ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/312/19

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

При секретарі судового засідання Кришталі Д.І.,

розглянувши справу №916/312/19,

за позовом: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 72312, РНОКПП НОМЕР_1, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1),

до відповідача: Кредитної спілки "Перше кредитне товариство" (вул. Базарна, 104, м.Одеса, 65020, ),

про спонукання до виконання мирової угоди та стягнення коштів 94810,3 грн.,

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: Найда В.І., Розенбойм Ю.О.

ВСТАНОВИВ:

11.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № 326/19) до кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про:

- спонукання відповідача виконати мирову угоду, затверджену ухвалою господарського суду Одеської області від 05.04.2016 року по справі № 7/17-2087-2011 в частині погашення заборгованості в сумі 94810,30 грн. перед позивачем;

- стягнення з відповідача грошової суми у розмірі 94810,30 грн. на користь позивача.

Ухвалою від 13.02.2019 (суддя Петренко Н.Д.) позовну заяву (вх.№326/19 від 11.02.2019) залишено без руху.

21.02.2019 розпорядженням керівника апарату суду від 21.02.2019 у зв'язку з перебуванням судді Петренко Н.Д. з 20.02.2019 на тривалому лікарняному (відпустка у зв'язку з вагітністю та пологами) з метою запобігання порушення строків розгляду позовної заяви, призначено повторний автоматичний розподіл позовної заяви вх. №326/19 від 11.02.2019 у справі №916/312/19.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи визначено склад суду - суддя Волков Р.В.

Позивач звернувся до господарського суду Одеської області з заявою (вх. №2-941/19 від 01.03.2019) про усунення недоліків позовної заяви, про які зазначено в ухвалі від 13.02.2019 по справі №916/312/19.

Ухвалою від 05.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03.04.2019.

02.04.2019 від відповідача надійшла заява про відкладення слухання справи.

03.04.2019 відкладено розгляд справи на 22.04.2019.

18.04.2019 від представника відповідача надійшов відзив на позов.

22.04.2019 відкладено розгляд справи на 02.05.2019.

02.05.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач посилається на те, що ухвалою господарського суду Одеської області від 31.05.2011 порушено провадження у справі №7/17-2087-2011 про визнання Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» банкрутом та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою від 05.04.2016 по справі було затверджено мирову угоду та припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою від 31.05.2011. Керуючим санацією до мирової угоди було надано графік погашення заборгованості кредиторам 4 та 6 черги згідно з умовами мирової угоди. Встановлено, що Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» зобов'язується відповідно до умов мирової угоди та графіка погасити, зокрема, ОСОБА_1 заборгованість в сумі 94810,30 грн. частинами, а саме:

- 18962,06 грн. - строк погашення ІІ квартал 2017 року - І квартал 2018 року;

- 28443,09 грн. - строк погашення ІІ квартал 2018 року - І квартал 2019 року;

- 42664,64 грн. - строк погашення ІІ квартал 2019 року - ІV квартал 2019 року;

- 4740,52 грн. - строк погашення І квартал 2020 року.

Посилається на те, що відповідач взятих на себе зобов'язань за мировою угодою не виконав та кошти у сумі 18962,06 грн. та 28443,09 грн. не сплатив.

Вказує, що ухвала суду про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості звернутись до виконавчої служби з метою стягнення заборгованості з відповідача. Просить спонукати відповідача виконувати мирову угоду та стягнути з відповідача 94810,30 грн. Також просить справу розглядати без участі позивача за наявними в матеріалах справи документами.

У відзиві відповідач вказує, що після затвердження господарським судом у справі мирової угоди у процедурі банкрутства з'явилися об'єктивні обставини, які унеможливили фактичне виконання кредитною спілкою мирової угоди: постановами державних виконавців неодноразово було накладено арешт на майно та кошти на рахунках у банківських установах. При цьому було ухвалами судів було відмовлено у задоволенні скарг кредитної спілки про визнання постанов державних виконавців неправомірними, про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, зняття арештів з коштів тощо. Крім того, виконавчі листи про стягнення з позичальників боргів на користь кредитної спілки приймаються за умови обов'язкової сплати 2%-го авансового внеску, а вищевказані арешти позбавляють кредитну спілку можливості сплатити такий внесок та примусово стягнути борги з боржників спілки для подальших розрахунків з кредиторами, у тому числі і з позивачем.

