ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08.05.2019 р.                                                     Справа № 914/860/19

Господарський суд Львівської області в складі судді Горецької З.В., розглянувши позовні матеріали

за позовом: Відділу освіти Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, м. Яворів Львівської області

до відповідача: ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ», м. Новояоврівськ Львівської області

про: стягнення заборгованості в сумі 346 593,73 грн.

ВСТАНОВИВ

Позивач - Відділ освіти Яворівської районної державної адміністрації Львівської області подало на розгляд Господарського суду Львівської області позов до ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» про стягнення заборгованості в сумі 346 593,73 грн.

У відповідності до ст.174 ГПК України позовна заява повинна подаватись до суду із дотриманням вимог передбачених ст. 162, 164, 172 ГПК України.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України „Про судовий збір” (із змінами і доповненнями) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При огляді позовних матеріалів судом встановлено, що позивачем до позовної заяви не долучено доказів сплати судового збору, хоч по змісту позовної заяви позивач просить суд покласти на відповідача витрати пов’язані з розглядом справи.

Відтак, за подання до суду позовної заяви позивачу необхідно сплатити 5 198,90 грн. судового збору за вимогу майнового характеру, належні докази сплати (оригінал платіжного доручення/ квитанції про сплату судового збору) надати суду.

Крім того, як вбачається із прохальної частини позовної заяви в п. 5 позивач просить суд в порядку підготовки справи до розгляду вжити заходи до забезпечення позову, наклавши арешт на рахунок відповідача (р/р 14 в філії - Львівське обласне управління АТ "Ощадбанк, МФО 325796) в межах 346 593,73 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, в порушення наведених приписів п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, вимога позивача, зазначена у п. 5 прохальної частини позову, про забезпечення позову не відповідає вимогам оскільки не містить: обґрунтування необхідності забезпечення позову; обґрунтування необхідності заходу забезпечення позову, який належить застосувати, з посиланням на докази. Також в порушення п. 6 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заявником не наведено пропозицій щодо зустрічного забезпечення. За таких обставин, така вимога про забезпечення позову подана без дотримання вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, у відповідності до ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За змістом статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року складає 1 921,00 гривні.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за заяву про забезпечення позову справляється судовий збір у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за подання заяви про забезпечення позову заявник мав сплатити судовий збір у розмірі 960,50 грн. Проте, позивачем не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі за подання заяви про забезпечення позову. За таких обставин, дана вимога про забезпечення позову подана без дотримання вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 статті 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності з п. 2 "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених Постановою КМ України від 05.03.2009 р. № 270, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку. В свою чергу п. 19 Правил визначено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Відповідно до п. 61 "Правил надання послуг поштового зв'язку" у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Отже, як вбачається з вищенаведеного належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу у справі є оригінал поштової квитанції з описом вкладення, в якому перелічені всі документи, що надсилаються одержувачу.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем недотримано зазначених вище вимог, адже як доказ надісланих відповідачу документів долучено лише копію фіскального чеку від 24.04.2019 року, яка не засвідчена належним чином.

Відтак, судом при огляді позовної заяви встановлено, що позивачем до матеріалів позовної заяви не долучено доказів надіслання позовної заяви з додатками, що свідчить про неналежне виконання позивачем вимог п.1 ч.1 статті 164 ГПК України.

Також, суд звертає увагу, що позивачем у позовній заяві не зазначено повне найменування відповідача в порушення п. 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, не наведено підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав в порушення п. 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Разом з тим суд зазначає, що форма і зміст документів, які подаються до господарського суду, повинні відповідати вимогам, установленим чинним законодавством для цих документів. Якщо законодавством установлено вимоги до певних документів, то документи повинні відповідати цим вимогам. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Відповідно до пункту 5.27. Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації “Вимоги до оформлювання документів” (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів “Згідно з оригіналом”, назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, при цьому засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи. Аналогічну правову позицію викладено в пункті 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції”.

Всупереч вимогам чинного законодавства України, позивачем не було належним чином засвідчено додатки, що долучені до матеріалів позовної заяви, а саме не зазначено дати засвідчення копій. Неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (Постанова Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2018р. у справі № 904/8549/17).

Відповідно до пункту 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 162, 164 цього Кодексу протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Одночасно, суд звертає увагу позивача на те, що згідно з приписами ч. 3 ст. 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Відділу освіти Яворівської районної державної адміністрації Львівської області до ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» про стягнення заборгованості в сумі 346 593,73 грн. - залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк до 10 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про залишення позову без руху оскарженню не підлягає.

Інформацію у справі, яка розглядається можна отримати за веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя                                                                                  Горецька З. В.