ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" квітня 2019 р. Cправа № 902/43/19

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Тварковського А.А.

за участю секретаря судового засідання Німенко О.І.,

представника:

позивача: ОСОБА_1

присутнього: ОСОБА_2

у відсутності представників відповідача та третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю НВО "ВЕРТІКАЛЬ" (проспект Індустріальний, 10-к, м. Харків, 61007)

до: Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (вул. 600-річчя, 13, м. Вінниця, 21100)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (вул. Антоновича, 127, м. Київ, 03150)

про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 229 942 грн 50 коп.,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю НВО "ВЕРТІКАЛЬ" (ТОВ НВО "ВЕРТІКАЛЬ") подано позов до Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго") про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 229 942 грн 50 коп.

Ухвалою суду від 23.01.2019 р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/43/19 в порядку загального позовного провадження та призначено у ній підготовче засідання на 19.02.2019 р.

Цією ж ухвалою залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України".

18.02.2019 р. на адресу суду від Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" надійшов відзив на позовну заяву вих. № 34/1233 від 18.02.2019 р., в якому відповідач просить суд в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю НВО "ВЕРТІКАЛЬ" відмовити повністю.

Крім того, 18.02.2019 р. до суду від третьої особи - ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" надійшло пояснення б/н від 12.02.2019 р. (вх. № 02.1-34/1387/19 від 18.20.2019 р.), в якому банк зазначає, що він, як гарант, діяв правомірно у відповідності до умов гарантії, договору про надання гарантії G07443/3/2018 від 22.03.2018 р. та вимог чинного законодавства України.

19.02.2019 р. представником позивача до суду подано заяву б/н від 19.02.2019 р. про залучення доказів, якою долучено до матеріалів справи на підтвердження витрат на надання правової допомоги ряд документів.

Відповідно до ухвали суду від 19.02.2019 р., яку занесено до протоколу судового засідання, відкладено розгляд справи до 12.03.2019 р. та встановлено учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій.

05.03.2019 р. на адресу суду від ТОВ НВО "ВЕРТІКАЛЬ" надійшла відповідь на відзив б/н від 28.02.2019 р., в якій позивач не погоджується із доводами відповідача, наведеним у відзиві, та просить суд врахувати при ухваленні рішення вказану відповідь.

Ухвалою суду від 12.03.2019 р. відкладено розгляд справи до 04.04.2019 р. та продовжено у ній передбачений ч. 3 ст. 177 ГПК України строк підготовчого провадження на 30 днів, про що постановлено ухвали, які занесено до протоколу судового засідання.

За результатами судового засідання 04.04.2019 р. змінено процесуальний статус третьої особи - ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", визначивши його як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, про що постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Крім того, враховуючи виконання завдань підготовчого провадження, визначених ст. 177 ГПК України, судом закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 18.04.2019 р., про що постановлено ухвалу, яку зафіксовано у протоколі судового засідання.

12.04.2019 р. на адресу суду надійшло клопотання третьої особи б/н від 08.04.2019 р., в якому банк повідомляє про неможливість забезпечити участь в засіданні повноважного представника та просить суд провести розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання 18.04.2019 р. представники відповідача та третьої особи - ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" не з'явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялися ухвалою від 04.04.2019 р., яка надсилалась їм рекомендованою кореспонденцією.

Поряд з цим у надісланому на адресу суду клопотанні б/н від 08.04.2019 р. ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" просить суд провести розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на вищевказане, суд вважає за можливе розглядати справу без явки в судове засідання представника відповідача та третьої особи - ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України".

Розгляд справи здійснювався з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник позивача в ході розгляду справи заявлений позов підтримав та просив суд його задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави позовних вимог посилається на списання гарантії в сумі 229 942 грн 50 коп. з рахунку ТОВ НВО "Вертікаль" без належних на те правових підстав та в порушення порядку забезпечення зобов'язання, оскільки зобов'язання між сторонами припинено на підставі додаткової угоди про розірвання договору, за наслідками чого між ним відбулась двостороння (фактична та юридична) реституція, що свідчить про відсутність у сторін фінансових претензій, в тому числі і в частині штрафних санкцій. До того ж додаткова угода про розірвання договору не містить інформації про неналежне виконання обов'язків по договору.