Зазначає, що для реальної виплати позивачу боргу необхідно вирішити питання про зняття арештів з банківських рахунків, також вважає, що виникла потреба у залученні до справи у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, державних виконавців та/або відповідний орган державної виконавчої служби, просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача, суд встановив наступне.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 31.05.2011 порушено провадження у справі №7/17-2087-2011 про визнання Кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» банкрутом та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою від 05.04.2016 по справі було затверджено мирову угоду та припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою від 31.05.2011. Керуючим санацією до мирової угоди було надано графік погашення заборгованості кредиторам 4 та 6 черги згідно з умовами мирової угоди. Встановлено, що Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» зобов'язується відповідно до умов мирової угоди та графіка погасити, зокрема, ОСОБА_1 заборгованість в сумі 94810,30 грн. частинами, а саме:

- 18962,06 грн. - строк погашення ІІ квартал 2017 року - І квартал 2018 року;

- 28443,09 грн. - строк погашення ІІ квартал 2018 року - І квартал 2019 року;

- 42664,64 грн. - строк погашення ІІ квартал 2019 року - ІV квартал 2019 року;

- 4740,52 грн. - строк погашення І квартал 2020 року.

Ч.1 ст. 77 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами.

Положеннями ст. 79 цього Закону встановлено, що мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про закриття провадження у справі про банкрутство. Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов'язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг.

Ч.9 ст. 82 Закону встановлено, що у разі невиконання мирової угоди кредитори можуть пред'явити свої вимоги до боржника в обсязі, передбаченому цією мировою угодою. У разі відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство цього ж боржника обсяг вимог кредиторів, щодо яких було укладено мирову угоду, визначається в межах, передбачених зазначеною мировою угодою.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 №9 визначено, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством (статтею 86 ГПК та статтею 18 названого Закону) ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов'язань сторін тощо. За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою.

Згідно з п.3.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 №18 наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою:

- якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (діє на час складання позовної заяви) у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

При цьому відповідно до ч.3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

Ухвала господарського суду Одеської області від 05.04.2016 у справі №7/17-2087-2011 про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», а тому позивач має право захистити свої права шляхом подання позову про спонукання до виконання мирової угоди.

Мирова угода у розумінні змісту ст.ст. 202, 203 ЦК України за своєю правовою природою є правочином, а, отже, і підставою виникнення прав та обов'язків для сторін, що її уклали, і згідно зі ст. 629 ЦК України підлягає обов'язковому виконанню.

При цьому, мирова угода за своєю правовою природою це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спору, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Мирова угода ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і вона, як правило, виконується добровільно. В іншому разі мирова угода, затверджена судом, може бути підставою для примусового виконання.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду (постанова у справі №910/4134/17 від 13.04.2018).

У разі ухилення однієї із сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою: якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах; якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у Законі України "Про виконавче провадження", то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов'язань сторін тощо. За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду (постанова у справі №903/644/16 від 03.07.2018, постанова у справі №914/2699/15 від 15.06.2018).

Відповідно до положень ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивачем заявлено до стягнення загальну суму боргу, яка становить 94810,30 грн.

Судом встановлено, що Кредитна спілка "Перше кредитне товариство" належним чином не виконує умови затвердженої судом мирової угоди. Так, позивачеві не сплачено частини заборгованості у розмірі 18962,06 грн. (строк погашення ІІ квартал 2017 року - І квартал 2018 року), а також 28443,09 грн. (строк погашення ІІ квартал 2018 року - І квартал 2019 року). Доказів спростування цієї обставини суду не надано.

Щодо сплати інших частин заборгованості у розмірі 42664,64 грн. (строк погашення ІІ квартал 2019 року - ІV квартал 2019 року) та 4740,52 грн. (строк погашення І квартал 2020 року) суд вказує, що строк погашення зазначених платежів відповідно до умов мирової угоди на даний час не настав.

Відтак, вимога щодо сплати 47405,15 грн. (сума частин заборгованості, строк виконання яких настав) підлягає задоволенню, а у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Втім, суд зазначає, що це не позбавляє ОСОБА_1 подати позовну заяву про спонукання до виконання мирової угоди у частині стягнення частини заборгованості, коли строк виконання 3-ї та 4-ї частин заборгованості настане.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 16, 629 ЦК України, ст.ст. 46, 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 126, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 72312, РНОКПП НОМЕР_1, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1) до Кредитної спілки "Перше кредитне товариство" (вул. Базарна, 104, м. Одеса, 65020, ) задовольнити частково.

2. Стягнути з Кредитної спілки "Перше кредитне товариство" (вул. Базарна, 104, м.Одеса, 65020, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 72312, РНОКПП НОМЕР_1, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1) 47405,15 грн. на виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Одеської області від 05.04.2016 по справі №7/17-2087-2011, 1921,00 грн. витрат на сплату судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення складені 02.05.2019. Повний текст рішення складений та підписаний 07 травня 2019 р.

Суддя Р.В. Волков