ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" травня 2019 р. м. ХарківСправа № 922/3633/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча", м. Маріуполь
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, м. Київ
про визнання права оренди

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, в якому просило:

- визнати право оренди цілісного майнового комплексу Державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр", шляхом визнання продовженим договору оренди № 240 від 14.07.2005 в редакції станом на 31.07.2016 на новий термін до 17.08.2027 року;

- зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області укласти договір № 5 про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" №240 від 14.07.2005 у запропонованій позивачем редакції, а саме: " 29" вересня 2016 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, , місцезнаходження якого: 61024, м. Харків, майдан Театральний, 1 (далі - Орендодавець), в особі першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області Арабей Наталі Олександрівни, що діє на підставі Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, затвердженого Головою Фонду державного майна України 16.07.2012 та зареєстрованого в реєстрі 20.08.2012 за № 9009927, наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 11.01.2016 № 5-к "Про тимчасове підпорядкування підрозділів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області та розподіл функціональних обов`язків між заступниками начальника відділення", з однієї сторони, та Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", , місцезнаходження якого: 87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1 (далі - Орендар), в особі фінансового директора Демидова Геннадія Миколайовича , який діє на підставі наказу № 235-К від 01.07.2014 та довіреності № 203 від 12.05.2016, з другої сторони (далі - Сторони), дійшли згоди про укладання даного Договору про внесення змін до договору оренди від 14.07.2005 № 240 цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр", що належить до державної власності, (далі - Договір оренди) про наведене нижче:

1. Пункт 10.1 розділу 10 "Строк чинності, умови зміни та припинення Договору" оренди, доповнити абзацом наступного змісту:

10.1. Цей Договір діє до 17.08.2027 року";

2. Інші умови Договору оренди, не змінені цим Договором № 5 про внесення змін до Договору оренди, залишаються чинними у тій редакції, у якій вони викладені Сторонами раніше, і Сторони підтверджують їх обов`язковість для себе.

3. Договір № 5 про внесення змін до Договору оренди набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін, є невід`ємною частиною Договору оренди та укладений в чотирьох примірниках, кожен з яких має однакову юридичну силу: по два для Орендодавця та Орендаря.

Сторони встановили, що відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України, умови пункту 1 Договору № 5 про внесення змін до Договору оренди застосовуються до правовідносин між Сторонами, які виникли до укладення Договору № 5 про внесення змін до Договору оренди, а саме з 01.08.2016 року.".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.01.2019 позовна заява ПрАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" була залишена без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки господарським судом Донецької області у справі №905/2297/16 за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про визнання переважного права оренди та зміну пункту договору 07.11.2018 ухвалене судове рішення.

Отже, одночасно з позовними вимогами, які є предметом розгляду у справі №922/3633/16, існують аналогічні за своєю правовою природою позовні вимоги, заявлені у справі №905/2297/16, з аналогічним складом учасників, які обґрунтовані тими ж самими підставами та доказами, та які розглянуті господарським судом Донецької області по суті на момент постановлення ухвали господарського суду Харківської області у справі №922/3633/16.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 ухвала господарського суду Харківської області від 09.01.2019 у справі №922/3633/16 скасована, а справа направлена до господарського суду Харківської області на розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для заявлення самовідводу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України справи у судах першої інстанції розглядаються суддею одноособово, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з ст. 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Статтею 39 ГПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Суд враховує, що важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини, у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (заява №7577/02) від 03.05.2007, Суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 9 січня 2013 року зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, п. п. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії".

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ГПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Із зазначеної статті витікає, що самовідвід має бути заявлений у зв`язку з тим, що у судді вже склалася правова позиція зі спору, який розглядається.

З огляду на наведене суд зазначає, що при розгляді справи №922/3633/16 у судді Погорелової О.В. вже склалася правова позиція, яка викладена в ухвалі господарського суду Харківської області від 09.01.2019 та яка відома сторонам.

Враховуючи практику Європейського суду, що є джерелом права, а саме те, що суддя, який брав участь в розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи, приймаючи до уваги, що сторонам вже відома правова позиція судді Погорелової О.В. з приводу спірних правовідносин, з метою усунення всіх розумних сумнівів щодо безсторонності такого суду, суддя Погорелова О.В. вважає за необхідне заявити самовідвід.

Згідно з п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Зрозуміло, що це впливає майже на всі аспекти кар`єри судді: від його підготовки до призначення, підвищення на посаді чи вжиття дисциплінарних заходів.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. Самовідвід - особиста заява судді про усунення себе від участі у розгляді даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 11 ст. 39 ГПК України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.ст. 12, 33, 35, 38, 39, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід судді господарського суду Харківської області Погорелової О.В. у справі № 922/3633/16.

Справу №922/3633/16 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 13 травня 2019 року.

Суддя О.В. Погорелова