ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/277/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Горнович Л.О.

за участю представників сторін:

від Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради: не з'явились;

від Державного реєстратора Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Алексєєнко Віолетти Анатоліївни: не з'явились;

від Приватного підприємства „Голденсан": Каланжов В.І. (на підставі ордеру)

від Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міськради (67772, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, буд. 21);

до відповідачів: Державного реєстратора Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Алєксєєнко Віолетти Анатоліївни (67701, м. Білгород-Дністровський, вул. Грецька, 24) та Приватного підприємства „Голденсан" (67772, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, буд. 18)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Михайлівська, 56);

про скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 06.02.2019 року від позивача - Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх. №292/19) до відповідачів - Державного реєстратора Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Алексєєнко Віолетти Анатоліївни та Приватного підприємства „Голденсан", в якій позивач просить суд скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Алексєєнко В.А. за індексним № 18183460 від 20.12.2014 р., № 18184131 від 20.12.2014р., №18182913 від 20.12.2014 р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що державним реєстратором Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Алексєєнко В.А. проведено державну реєстрацію права власності ПП „Голденсан" на нерухоме майно, а саме: будівлі магазинів з баром і кафе, площею 363, 6 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта у Державному реєстрі речових нрав на нерухоме майно 03) розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська 63/2а; будівлю санітарного блоку з приміщеннями для персоналу, площею 129,4 кв.м. (реєстраційний номер об'єкта у Державному реєстрі речових прав па нерухоме майно 03) розташована за адресою Одеська область, м. Білгород- Дністровський, смт. Затока, вул.Приморська 63/2б та будівля магазину, площею 132 кв.м, (реєстраційний номер об'єкта у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03) розташована за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська 63/2в без документа, що підтверджує присвоєння новоствореному об'єкту нерухомого майна окремої адреси, що як зазначає позивач є порушенням ст.ст. 22, 24 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 25.11.2014р.), п. 58 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (чинний у період з 11.02.2014р. по 31.12.2015 р.), тоді як, за твердженням позивача, на підставі ст.ст. 26, 37 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" саме до повноважень виконавчого комітету Затоківської селищної ради належить вирішення питань щодо присвоєння поштових адрес об'єктам нерухомого майна.

Ухвалою суду від 01.03.2019 року за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/277/19 в порядку загального позовного провадження із призначенням проведення підготовчого засідання на 29.03.2019 року. Крім того, даною ухвалою суду за клопотанням позивача, в порядку ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача було залучено виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області.

У судовому засіданні від 29.03.2019 року судом було постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання, в порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, на 11.04.2019 року.

Ухвалою суду від 11.04.2019 року, судом в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, за клопотанням позивача було витребувано у виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області належним чином засвідчені реєстраційні справи №№3, 03, 03 та №03.

Ухвалою суду від 11.04.2019 року, в порядку ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, строк підготовчого провадження у справі №916/277/19 було продовжено на 30 днів. Крім того, даною ухвалою суду в порядку ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, підготовче засідання було відкладено на 06.05.2019 року.

Представник ПП „Голденсан" у судовому засіданні від 06.05.2019 року надав до суду заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності вх. ГСОО № 2-2054/19.

У судове засідання від 06.05.2019 року представник позивача не з'явився, однак про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений безпосередньо під розпис у попередньому судовому засіданні.

Відповідач - Державний реєстратор Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Алєксєєнко Віолетта Анатоліївна та третя особа - Виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради Одеської області у судові засідання від 06.05.2019 року не з'явилися, однак про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, шляхом направлення ухвал суду, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення судових відправлень.

За результатом розгляду матеріалів справи та характеру спірних правовідносин, господарський суд дійшов висновку, що вирішення даного спору не відноситься до юрисдикції господарських судів, виходячи з такого:

Так, при вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і спір господарськими слід, зокрема, виходити з визначень, наведених у ст.ст. 2, 3 Господарського кодексу України.

У відповідності до ст. 2 Господарського кодексу України, учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини.

