом у постанові від 22 травня 2018 року у справі № 910/14629/17 та постанові від 22 травня 2018 року у справі № 923/795/17 зроблений висновок про те, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Однак, жодних належних у розумінні ст.76 ГПК України доказів наявності такого умислу як у ПАТ Дніпровський металургійний комбінат, так і у ПрАТ Донецьккокс, враховуючи, що саме по собі невиконання спірного договору його сторонами не означає його фіктивності, позивачем не надано.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач 1 звертався до суду з позовними вимогами про зобов'язання відповідача 2 виконати умови договору доручення від 03.08.2017 року, що вказує на наявність наміру відповідача 1 на виконання зобовязань за спірним договором, що в свою чергу виключає підстави для визнання вказаного договору фіктивним на підставі ст.234 ЦК України.

Щодо порушення права позивача внаслідок укладання спірного договору, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною 1 статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, зазначені норми визначають об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Суд наголошує, що під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов'язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 29.01.2019р. у справі № 917/108/18.

Таким чином, Верховний Суд наголошує, що порушення права особи має місце, коли така особа позбавляється можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При цьому, неможливість здійснення прав або інтересу є наслідком вчинення протиправних дій правопорушником.

Звертаючись з розглядуваним позовом, позивач зазначив, що наявність спірного договору є підставою для оскарження в судах України договору поставки № №DMKD/IT-01D від 17.09.2014р. та має наслідком порушення права позивача на визнання і виконання на території України Арбітражного рішення Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольм про стягнення з відповідача 1 грошових коштів, отже визнання недійсним договору доручення від 03.08.2017р. спрямоване на відновлення прав позивача, а саме права на отримання коштів, присуджених з відповідача 1 за Арбітражним рішенням Арбітражного інституту Торгової палати м. Стокгольм.

У свою чергу, порядок визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу регламентується міжнародними договорами, у даному випадку Нью-Йоркською Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року.

За змістом статті VI Нью-Йоркської Конвенції передбачено, що компетентна влада може, якщо буде вважати доцільним, відкласти розгляд питання про приведення до виконання рішення міжнародного арбітражу, якщо перед компетентною владою порушено питання про скасування чи призупинення виконання такого рішення.

За змістом статті VI Нью-Йоркської Конвенції та частини сьомої статті 477 ЦПК України, суд може зупинити провадження за заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо в провадженні компетентного суду є заява про скасування цього рішення, - до набрання законної сили ухвалою суду, якою вирішена така заява.

Тобто єдиною підставою для зупинення провадження у процесі розгляду такої категорії заяв є наявність у провадженні компетентного суду заяви про скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу, про визнання та надання дозволу на виконання якого здійснюється провадження.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28 березня 2019 року у справі №824/239/2018.

Таким чином, звертаючись з позовною заявою, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися.

При цьому, реалізація такого способу захисту повинна мати наслідком поновлення порушеного права, проте визнання недійсним Договору доручення не матиме наслідком поновлення якого-небудь порушеного права позивача, оскільки спірний договір не може слугувати підставою для неможливості приведення до виконання рішення міжнародного арбітражу, отже договір доручення жодних прав позивача не порушує і задоволення позовних вимог не призведе до відновлення порушеного права.

Судові витрати у відповідності до вимог п.2 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Компанії International Transit S.A.L. Offshore, Ліван до Публічного акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат, м. Камянське, Дніпропетровська область та Приватного акціонерного товариства Донецьккокс, м. Маріуполь Донецької області про визнання недійсними договору від 03.08.2013 р. відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області, в порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 02.05.2019 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/