ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.04.2019 Справа № 905/2129/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 (, адреса: 04073, м. Київ, просп. Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком (, адреса: 87525, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд. 2)

про: витребування майна з незаконного володіння та його повернення

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком повернути напівпричіп-цистерну Nursan номер кузову/шасі NP9NA307TYD015172, номерний знак НОМЕР_1, 2007 року випуску.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №905/2129/16 передано на розгляд судді Паляниці Ю.О.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем грошових зобовязань за договором фінансового лізингу №L652-04/07 від 26.04.2007, а також закінченням строку лізингу. На думку позивача, оскільки предмет лізингу протягом строку дії договору фінансового лізингу не був ні викуплений відповідачем, ні повернутий лізингодавцю, тому має місце порушення з боку відповідача прав позивача як власника майна - напівпричепа-цистерни Nursan номер кузову/шасі NP9NA307TYD015172, номерний знак НОМЕР_1, 2007 року випуску.

Нормативно вимоги обґрунтовані положеннями статей 10, 11 Закону України Про фінансовий лізинг, статтею 193 Господарського кодексу України та статтями 15, 16, 316, 317, 319, 321, 509, 525, 526, 806 Цивільного кодексу України.

На підтвердження позовних вимог надано суду: договір фінансового лізингу (оренди) №L652-04/07 від 26.04.2007 з додатками, акт приймання-передачі предмета лізингу від 01.09.2007, угоди від 02.03.2009, 01.09.2009, 02.08.2010, 01.12.2010, 04.05.2011, 28.02.2014 про внесення змін до договору фінансового лізингу №L652-04/07 від 26.04.2007 з додатками, розрахунок (структура) заборгованості за договором фінансового лізингу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, бухгалтерську довідку про несплачену вартість предмета лізингу.

Ухвалою суду від 11.07.2016 порушено провадження у справі №905/2129/16.

Розгляд справи неодноразово зупинявся у звязку з оскарженням відповідачем процесуальних документів суду.

Ухвалою від 22.03.2018 постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

У звязку з закінченням терміну повноважень судді Паляниці Ю.О., 03.10.2018 справа передана на повторний автоматизований розподіл справ між суддями, за наслідками якого для розгляду справи № 905/2129/16 визначено суддю Величко Н.В.

Ухвалою від 08.11.2018 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 №2129 11/17 від 23.11.2017 про уточнення до позовної заяви, предметом розгляду постановлено вважати: витребування із незаконного володіння ТОВ "Шляхове будівництво "АЛЬТКОМ" та повернення ТОВ "Райффайзен ОСОБА_1" напівпричіп-цистерну Nursan номер кузову/шасі NP9NA307TYD015172, номерний знак НОМЕР_1, 2007 року випуску.

Ухвалою суду від 01.04.2019 закрито підготовче провадження у справі №905/2129/16, призначено розгляд справи по суті на 25.04.2019.

В судове засідання, що відбулось 25.04.2019, позивач свого представника не направив, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, правової позиції по суті спору не висловив, письмового відзиву та документів, на яких такий відзив ґрунтується, не надав.

Разом з цим, відомості про вручення відповідачу ухвали від 01.04.2019 або повернення поштового відправлення без вручення матеріали справи не містять, а тому судом було зроблено відстеження пересилання поштового відправлення на офіційному веб-сайті Публічного акціонерного товариства Укрпошта в мережі Інтернет, за результатами якого виявлено, що відправлення було вручено відповідачу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Райффайзен ОСОБА_1" (лізингодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (лізингоодержувач, відповідач) 26.04.2007 укладено договір фінансового лізингу №L652-04/07 (т.1 а.с.11), відповідно до умов якого, лізингодавець на підставі договору купівлі-продажу (поставки) зобов'язався придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у володіння та користування протягом усього строку лізингу за плату (лізингові платежі) майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого зазначаються в специфікації (додаток № 2 до договору), а лізингоодержувач зобов'язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах договору.

Специфікацією (додаток № 2 до договору) від 26.04.2007 сторонами погоджено, що предметом лізингу є напівпричеп цистерна Нурсан у кількості 1 шт. вартістю 379100,00грн. з ПДВ (т.1 а.с.14, 21).

Відповідно до пункту 1.2 договору, строк лізингу складається з періодів лізингу, зазначених у графіку платежів (додаток № 1 до договору), та не може бути менше одного року.

Поточні лізингові платежі розраховуються на перше число місяця лізингового періоду (п.4.4 договору).

Оплата всіх лізингових платежів (авансового та поточних) здійснюється лізингоодержувачем в національній валюті України гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок лізингодавця. Лізингоодержувач здійснює платежі відповідно до Графіку з коригуванням їх загальної вартості на зміну курсу Національного банку України для Євро за правилами, наведеними в п.3 Графіку (п.4.7 договору).

Сторонами у Графіку платежів з урахуванням угод про внесення змін до договору фінансового лізингу (т.1 а.с.20-37) погоджено, що строк лізингу за договором становить з жовтня 2007 року по вересень 2012 року.

Відповідно до пункту 5.4. додатку № 4 загальних умов фінансового лізингу до договору фінансового лізингу від 26.04.2007 №L652-04/07 (т.1 а.с.16), лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі починаючи з першого періоду лізингу. При цьому, першим періодом лізингу вважається календарний місяць, що слідує за місяцем, у якому предмет лізингу передано лізингоодержувачу за актом приймання-передачі. Зазначені в графіку порядкові номери періодів лізингу відповідають календарним місяцям, які слідують за першим періодом лізингу, в прямому порядку.

На виконання умов зазначеного договору позивач передав у власність відповідача предмет лізингу згідно специфікації, що підтверджується підписаним представниками сторін актом приймання-передачі предмета лізингу від 01.09.2007 (т.1 а.с.20).

Відповідно до пункту 8.2.1 загальних умов, лізингоодержувач має право використовувати предмет лізингу протягом строку лізингу.

Пунктами 9.1, 9.2 загальних умов передбачено можливість переходу права власності на предмет лізингу до лізингоодержувача на підставі договору купівлі-продажу після закінчення строку лізингу та за умов належного виконання лізингоодержувачем своїх зобов'язань за договором.

Матеріали справи свідчать, що додатковою угодою від 28.02.2014 до договору фінансового лізингу сторонами погоджено, що підписанням угоди лізингоодержувач визнає наявність заборгованості за рахунками перед лізингодавцем та зобов'язується сплатити її в розмірі та в строк до 31.03.2016, за графіком, який наведений в таблиці пункту 1.1 цієї угоди (т.1 а.с.36).

Згідно з пунктом 1.3 додаткової угоди від 28.02.2014, виконання зобов'язання/боргових зобов'язань лізингоодержувача за договором, з моменту укладання додаткової угоди, є відстроченим.

Встановлено кінцеву дату виконання лізингоодержувачем зобов'язань за договором до 31.03.2016 (зобов'язання повинні бути виконанні не пізніше зазначеної дати/дата виконання зобов'язань).

Відповідно до пункту 2 цієї додаткової угоди, зобов'язання лізингоодержувача перед лізингодавцем припиняються, після повного та належного виконання лізингоодержувачем зобов'язань, визначених пунктом 1.1 угоди, та у разі сплати викупної вартості предмета лізингу в строк та у розмірі, визначеними договором купівлі-продажу (викупу).

Судом встановлено, що предмет лізингу не повернуто лізингодавцю у порядку, встановленому договором фінансового лізингу N L652-04/07 від 26.04.2007 з наступними змінами та не викуплено лізингоодержувачем. Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази зміни (пролонгації) строку лізингу шляхом укладання відповідної угоди, як це передбачено пунктом 9.2 договору. Протилежного відповідачем належними доказами не доведено.

Предметом даного судового розгляду є вимоги лізингодавця до лізингоодержувача про витребування майна з незаконного володіння та його повернення.

Згідно із статтею 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до статті 1 Закону України Про фінансовий лізинг фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Частиною 3 статті 6 Закону України Про фінансовий лізинг визначено, що строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.

У відповідності до пункту 7 частини другої статті 11 Закону України Про фінансовий лізинг лізингоодержувач зобов'язаний у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (приписи статей 525, 526 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень статей 526, 530 Цивільного кодексу України одним з критеріїв належного виконання є строк виконання зобов'язання, недотримання якого є порушенням у розумінні ст.610 та зумовлює прострочення боржника у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, факт неповернення предмету лізингу по закінченню визначеного договором строку лізингу є доведеним позивачем, адже належного доказу настання визначеної підстави для припинення існування відповідного зобов'язання - викуп предмету лізингу - відповідачем представлено не було.

Таким чином, у розумінні приписів статті 1 Господарського процесуального кодексу України та статті 15 Цивільного кодексу України позивач набув право на звернення до суду за захистом з огляду на наявність порушення зобов'язань з боку відповідача.

Обраний позивачем спосіб захисту відповідає положенням статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України. Спосіб судового захисту визначений позивачем приписами пункту 7 частини 2 статті 11 Закону України Про фінансовий лізинг як витребування з незаконного володіння та повернення предмета лізингу після закінчення строку лізингу, право лізингоодержувача вимагати якого зазначено у статті 10 цього Закону.

Викладене зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача, позов задоволений в повному обсязі, тому судові витрати покладаються на відповідача відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 (, адреса: 04073, м. Київ, просп. Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101) до Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком (, адреса: 87525, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд. 2) про витребування майна з незаконного володіння та його повернення задовольнити в повному обсязі.

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком (, адреса: 87525, м. Маріуполь, вул.. Бахчиванджи, буд. 2) повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 (, адреса: 04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корпус 5, офіс 101) напівпричіп-цистерну Nursan номер кузову/шасі NP9NA307TYD015172, номерний знак НОМЕР_1, 2007 року випуску, протягом 30 (тридцять) календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком (, адреса: 87525, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд. 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Райффайзен ОСОБА_1 (, адреса: 04073, м. Київ, просп. Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101) судовий збір в сумі 3466,49грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня підписання повного тексту у порядку, передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 25.04.2019.

Суддя Н.В. Величко