З огляду на вказане, позивач просить суд стягнути з відповідача 229 942 грн 50 коп., набутих без належних правових підстав.

Відповідач у поданому до суду відзиві на позовну заяву позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю НВО "ВЕРТІКАЛЬ" не визнає, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню зазначаючи, що вимоги до технічних, якісних та кількісних характеристик товару, яка були оприлюднені для вільного доступу на веб-порталі https://prozorro.gov.ua, та з якими позивач погодився (тендерна документація вих. № Ш20/95 від 16.02.2018 р.).

Однак, як вказує відповідач, у зв'язку з тим, що претензійна робота стосовно усунення позивачем виявлених недоліків, поставленого ним товару, не дала позитивних результатів, 13.11.2018 р. відповідач був змушений звернутись до гаранта з вимогою про стягнення суми гарантії, яку останнім виконано, сплативши КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" як бенефіціару за гарантією суму коштів в розмірі 229 942 грн 50 коп.

А тому, на думку відповідача, гарантія була списана з рахунку позивача на законних підставах, в зв'язку з чим позов задоволенню судом не підлягає.

Третя особа - ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у наданих до суду поясненнях щодо позову зазначає про правомірність задоволення гарантії зі сторони банку як гаранта.

Зокрема, третя особа, наряду з іншим, зазначає, що у позивача (принципала за гарантією) був час та період, протягом якого в нього була можливість запобігти повторному пред'явленню гарантії шляхом належного виконання зобов'язань або шляхом внесення змін до договору поставки за результатом переговорів з відповідачем (бенефіціаром) про звільнення гаранта від обов'язків за гарантією. Однак, станом на момент пред'явлення повторної вимоги відповідача зазначеного не виконано, домовленості досягнуто не було, від бенефіціара не надходило заяви про звільнення гаранта від обов'язків за цією гарантією.

Крім того, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" вказує, що твердження позивача стосовно необізнаності на момент видачі гарантії з умовами Договору є необґрунтованими враховуючи п. 2.8. Договору поставки.

Також банк відзначає, що в умовах п. 3.1.3. Договору про надання гарантії погоджено, що принципал усвідомлює, що гарантія, яка надається за Договором, є незалежною від основного зобов'язання за контрактом (його припинення або недійсності) та має бути виконана у всіх випадках.

У відповіді на відзив позивачем зазначено, що відповідачем не спростовано аргументів та тверджень по змісту позовних вимог. Жодних належних доказів порушення позивачем зобов'язання за договором відповідачем не надано. При цьому двостороння реституція, здійснена між сторонами за наслідками додаткової угоди про розірвання договору, свідчить про відсутність фінансових претензій сторін договору, в тому числі і штрафних санкцій. Додаткова угода не містить інформації про неналежне виконання обов'язків по Договору.

Із наявних, досліджених та оцінених судом у справі доказів встановлено таке.

22.03.2018 р. між Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю НВО "ВЕРТІКАЛЬ" (постачальник, позивач) укладено договір поставки товару № 354-18/33 (Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується на умовах, визначених Договором, поставити і передати покупцю товар (згідно п. 1.2. Договору), зазначений в специфікації, що додається Договору і є його невід'ємною частиною, а покупець зобов'язується на умовах, визначених Договором, прийняти і оплати товар (а.с. 21-26, т. 1).

Предметом закупівлі є "шафи керування в комплекті з частотними перетворювачами" (код ДК 021:2015:31710000-6 Електронне обладнання). Найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю та будь-які інші характеристики товару визначаються на підставі специфікації, яка додається до Договору (Додаток № 1) (п. 2.1. Договору).

Згідно із п. 2.5. Договору оплата товару здійснюється протягом року після поставки товару на підставі видаткової накладної (за кожну партію окремо) згідно заявки замовника.

