ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року Справа № 903/741/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Дужич С.П. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 адвокат

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Промлит" на рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2018 року у справі № 903/741/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Промлит"

про стягнення 23259,98 грн.

В жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дюна-Веста» звернулось до господарського суду Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод «Промлит» про стягнення 94 264,14 грн., з яких: 74 739,20 грн. - основного боргу, 9 992,82 грн. пені, 6 742,45 грн. - інфляційних втрат та 2 789,67 грн. - 3% річних.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору № 0411 від 11.04.2017 року щодо своєчасної оплати за поставлений товар, внаслідок чого відповідач повинен сплатити на користь позивача 3 % річних, інфляційні втрати та пеню за прострочення виконання грошового зобов'язання. В якості правових підстав позову вказує на положення статей 527, 530, 625 ЦК України, та статті 193, 218, 230, 232 ГК України /а.с. 3-7/.

02.11.2018 року ТОВ «Дюна-Веста» подано до господарського суду Волинської області заяву про зменшення позовних вимог (вх. № 01-66/112/18), в якій просить стягнути з відповідача 23 259, 98 грн., з яких: 12 142,85 грн. пені, 8 290,60 грн. - інфляційних втрат, 2 826,53 грн.- 3% річних, оскільки ТОВ «Завод «Промлит» здійснено часткове погашення заборгованості в сумі 74 739,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6254 від 16.10.2018 року /а.с. 21-22, 28/.

Рішенням господарського суду Волинської області від 26.11.2018 року у справі № 903/741/18, позов ТОВ «Дюна-Веста» до ТОВ «Завод «Промлит» про стягнення 23 259, 98 грн. задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Завод «Промлит» на користь ТОВ «Дюна-Веста» 23 259,98 грн. (в тому числі: 12 142,85 грн. - пені, 8 290,60 грн. - інфляційних втрат, 2 826,53 грн. - 3% річних), а також 1 762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що на виконання умов договору, позивачем здійснена доставка (продаж) продукції, проте відповідачем неналежно виконані умови Договору № 0411 від 11.04.2017 року, в частині своєчасного розрахунку за отриманий товар, відтак суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню повністю /а.с. 45-46/.

ТОВ «Завод «Промлит», не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2018 року у справі № 903/741/18 змінити в частині стягнення пені, стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 1000 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує наступне:

- за домовленістю сторін ТОВ «Завод «Промлит» 14.09.2017 року здійснило часткову оплату за поставлений брухт чорних металів в сумі 100 000,00 грн., що не заперечує позивач та підтверджує у своїй позовній заяві. 16.10.2018 року ТОВ «Завод «Промлит» перерахувало на рахунок позивача залишок коштів за поставлений брухт чорних металів в сумі 74 739,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6254 від 16.10.2018 року. Таким чином, відповідач повністю виконав умови Договору перед позивачем по оплаті поставленого брухту чорних металів;

- враховуючи, що оплата за поставлений брухт чорних металів, згідно Договору № 0411 від 11.04.2017 року відбулась з відстрочкою платежу, що було погоджено між сторонами, та відсутністю повязаних з відстрочкою платежу збитків у позивача, пеня підлягає зменшенню до 1000 грн. в порядку ч.1 ст.233 ГК України /а.с. 57-59/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 року у справі № 903/741/18 (головуючий суддя Огороднік К.М., суддя Дужич С.П., суддя Юрчук М.І.), відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Завод «Промлит» на рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2018 року у справі № 903/741/18, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.03.2019 року /а.с. 56/.

08.02.2019 року ТОВ «Дюна-Веста» подано до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 5930/19 від 08.02.2019 року), в якому позивач заперечує проти апеляційної скарги /а.с. 68-71/.

05.03.2019 року судове засідання у справі № 903/741/18 не відбулося у звязку із перебування у відпустці головуючого судді (судді-доповідача) Огородніка К.М. Учасники справи повідомлені про неможливість проведення судового засідання телефонограмою та шляхом розміщення відповідної інформації на сторінці суду офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет /а.с. 89-91/.