За приписами ч.ч. 5, 6, 7 ст. 3 Господарського кодексу України визначено, що господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності; під організаційно-господарськими відносинами у цьому Кодексі розуміються відносини, що складаються між суб'єктами господарювання та суб'єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю; внутрішньогосподарськими є відносини, що складаються між структурними підрозділами суб'єкта господарювання, та відносини суб'єкта господарювання з його структурними підрозділами.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 4 Господарського кодексу України, не є предметом регулювання цього Кодексу: майнові та особисті немайнові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України; земельні, гірничі, лісові та водні відносини, відносини щодо використання й охорони рослинного і тваринного світу, територій та об'єктів природно-заповідного фонду, атмосферного повітря; трудові відносини; фінансові відносини за участі суб'єктів господарювання, що виникають у процесі формування та контролю виконання бюджетів усіх рівнів; адміністративні та інші відносини управління за участі суб'єктів господарювання, в яких орган державної влади або місцевого самоврядування не є суб'єктом, наділеним господарською компетенцією, і безпосередньо не здійснює організаційно-господарських повноважень щодо суб'єкта господарювання; відносини за участю суб'єктів господарювання, що виникають у процесі виконання вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Частиною 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч.2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці; 2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; 3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; 4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; 5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов'язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов'язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах; 6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці; 7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов'язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності; 8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; 9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; 11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України „Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті; 12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах; 13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; 14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою; 15) інші справи у спорах між суб'єктами господарювання; 16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Отже, з аналізу наведених вище положень законодавства вбачається, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: а) участь у спорі суб'єкта господарювання; б) наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; в) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є вимоги про скасування рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Алексєєнко В.А. за індексним № 18183460 від 20.12.2014 р., № 18184131 від 20.12.2014р., №18182913 від 20.12.2014 р. про реєстрацію права власності на відповідне нерухоме майно з підстав порушення державним реєстратором ст.ст. 22, 24 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції від 25.11.2014р.), п. 58 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868 (чинний у період з 11.02.2014р. по 31.12.2015 р.), а саме здійснення реєстраційних дій без документа, що підтверджує присвоєння новоствореному об'єкту нерухомого майна окремої адреси.

За таких обставин, даний спір не є спором про право та не є похідним від спору щодо майна, як того вимагає п. 13 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, суд зазначає, що спір про право щодо майна між позивачем та відповідачами відсутній, оскільки таки вимоги Затоківською селищною радою Білгород-Дністровської міськради не заявлено.

При цьому, згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративною справою є - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

Згідно ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

При цьому суд зазначає, що, зокрема, державний реєстратор Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Алєксєєнко Віолетта Анатоліївна у даних правовідносинах є суб'єктом владних повноважень, оскільки нею надавались адміністративні послуги пов'язані із вчиненням оскаржуваних реєстраційних дій щодо реєстрації прав на нерухоме майно та спір виник внаслідок вчинення саме таких дій відповідною особою.

Отже, за суб'єктним складом спір не має цивільно-правового характеру, а містить ознаки публічного спору з огляду на суб'єктний склад сторін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також враховуючи, що відповідач - державний реєстратор Реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області Алєксєєнко Віолетта Анатоліївна виступає у справі, як суб'єкт владних повноважень, реалізує у спірних правовідносинах адміністративні функції з реєстрації прав на майно, за відсутності між сторонами у справі спору про право на відповідне майно, з огляду на викладені позивачем підстави звернення з відповідним позовом та предметом даного позову, що є виключним правом позивача, суд дійшов висновку, що справа № 916/277/19 за предметною та суб'єктною юрисдикцією має розглядатись в рамках адміністративного, а не господарського судочинства, в зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

У судовому засіданні від 06.05.2019 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду та повідомлено, що повний текст ухвали буде складено 11.05.2019 року.

Керуючись ч. 1 ст. 20, п.1 ч.1 ст.231, ст.ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Провадження у справі № 916/277/19 - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набрала законної сили 06.05.2019р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено 11.05.2019 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська