ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/161/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А., секретар судового засідання Клапків Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", вул. Івана Федорова, буд.32, літ.А,м. Київ,03038

адреса представника: АДРЕСА_1, Калиновська Н. В .

до відповідача: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Галицька" вул. Василіянок, буд.22, м. Івано-Франківськ,76018

про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 74 289 грн 68 к.

представники не з"явились

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова группа" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Івано-Франківської області з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" (далі - відповідач) про стягнення 74289,68 грн, посилаючись на те, що в силу приписів статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993,1188 Цивільного кодексу України, у межах фактичних витрат у позивача виникло право вимоги до відповідача.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 19.02.2019 відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження .

Представники сторін у судове засідання 25.04.2019 не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив, що 29 грудня 2015 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (страховик) та ТОВ «Порше Лізинг Україна» (страхувальник) було укладено Додаток №28-01990-00270/00010 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-0199-00270 від 23.09.2015р., предметом якого є, страхування транспортного засобу «Ауді 07», державний номер НОМЕР_1 .

30 вересня 2018 року відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Ауді», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та транспортного засобу «Інфініті» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 .

Згідно з відповіддю Національної поліції України щодо ДТП, довідкою про ДТП №637386 та постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2018 р. у справі № 522/17863/18, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України.

01 жовтня 2018 року страхувальник звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. Цього ж дня аварійним комісаром ПАТ «СК «УСГ» здійснено огляд та складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектну відомість).

11 жовтня 2018 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі рахунку № СК3189/СКС174 від 05.10.2018 р. було складено страховий акт № ПСКА-8713 та розрахунок розміру страхового відшкодування до нього.

На підставі зазначених документів, відповідно до розпорядження про виплату страхового відшкодування від 11.10.2018 р., ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 74 289,68 грн. (сімдесят чотири тисячі двісті вісімдесят дев`ять гривень шістдесят вісім копійок), що підтверджується платіжним дорученням № 21471 від 11.10.2018 року.

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Інфініті» державний номер НОМЕР_2 станом на 30.09.2018 р. (дата ДТП) була застрахована у ПрАТ СК «ГАЛИЦЬКА», згідно полісу серії АМ № 000507509.

До позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, перейшло право зворотної вимоги до особи, винної у скоєнні ДТП, яка відповідальна за заподіяний збиток (а враховуючи наявність у такої особи полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ № 000507509 - до ПАТ СК «ГАЛИЦЬКА»). Відповідно до витягу з бази даних МТСБУ Договір цивільно-правової відповідальності (поліс серії АМ №000507509), укладений між винною особою та Відповідачем передбачено франшизу у розмірі 0 (нуль) гривень та ліміт відповідальності -100 000 (сто тисяч) гривень за шкоду спричинену майну.

Таким чином, сума страхового відшкодування, належного з Відповідача до сплати позивачу в порядку регресу за полісом серії АМ № 000507509 складає 74 289,68 грн.

Позивач 26.10.2018 р. звернувся до Відповідача з претензією, в якій просив здійснити виплату вищезазначеного страхового відшкодування в порядку регресу, однак, останній залишив вказану заяву без розгляду. У зв`язку із вказаними обставинами позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Станом на 25.04.2019р., в матеріалах справи відсутні відомості про сплату відповідачем страхового відшкодування .

В силу ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов"язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

В силу ч.1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб"єктів господарювання (страховиків), пов"язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів.

Згідно з ч.2 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов`язкове страхування). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов"язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов"язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 Цивільного кодексу України, ст.354 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 25 вказаного Закону виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката).

Таким чином, згідно з положеннями Закону України "Про страхування" сторони договору добровільного страхування мають можливість самостійно визначати умови здійснення страхових виплат, в т.ч. і встановлювати порядок визначення суми страхового відшкодування. Ні вказаний закон, ні чинне законодавство України не зобов`язує страховика за договором добровільного страхування наземного транспорту обов`язково враховувати коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу при визначенні страхового відшкодування.

Відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку скласти страховий акт та здійснити виплату страхового відшкодування або повідомити страхувальника про відмову у виплаті у строки, передбачені цим договором.

Крім того, положення статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" передбачають перехід до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, права вимоги до відповідальної за завдані збитки особи саме в межах фактичних затрат страховика на виплату страхового відшкодування, доказом яких у даній справі є саме страховий акт ЦРКА- 2972 позивача від 28.12.2017.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988, ч.1 ст.990 Цивільного кодексу України, страховик зобов"язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Матеріалами справи документально підтверджено факт виплати позивачем - ПАТ "СК "Українська страхова група" страхового відшкодування в розмірі 74 289,68грн. за відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля «Ауді» державний реєстраційний № АА 92020Х.

Приписами ст.993 Цивільного кодексу України, ст.27 Закону України "Про страхування", обумовлено, що до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність особи, винної у вчиненні ДТП - ОСОБА_4 , власника наземного транспортного засобу " Інфініті" державний реєстраційний № НОМЕР_3 , являлась застрахованою ПРАТ "СК "Галицька", на підставі полісу обов"язкового страхування цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів № АМ/507509.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регламентується Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У відповідності до ст.3 цього Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховий поліс це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (п. 1.8. ст.1 вказаного Закону).

Пунктом 12.1 ст.12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Матеріали справи містять копію полісу обов"язкового страхування цивільно-правова відповідальності власників наземних транспортних засобів, № АМ 507509, яким встановлюється розмір відповідальності за шкоду заподіяну майну та розмір франшизи.

Як вказує п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З огляду на викладене, відповідач в порядку статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" має повністю відшкодувати позивачу збитки, понесені останнім у зв`язку з виплатою страхового відшкодування за договором страхування наземного транспорту № 28-0199-00270.

Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення № 21471 від 11.10.2018. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 15.04.2014 по справі №3-59гс15, яка (позиція) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції. Нормою ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування на користь страхувальника, набув право вимоги відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи те, що фактичні затрати позивача з урахуванням розміру відшкодування згідно полісу та франшизи не відшкодовані відповідачем, то відповідач відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України, статті 27 Закону України "Про страхування" та вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" має сплатити позивачу невиплачену частину страхового відшкодування. Оскільки заявлена позивачем до стягнення сума страхового відшкодування у розмірі 74289,68грн. не перевищує встановленого в полісі ліміту відповідальності відповідача, то позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3.п.1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин.

З огляду на вимоги ч.ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч. ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 979, 988, 990, 993 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 352, 354 Господарського кодексу України, ст. ст. 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", вул. Івана Федорова, 32А, м. Київ до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" вул. Василіянок, буд. 22, м. Івано-Франківськ про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 74289,68грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" вул. Василіянок, буд. 22, м. Івано-Франківськ () на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", вул. Івана Федорова, 32А, м. Київ ( )- 74289,68грн. страхового відшкодування.

та 1921,00грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.05.2019

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.