ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.05.2019

Справа № 910/1099/19

За позовом Державне підприємство «Маріупольський морський торговельний порт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ ЛТД»

про стягнення 659740,57 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Маріупольський морський торговельний порт» звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ ЛТД» про стягнення заборгованості у розмірі 659740,57 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав взяті на себе за Договором поставки №27-7/18/333 від 17.09.2018 зобов’язання з поставки Товару у строки, визначені в Договорі, в зв’язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 659740,57 грн., з яких 403174,79 грн. нараховані Позивачем штрафні санкції у вигляді 0.1% пені від вартості непоставленого палива за кожний день прострочення поставки та штрафу нарахованого Позивачем у розмірі 7% від вартості непоставленого палива на загальну суму 256565,78 грн., яку Позивач просить стягнути у судовому порядку.

Ухвалою суду від 05.02.2019 у справі № 910/1099/19, ухвалено, позовну заяву залишити без руху; встановити заявнику строк на усунення недоліків, визначених в ухвалі, 7 (сім) днів з дня вручення даної ухвали.

18.02.2019 від Позивача, через канцелярію суду, надійшла заява про усунення недоліків, в якій Позивачем було виправлено визначені судом, в ухвалі від 05.02.2019, недоліки та додано необхідні докази, зокрема позовну заяву з додатками направлено відповідачу за його місцезнаходженням, доказ чого надано суду.

Ухвалою суду від 25.02.2019 відкрито провадження у справі № 910/1099/19, ухвалено, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 01 3 отримав ухвалу суду від 25.02.2019 про відкриття провадження у справі 04.03.2019, проте, не скористався своїм правом, забезпеченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив у встановлений строк суду не надав. Про наслідки не подання відзиву відповідач був повідомлений ухвалою суду від 25.02.2019 про відкриття провадження у справі № 910/1099/19.

В зв’язку з вищезазначеним, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

17.09.2018 Державне підприємство «Маріупольський морський торговельний порт» (покупець, позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ ЛТД» (постачальник, відповідач) уклали договір № 27-7/18/333 про те, що постачальник зобов’язується поставити на склад покупця, а покупець прийняти та оплатити паливо дизельне та бензин автомобільний, за цінами та у кількості, які вказані в Додатках №1 та №2 до даного Договору, які є невід’ємними частинами Договору.

Відповідно до п.1.2 – п.1.6. Договору: найменування товару – код ДК 021:20-9 - «Нафта і дистиляти» ( паливо дизельне літнє, бензин автомобільний); кількість товару – 3 найм; поставка товару здійснюється на склад Покупця м. Маріуполь автомобільним транспортом Постачальника за його рахунок; обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від потреби та реального фінансування видатків у Покупця. У такому разі Сторони вносять відповідні зміни до цього Договору, шляхом підписання додаткової угоди; в’їзд на територію покупця із товаром що поставляється, повинен здійснюватися Постачальником без транзитного вантажу.

За твердженнями позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ ЛТД» свої обов’язки щодо поставки товару у строки та у кількості, визначеними в Договорі та Додатків до нього, на склад покупця не виконали, у зв’язку із чим, утворилась заборгованість Відповідача у розмірі 659740,57 грн., з яких 403174,79 грн. нараховані Позивачем штрафні санкції у вигляді 0.1% пені від вартості непоставленого палива за кожний день прострочення поставки та штрафу нарахованого Позивачем у розмірі 7% від вартості непоставленого палива на загальну суму 256565,78 грн., яку Позивач просить стягнути у судовому порядку.

В свою чергу, відповідач своїми правами, передбаченими чинним законодавством України не скористався, а саме, жодних доказів на спростування обставин, викладених позивачем не надав. Відзив на позовну заяву до суду не подав.

Таким чином, 17.09.2018 Державне підприємство «Маріупольський морський торговельний порт» (покупець, позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ ЛТД» (постачальник, відповідач) уклали договір № 27-7/18/333 про поставку дизельного палива та бензину автомобільного.

Відповідно до п. 2.3 Договору факт поставленого покупцю з боку постачальника Товару підтверджується видатковою накладною та товарно – транспортною накладною.

