ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

02 травня 2019 року Справа № 923/220/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. при секретарі Межерицькій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Управління комунальної власності Херсонської міської ради про закриття провадження у справі та про зупинення провадження у справі

за позовом: Комунального підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради, м. Херсон

до: відповідача-1 :Управління комунальної власності Херсонської міської ради, м. Херсон

до: відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія" Таврія", м. Херсон

про визнання недійсним договору оренди

За участю представників сторін :

від позивача - адвокат Хромченко О.С., ордер № 143573 від 26.03.2019р.;

від відповідача -1 - Ващук О.В. довіреність № 2586-16 від 29.12.2018

від відповідача-2 - не з'явився.

У відповідності до ч.1 п.1статті 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємство "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Управління комунальної власності Херсонської міської ради,: Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія" Таврія" про визнання недійсним договору оренди.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2019 визначено суддю по справі - Нікітенка С.В

Ухвалою від 01.04.2019 суд прийняв позовну заяву Комунального підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи № 923/220/19 визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Цією ж ухвалою суд запропонував відповідачам надіслати (надати) до суду відзив на позовну заяву (одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) іншим учасникам справи копію відзиву та доданих до нього документів, а відповідні докази представити суду), належним чином завірені копії статутних та реєстраційних документів, а також для залучення до матеріалів справи договір страхування орендованого майна згідно умов договору № 1987 від 16.04.2018. Позивачу запропоновано надіслати (надати) до суду відповідь на відзив відповідача (у разі отримання відзиву), а також для огляду у судовому засіданні надати договір про надання правничої допомоги від 20.03.2019, укладений з адвокатом Хромченко О.С.

За приписами частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу, на підставі зазначеного ухвала суду про відкриття провадження від 01.04.2019 направлена сторонам рекомендованою поштою з повідомленням.

До суду повернулись поштові повідомлення з відмітками пошти про вручення ухвали суду від 01.04.2019 адресантам.

У призначене судове засідання прибули повноважні представники позивача та відповідача -1. Відповідач-2 у судове засідання не з'явився, про причини неявки та не надання відзиву на позовну заяву не повідомив.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин враховуючі приписи п.3.ч.6 ст. 242 ГПК України суд вважає, що відповідач-2 належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також судом враховано висновок Європейський суд з прав людини, про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( Рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов'язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача-2.

18 квітня 2019 року до суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач-1 просить суд прийняти та долучити наданий відзив до матеріалів справи, відмовити позивачу у задоволені позовних вимог з підстав викладених у відзиві, а також зобов'язати позивача в порядку ст.90 ГПК України надати відповіді на поставлені у відзиві запитання.

Разом з відзивом відповідачем-1 подано клопотання про закриття провадження у справі та клопотання про зупинення провадження у справі.

Від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1, в якому позивач наполягає на задоволені позову, вважає доводи відповідача безпідставними та необґрунтованими.

У судовому засіданні представник відповідача-1 підтримав та просив суд задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі та закриття провадження.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив поти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження у справі та про зупинення провадження у справі.

Розглянувши клопотання відповідача-1 про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідач-1 звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі 923/220/19.

В обґрунтування даного клопотання Управління комунальної власності Херсонської міської ради зазначає, що відносно позивача Комунального підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради порушено справу про банкрутство, справа №923/1194/17.

На думку відповідача-1 метою спору у справі 923/220/19 є наповнення ліквідаційної маси позивача, а тому даний спір повинен розглядатись в межах справи про банкрутство.

Позивач заперечує проти задоволення клопотання про закриття провадження та зазначає, що предметом справи 923/220/19 - є визнання недійсним договору оренди комунального майна міської територіальної громади від 16.04.2018 № 1987, укладеного між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія" Таврія". Комунальне підприємство "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради не є стороною у оскаржуваному договорі, а тому зазначений спір підлягає розгляду у загальному порядку.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Херсонської області від 09.02.2018 відкрито провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства Таврійський" виконавчого комітету Херсонської області, справа № 923/1194/17.

За приписами пункту 7 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі, зокрема справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних з визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до ч.4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно зі ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

- боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

- боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

- боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

- боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

- боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора (ч. 1 ст. 20 Закону про банкрутство); за позовом розпорядника майна (ч. 9 ст. 22 Закону про банкрутство); за заявою комітету кредиторів (ч. 8 ст. 26 Закону про банкрутство); за заявою керуючого санацією (ч. 5 ст. 28 Закону про банкрутство); за заявою ліквідатора (ч. 2 ст. 41 Закону про банкрутство).

Таким чином, у відповідності до положень ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено лише визнання правочинів, які були вчиненісаме боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство.

Справа № 923/220/19 порушена за позовом Комунального підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради до Управління комунальної власності Херсонської міської ради та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Таврія" про визнання недійсним договору оренди № 1987 від 16.04.2018р., укладеного між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія" Таврія", позивач у даній справі не є учасником даного договору, але майно передане в оренду за його твердженнями перебуває на балансі КП"Таврійській".

Оскільки КП "Таврійський" не є стороною у оскаржуваному договорі, а також з урахуванням того, що справа порушена за позовом саме боржника, щодо визнання спірного правочину недійсним, що вчинений іншими особами, а тому суд вважає що дана справа підлягає розгляду у загальному порядку.

Щодо клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі до моменту розгляду клопотання Херсонської міської ради у справі 923/1194/17 про закриття провадження у справі та до прийняття остаточного рішення у справі № 776/3371/19.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 227 ГПК України обов'язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об'єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупиняється. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Враховуючи приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав у розумінні п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України для зупинення провадження у справі № 923/220/19.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі є обґрунтоване та не доведене, а тому не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали і повідомлено представників сторін про дату складення повного тексту ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 227, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Відмовити Управлінню комунальної власності Херсонської міської ради у задоволені клопотання про закриття провадження у справі № 923/220/19.

2. Відмовити Управлінню комунальної власності Херсонської міської ради у задоволені клопотання про зупинення провадження у справі № 923/220/19.

3. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвалу може бути оскаржено відповідно до статей 255, 256 ГПК України.

Ухвалу підписано 07.05.2019р.

Суддя С.В. Нікітенко