Розпорядженням керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 року № 01-04/127 у зв'язку із перебуванням у відпустці головуючого судді (судді-доповідача) Огородніка К.М. у період з 19.02.2019 року по 29.03.2019 року (включно) та відповідно до статті 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 19, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 903/741/18.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2019 року внесено зміни до колегії суддів у складі та визначено для розгляду справи колегію суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Дужич С.П., суддя Юрчук М.І. /а.с. 95-96/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 року, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Завод «Промлит» на рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2018 року у справі № 903/741/18 прийнято у новому складі суду: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Дужич С.П., суддя Юрчук М.І., справу призначено до розгляду на 24.04.2019 року у режимі відеоконференції із Західним апеляційним господарським судом /а.с. 97-98/.

В судовому засіданні 24.04.2019 року, представник позивача ТОВ «Дюна-Веста» заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги ТОВ «Завод «Промлит», вважає, що рішення суду першої інстанції від 26.11.2018 року у справі № 903/741/18 прийняте у відповідності до норм чинного законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідач ТОВ «Завод «Промлит», участі уповноваженого представника в судовому засіданні 24.04.2019 року не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с. 101/.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки, неявка відповідача ТОВ «Завод «Промлит», належним чином повідомленого про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд даної справи за його відсутності.

Відповідно до част.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника позивача ТОВ «Дюна-Веста», дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

11.04.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод «Промлит» (надалі - покупець, відповідач, апелянт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дюна-Веста» (надалі - продавець, позивач) укладено Договір купівлі-продажу № 0411 (надалі - Договір), за умовами пункту 1.1 якого продавець зобовязується продати покупцю, а покупець оплатити і прийняти брухт чорних металів.

Згідно з пунктом 3.1 Договору, базова ціна становить 4800,00 грн. за тону включаючи ПДВ.

Оплата вартості металобрухту проводиться шляхом перерахування грошових коштів покупцем на розрахунковий рахунок продавця, згідно наданих накладних, і по ціні, встановленій по домовленості сторін, на протязі 7 днів з моменту отримання металобрухту (пункт 3.2 Договору).

У пункті 5.1 Договору визначено, що продавець і покупець несуть відповідальність за невиконання зобовязань по Договору згідно з діючим законодавством України.

Відповідно до п.5.2 Договору, при порушенні строків оплати металобрухту покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної ставки НБУ за кожен прострочений день /а.с. 12/.

На виконання умов вказаного Договору, позивач ТОВ «Дюна-Веста» здійснив продаж брухту чорних металів відповідачу на загальну суму 174 739,20 грн., про що свідчать видаткова накладна № ДВ-0028033 від 10.08.2017 року, акт приймання металів чорних (вторинних) № 34 від 10.08.2017 року, підписаний представником ТОВ «Завод «Промлит» та засвідчений печаткою підприємства, а також виставлений позивачем рахунок на оплату товару за № 61 від 10.08.2017 року /а.с. 13-15/.

Несвоєчасне та неповне виконання відповідачем умов Договору щодо здійсненння оплати за придбаний товар, зокрема оплата 100 000,00 грн. за платіжним дорученням № 3949 від 14.09.2017 року, слугувало підставою для звернення позивача із позовом до суду про стягнення решти заборгованості з оплати товару, 3% річних, інфляційних втрат та пені.

16.10.2018 року ТОВ «Завод «Промлит» сплачено 74 739,20 грн. згідно з платіжним дорученням № 6254 від 16.10.2018 року на виконання умов Договору купівлі-продажу, що стверджується відповідним призначенням платежу /а.с. 28/.

Поскільки оплата коштів за отриману продукцію відповідачем здійснена повністю, однак із порушенням встановленого для оплати строку, позивач з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 23 259, 98 грн., з яких: 12 142,85 грн. - пеня, 8 290,60 грн. - інфляційні втрати та 2 826,53 грн.- 3% річних.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно зі ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ч.1, 7 ст.193 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Частиною 1 ст.655 ЦК України встановлено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (част.1 ст.612 ЦК України).

Матеріалами справи стверджується, що позивач ТОВ «Дюна-Веста» виконав своє зобовязання за Договором купівлі-продажу від 11.04.2017 року у повному обсязі, здійснив продаж брухту чорних металів відповідачу загальною вагою 36 404 кг та загальною вартістю 174 739,20 грн., що підтверджується підписаним сторонами актом приймання металів чорних (вторинних) № 34 від 10.08.2017 року, видатковою накладною № ДВ-0028033 від 10.08.2017 року та рахунком на оплату товару за № 61 від 10.08.2017 року.