Згідно п. 2.5. Договору гарантійний термін зберігання товару – не менше 6 місяців з дати поставки товару на склад покупця.

Відповідно до п. 3.1. та п. 3.2. Договору поставка товару здійснюється протягом 7 робочих днів з дати підписання Договору сторонами; датою поставки товару є – дата передачі товару на склад покупця, як зазначається в товарно – транспортній накладній;

Згідно п. 3.3. та п. 3.4. Договору при поставці товару, постачальник зобов’язаний надати покупцеві паспорт якості або сертифікат кості, декларація про відповідність та сертифікат відповідності вимогам діючих нормативних документів в Україні або копії цих документів завірених підписом керівника постачальника або особою, що має довіреність на підпис; у випадку якщо товар іноземного виробництва та постачальник є імпортером, при постачанні він повинен надати митну декларацію на партію товару, яка поставляється.

Відповідно до п. 4.1 Договору загальна сума договору складає 3665225,40 грн. в т.ч. ПДВ; ціна товару не може бути змінена постачальником в односторонньому порядку після укладання цього договору та до повного його виконання сторонами.

Згідно п. 4.2. покупець здійснює оплату за поставлений товар протягом 30 банківських днів з дати прийняття товару на склад покупця та оформлення видаткової накладної, оригіналу рахунку та податкової накладної з визначеними кодами щодо товарів, робіт, послуг відповідно до ДК, та зареєстрованій у ЄРПН згідно вимог чинного законодавства, та за наявності повного пакету належним чином оформлених первинних документів, що підтверджують факт здійснення господарської операції, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника. В разі відмові у реєстрації податкової накладної у ЄРПН оплата рахунків відкладається до вирішення цього питання; датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Пункт 4.3. передбачає, що у випадку відсутності реєстрації податкової накладної в ЄРПН, оплата покупцем здійснюватися не буде до надання податкової накладної, що відповідає вимогам діючого законодавства; термін з моменту надання податкової накладної, що не відповідає вимогам діючого законодавства до усунення недоліків не зараховується в 30 денний термін для оплати.

Відповідно до п. 4.4. - п 4.8. ціна на товар включає в себе вартість послуг по транспортуванню, вартість послуг по наливу, вартість послуг по страхуванню відповідальності суб’єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків при перевезенні небезпечних вантажів; ціна товару може змінюватися в порядку встановленому в договорі за взаємною згодою сторін, якщо товар, що поставляється, є іноземного виробництва та його вартість залежить від коливання курсу іноземної валюти, шляхом підписання додаткової угоди; ціна товару може бути змінена не біль ніж на 10% відсотків, у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в Договорі, за взаємною згодою Сторін, шляхом підписання додаткової угоди; у разі зміни ціни на товар постачальник обов’язково повинен надати оригінал відповідної довідки Відділення Донецької торгово – промислової палати м. Маріуполь, довідка повинна містити інформацію про відсоток зростання ціни на товар з дати подачі тендерної пропозиції до дати звернення постачальника, отримання довідки покладається на постачальника; сума цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди.

Пунктами 5.1 – 5.2.2. передбачено, що покупець зобов’язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати за поставлений товар; покупець має право: достроково розірвати договір у разі невиконання зобов’язань постачальником, повідомивши про це його за 20 днів до дати розірвання; покупець має право контролювати поставку товару у строки, встановлені цим договором з оформленням первинних документів.

Відповідно до 5.3 – 5.4.3. постачальник зобов’язаний: забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором; забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору; дотримуватись вимог антикорупційної програми покупця. Постачальник має право: своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлений товар; на дострокову поставку товару за письмовим погодженням покупця; у разі невиконання зобов’язань покупцем, постачальник має право достроково розірвати цей договір, повідомивши про це його за 20 днів до дати розірвання.

Згідно з п. 6.1. за не поставку, несвоєчасну поставку або недопоставку товару Постачальник сплачує пеню в розмірі 0.1% від вартості не поставленого, несвоєчасно поставленого або недопоставленого товару за кожний день прострочення поставки, а в разі прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф в розмірі 7% від вказаної суми.

