ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" квітня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2298/18

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Кришталі Д.І.,

розглянувши справу №916/2298/18,

за позовом: Малого приватного підприємства Фірми "ЕРІДОН" (08143, Київська область, Києво-Святошинський район, село Княжичі, вул. Леніна, буд. 46),

до відповідача: Приватного сільськогосподарського підприємства "ДРУЖБА НАРОДІВ" (вул.Генерала Плієва,12,Червонознам'янка,Іванівський район, Одеська область,67211) ,

про стягнення 1502803,41 грн.,

Представники сторін:

Від позивача: Гіппіус Р.О.;

Від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство Фірма "ЕРІДОН" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства "ДРУЖБА НАРОДІВ" про стягнення заборгованості 1502803,41 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на укладання з відповідачем договору поставки № 1808/18/250 від 01.11.2017 з додатком від 27.04.2018, передачу відповідачу згідно з видатковою накладною № 42988 від 03.05.2018 товару на суму 1695276грн., здійснення оплати відповідачем лише частково та наявність боргу у розмірі 1197220,80грн., нарахування на вказану суму відповідно до умов договору 10% річних в розмірі 43736,99грн., 25% річних за користування товарним кредитом у розмірі 109342,49грн., 152503,13грн. пені.

Відповідач відзив на позов суду не надав.

Відповідач звертався з зустрічною позовною заявою, яка ухвалою суду від 26.12.2018 була повернута судом в зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку для подання такої заяви.

Відповідач звертався з апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду.

За результатами апеляційного оскарження Постановою Південно-апеляційного господарського суду від 07.03.2019 ухвалу залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Між сторонами по справі був підписаний договір поставки № 1808/18/250 від 01.11.2017 з додатком від 27.04.2018, відповідно до п.1.1 якого позивач взяв на себе обов'язок в порядку та на умовах цього договору поставити відповідачу продукцію виробничо-технічного призначення, а відповідач зобов'язався прийняти її та оплатити.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

П.1 ст.202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3 Додатку до договору сторони встановили строк для оплати товару не пізніше 28 календарних днів з моменту його отримання.

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання своїх зобов'язань позивач передав відповідачеві згідно з видатковою накладною № 42988 від 03.05.2018 товар на суму 1695276 грн.

В порушення наведених вище норм закону, а також умов договору, відповідач свої зобов'язання щодо оплати належним чином не виконав, оплату за твердженнями позивача здійснив лише частково, в зв'язку з чим склалась заборгованість у розмірі 1197220,80грн.

Доказів оплати вказаної суми сторони не представили.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення 1197220,80грн. основного боргу за поставлений товар суд вважає обгрунтованими, доведеними наявними у матеріалах справи доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Пунктом 6.2 договору сторонами передбачено, що у разі несвоєчасної оплати товару відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В зв'язку з цим та з посиланням на умови договору та вказані правові норми позивачем обґрунтовано нараховано 152503,13 грн. пені за період з 01.06.2018 по 05.10.2018 згідно наданого розрахунку.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 10% річних в розмірі 43736,99грн. з посиланням на ст.625 ЦК України та умови договору.

Дійсно, ч.2 ст.625 ЦК України України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.7 договору якраз встановлений такий інший розмір у вигляді 10% річних, які сторони домовились нараховувати на суму простроченої оплати у разі невиконання зобов'язань щодо оплати товару.

Позивач надав розрахунок 10% річних за період з 01.06.2018 по 05.10.2018 з урахуванням здійснення відповідачем часткової оплати.

Вказаний розрахунок є арифметично вірним та відповідає умовам договору та чинного законодавства.

Також позивачем у відповідності до пунктів 4 та 5 Додатку до Договору нараховано 25% річних за користування товарним кредитом на суму 109342,49 грн. за період з 01.06.2018 по 05.10.2018.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення 1197220,80грн. основного боргу, 10% річних в розмірі 43736,99грн., 25% річних за користування товарним кредитом у розмірі 109342,49грн. та 152503,13грн. пені обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 202, 525, 526, 530, 549, 551, 610, 611, 612, 626, 629 ЦК України, ст.ст. 46, 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 126, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Малого приватного підприємства Фірми "ЕРІДОН" (ідентифікаційний код 19420704, 08143, Київська область, Києво-Святошинський район, село Княжичі, вул. Леніна, буд. 46) про стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "ДРУЖБА НАРОДІВ" (ідентифікаційний код 03769215, 67211, Одеська область, Іванівський район, с.Червонознам'янка, вул.Генерала Плієва, буд.12) 1197220,80 грн. основного боргу, 10% річних в розмірі 43736,99грн., 25% річних за користування товарним кредитом у розмірі 109342,49 грн. та 152503,13 грн. пені - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "ДРУЖБА НАРОДІВ" (ідентифікаційний код 03769215, 67211, Одеська область, Іванівський район, с.Червонознам'янка, вул. Генерала Плієва, буд.12) на користь Малого приватного підприємства Фірми "ЕРІДОН" (ідентифікаційний код 19420704, 08143, Київська область, Києво-Святошинський район, село Княжичі, вул. Леніна, буд. 46) 1197220,80грн. основного боргу, 10% річних в розмірі 43736,99грн., 25% річних за користування товарним кредитом у розмірі 109342,49грн., 152503,13грн. пені та 22542,05грн. витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення складені 24.04.2019. Повний текст рішення складений та підписаний 06 травня 2019 р.

Суддя Р.В. Волков