Однак, відповідач ТОВ «Завод «Промлит» свої зобовязання з оплати товару здійснив із порушенням строків, передбачених п.3.2 Договору купівлі-продажу, що підтверджується платіжним дорученнями № 3949 від 14.09.2017 року на суму 100 000,00 грн. та платіжним дорученням № 6254 від 16.10.2018 року на суму 74 739,20 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення.

Оскільки прострочення виконання грошового зобовязання відповідачем має місце, то суд першої інстанції, перевіривши розрахунки інфляційних та 3 % річних, обґрунтовано стягнув на користь позивача 3 % річних за період з 18.08.2017 року по 15.10.2018 року у розмірі 2 826,53 грн. та інфляційні втрати в розмірі 8 290,60 грн. за період з серпня 2017 року по жовтень 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ст.ст.546, 549 ЦК України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

У відповідності до част.4 та 6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі, передбаченому сторонами у договорі.

Пунктом 5.2 Договору купівлі-продажу від 11.04.2017 року сторони погодили відповідальність покупця при порушенні строків оплати металобрухту у вигляді сплати продавцю пені в розмірі подвійної ставки НБУ за кожен прострочений день.

Перевіривши розрахунок пені, суд вважає, що розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у сумі 12 142,85 грн. підлягають задоволенню.

Доводи апелянта про те, що розмір пені підлягає зменшенню до 1000,00 грн. у звязку з відсутністю у позивача збитків, повязаних з відстрочкою платежу, судом до уваги не приймається з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч.1 ст.233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту зазначеної норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов'язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення пені є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Заявляючи вимогу про зменшення розміру пені, відповідач не зазначає будь-яких причини неналежного виконання ним зобовязання за укладеним Договором купівлі-продажу металобрухту із позивачем, також не враховує (ігнорує) значну кількість днів прострочення у виконанні зобовязання та не доводить належними і допустимими доказами домовленість сторін щодо відстрочки здійснення оплати за Договором.

Таким чином, винятковість обставин, які б слугували підставаю для зменшення розміру пені відповідачем не підтверджено.

Окрім цього, судом враховано, що сума заборгованості в розмірі 74 739,20 грн. була погашена відповідачем лише після звернення позивача із позовом до суду.

Наведеним спростовується доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню.

Відповідно до ст.ст.74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п.1 част.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги ТОВ «Завод «Промлит» не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому правові підстави для скасування рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2018 року у справі № 903/741/18 відсутні.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на відповідача.

Щодо витрат позивача у сумі 1500,00 грн., пов'язаних з правничою допомогою адвоката.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 126 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Позивачем на підтвердження витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката на стадії апеляційного розгляду справи, надано: - свідоцтво серія ЛВ № 000937 від 27.03.2018р. про право на заняття адвокатською діяльністю адвокатом ОСОБА_1, , який представляв інтереси ТОВ "Дюна-Веста" на підставі Договору № 1 від 26.11.2018р. та додаткової угоди № 4 від 05.02.2019р. до даного договору, ордеру на надання правової допомоги серія ЛВ № 126056 від 06.02.2019р.; - акт № 5 від 27.02.2019р., підписаний клієнтом ТОВ "Дюна-Веста" та виконавцем адвокатом ОСОБА_1, про виконання робіт, зазначених в п.2 додаткової угоди № 4 від 05.02.2019р. до Договору № 1 про надання правової допомоги від 26.11.2018р.; - платіжне доручення № 11032 від 26.02.2019р. про оплату позивачем рахунка № 5 від 25.02.2019р. за надання правової допомоги на суму 1500,00 грн. /а.с.72-75, 80-82/.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що сплачені позивачем 1500,00 грн. витрат на правову допомогу при розгляді даної господарської справи в суді апеляційної інстанції є співрозмірними порівняно з ціною позову та складністю справи, а тому підлягають стягненню з відповідача у повному розмірі.

Керуючись ст.ст.269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2018 року у справі № 903/741/18 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Промлит" - без задоволення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Промлит" (45400, Волинська область, м.Нововолинськ, вул.Шахтарська, 49, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" (80100, Львівська область, м.Червоноград, вул.Б.Хмельницького, 67, ) 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень 00 коп. судових витрат, пов'язаних з правничою допомогою адвоката.

Доручити господарському суду Волинської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу № 903/741/18 повернути господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "02" травня 2019 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Юрчук М.І.