Відповідно до п. 9.1. договір набирає чинності з дати укладання та діє до 30.11.2018, а в частині розрахунків – до повного виконання сторонами своїх зобов’язань за даним договором; закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору

До матеріалів справи позивачем також додано Додаток №1 від 17.09.2018 до договору № 27-7/18/333 від 17.09.2018 в якому визначено специфікацію товару що підлягає поставці, а саме, його кількість, ціну за одиницю без ПДВ, загальна вартість товару визначеного в Додатку №1 - 3054354,50 грн. без ПДВ.

Також, до матеріалів справи, Позивачем додано Додаток №2 від 17.09.2018 до договору № 27-7/18/333 від 17.09.2018, в якому визначено технічну специфікацію товару, що мав бути поставлений.

До матеріалів справи, також додано копію претензії № 60/П від 14.11.18 надісланої позивачем відповідачу, на суму 436161,82 грн., в якій позивач виставляє вимогу відповідачеві щодо сплати в найкоротший термін нарахованих станом на 14.11.2018 штрафних санкцій, за наслідком неналежного виконання постачальником прийнятих на себе зобов’язань (поставки в Маріупольський порт палива вартістю 3665225,40 грн. в т.ч. ПДВ; поставка станом на час надсилання претензії не відбулась), на загальну суму 436161,82 грн.

Відповідач на претензію не відповів, жодних пояснень з приводу порушення ним покладених на нього Договором зобов’язань не надав, пред’явлені позивачем вимоги не виконав.

До претензії позивачем було додано розрахунок штрафних санкцій за порушення умов договору поставки № 27 – 7 /18/333 від 17.09.2018, за період з 27.09.2018 по 14.11.2018. За даним розрахунком сума штрафних санкцій станом на 14.11.2018 складає 436161,82 грн. без ПДВ, з яких 179596,04 грн. нараховані Позивачем штрафні санкції у вигляді 0.1% пені від вартості непоставленого палива за кожний день прострочення поставки та штрафу нарахованого Позивачем у розмірі 7% від вартості непоставленого палива на загальну суму 256565,78 грн..

Як доказ надсилання вказаної вище претензії, позивач надав рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 87 5 від 20.11.2018.

До матеріалів справи позивачем було додано роздруківку з сайту Прозорро щодо процедури закупівлі палива дизельного літнього, бензину автомобільного . Відповідно до даної роздруківки замовником є ДП «Маріупольський морський торговельний порт», закупівлю було оголошено 08.08.2018, аукціон проведено 28.08.18, закупівлю завершено 17.09.2018. Також, згідно даної роздруківки переможцем аукціону є ТОВ «ТЕХОЙЛ ЛТД» за пропозицією на загальну суму 3054354,50 грн.. В роздруківці визначено, що між замовником ДП «Маріупольський морський торговельний порт» та переможцем аукціону ТОВ «ТЕХОЙЛ ЛТД» було укладено договір №27-7/18/333, датою укладення договору є 17.09.2018, датою закінчення дії договору є 30.11.2018.

Також, до матеріалів позовної заяви Позивачем було додано розрахунок суми позову. У даному розрахунку Позивач підраховує загальну суму штрафних санкцій нарахованих ТОВ «Техойл ЛТД» за Договором №27-7/18/33 в період з 27.09.2018 по 14.01.2019, загальна сума штрафних санкцій за непоставку палива Відповідачем визначена в розмірі 659740,57 грн., з яких 403174,79 грн. нараховані Позивачем штрафні санкції у вигляді 0.1% пені від вартості непоставленого палива за кожний день прострочення поставки та штрафу нарахованого Позивачем у розмірі 7% від вартості непоставленого палива на загальну суму 256565,78 грн.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір № 27-7/18/333 поставки дизельного палива та автомобільного бензину від 17.09.2018, як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов’язків.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 663 ЦК України Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 ЦК України

Відповідно до ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до ст. 668 ЦК України Покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару. У разі невиконання покупцем цього обов'язку продавець має право частково або в повному обсязі відмовитися від задоволення відповідних вимог покупця, якщо продавець доведе, що невиконання покупцем обов'язку повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Позовною вимогою Позивача є стягнути з Відповідача на користь першого заборгованість в сумі 659740,57 грн., з яких 403174,79 грн. нараховані Позивачем штрафні санкції у вигляді 0.1% пені від вартості непоставленого палива за кожний день прострочення поставки та штрафу нарахованого Позивачем у розмірі 7% від вартості непоставленого палива на загальну суму 256565,78 грн.

Відповідно до п.3.1 Договору №27-7/18/333 від 17.09.2018 поставка товару здійснюється протягом 7 робочих днів з дати підписання Договору між Покупцем та Постачальником

Згідно п.3.2. датою поставки товару вважається – дата передачі товару на склад Покупця, яка визначається у товарно - транспортній накладній.

Датою підписання Договору сторонами є 17.09.2018.

Виходячи з п.3.1. Договору №27-7/18/333 від 17.09.2018, крайнім строком поставки товару Відповідачем було 26.09.2018.

Відповідно до доданих до матеріалів справи доказів, а саме, за розрахунком суми позову та претензією № 60/П від 14.11.18, відповідач станом на 14.01.2019 покладені на нього зобов’язання з поставки за Договором № 27-7/18/333 від 17.09.2018 не виконав. В спростування обставин, зазначених позивачем у позові щодо не поставки товару відповідач належних та допустимих доказів не надав, про наслідки не надання доказів, був повідомлений належним чином.

Отже, Відповідач є таким що прострочив виконання покладених на нього Договором зобов’язань.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач не надав суду доказів здійснення ним поставки товару за Договором, та не навів обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання.

Таким чином, відповідач у встановлений Договором строк свого обов’язку з поставки товару не виконав, допустивши прострочення виконання зобов’язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов’язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу. У разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно приписів ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 6.1. за не поставку, несвоєчасну поставку або недопоставку товару Постачальник сплачує пеню в розмірі 0.1% від вартості не поставленого, несвоєчасно поставленого або недопоставленого товару за кожний день прострочення поставки, а в разі прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф в розмірі 7% від вказаної суми.

Судом встановлено, що прострочення відповідача мало місце протягом більше як 30 днів, що є підставою в тому числі для нарахування штрафу згідно умов договору та чинного законодавства.

Відповідно до розрахунку суми позову, доданого Позивачем до матеріалів справи, станом на 14.01.2019 Відповідач не виконав покладені на нього за Договором №27-7/18/333 зобов’язання. Зважаючи на це, Позивачем відповідно до п. 3.2. та п. 6.1. Договору в період з 27.09.2018 по 14.01.2019 було нараховано 403174,79 грн. штрафних санкції у вигляді 0.1% пені від вартості непоставленого палива за кожний день прострочення поставки та штрафу 7% від вартості непоставленого палива на загальну суму 256565,78 грн., на загальну суму 659740,57 грн.

Розрахунок позивача є арифметично правильним, та обґрунтованим, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідач своїм правом передбаченим ст. 165 ГПК України не скористався, відзив на позовну заяву до суду не подав, жодних доказів в спростування, наведених Позивачем в позовній заяві, обставин не додав.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом – ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України. Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 659740,57 грн.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ТЕХОЙЛ ЛТД” (місцезнаходження: 01004, м. Київ, вул. Крутий Узвіз, буд. 6/2 літера «А», ) на користь Державного підприємства “Маріупольський морський торговельний порт” (місцезнаходження: 87510, Донецька область, м. Маріуполь, проспект Адмірала Луніна, 99, ) пеню у розмірі 403174 (чотириста три тисячі сто сімдесят чотири) грн. 79 коп., штраф у розмірі 256565 (двісті п’ятдесят шість тисяч п’ятсот шістдесят п’ять) грн 78 коп., судовий збір у розмірі 9896 (дев’ять тисяч вісімсот дев’яносто шість) грн 11 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Усатенко І.В.