У п.п. 2.8., 2.9. Договору сторонами погоджено, що до моменту укладення Договору, в забезпечення своїх зобов'язань за Договором, постачальник надає покупцю, електронну банківську гарантію № G07443/3/2018 в розмірі 229 942 грн 50 коп. Строк дії забезпечення виконання Договору, відповідає строку дії Договору. Електронна банківська гарантія може використовуватись покупцем для стягнення штрафних санкцій з постачальника у разі порушення останнім умов Договору.

Відповідно до п. 2.10. Договору покупець повертає забезпечення виконання Договору (за винятком стягнутих на умовах Договору сум) після виконання Договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або Договору недійсними та у випадках, передбачених ст. 37 ЗУ "Про публічні закупівлі", але не пізніше ніж протягом 5 банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Згідно із п. 4.2. Договору приймання товару за кількістю здійснюється в момент підписання видаткової накладної на товар, а за якістю - протягом 90 календарних днів з моменту підписання видаткової накладної на товар.

У випадку виявлення невідповідності товару кількості/якості/виявлення дефектів на момент приймання товару або протягом всього гарантійного термін, покупцем складається в односторонньому порядку акт/рекламація про що інформується постачальник. Постачальник зобов'язаний здійснити допоставку товару та/або заміну неякісного/дефектного товару, протягом 10 календарних днів з моменту відправлення відповідного повідомлення постачальнику. При цьому витрати по доставці товару на склад покупця в м. Вінниця покладаються на постачальника (п. 4.3. Договору).

Розділом 5 Договору сторонами погоджено права та обов'язки сторін. При цьому у п. 5.3. Договору встановлено, що постачальник зобов'язаний, зокрема, забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, установленим розділом 4 цього Договору.

Відповідно до п. 6.1. Договору у випадку порушення зобов'язання, що виникає з Договору, винна сторона несе відповідальність перед іншою стороною на умовах, викладених в цьому Договорі.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним Договором (п. 8.1. Договору)

Додатком № 1 до Договору (Специфікація товару) сторонами погоджено найменування товару, кількість одиниць товару, його ціну та загальну вартість (а.с. 27, т. 1)

За змістом Гарантії виконання зобов'язань № G07443/3/2018 від 21.03.2018 р. Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (гарант, третя особа) відповідно до ст. 560 ЦК України гарантує перед Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (бенефіціар, відповідач) належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю НВО "ВЕРТІКАЛЬ" (принципал, позивач) всіх зобов'язань за Договором поставки товару, що буде укладений між бенефіціаром та принципалом (а.с. 28-29, т. 1).

Умовами гарантії визначено, що гарант безвідклично та безумовно гарантує сплатити бенефіціару суму, розмір якої не перевищує 229 942 грн 50 коп., за умови отримання гарантом першої письмової вимоги бенефіціара про сплату за цією гарантією у розмірі платежу, що не перевищує розмір гарантованого цією гарантією, підписаної уповноваженою особою бенефіціара та скріпленої печаткою бенефіціара, в якій буде міститись твердження про те, що принципал порушив свої зобов'язання за Договором, із зазначенням, які саме зобов'язання за Договором порушені принципалом.

Зазначена гарантія набуває чинності з дати підписання Договору між принципалом і бенефіціаром та діє до 31.12.2018 р. (включно), або дня виконання гарантом своїх зобов'язань за цією гарантією, або дня одержання гарантом оригіналу цієї гарантії або письмової заяви бенефіціара про звільнення гаранта від обов'язків за цією гарантією, в залежності від того, що сталося раніше.

22.03.2018 р. між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (банк, третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю НВО "ВЕРТІКАЛЬ" (принципал, позивач) укладено договір про надання гарантії № G07443/3/2018, відповідно до п. 3.1.1. якого за погодженням між сторонами та на умовах цього договору банк видає принципалу безвідкличну безумовну гарантію на користь бенефіціара, а принципал зобов'язується виконати свої зобов'язання за цим договором (а.с. 90-97, т. 1).

Відповідно до п.п. 3.1.2., 3.1.3. Договору про надання гарантії видом гарантії є гарантія виконання зобов'язань за контрактом, яка видається з метою забезпечення виконання зобов'язань принципала за контрактом. При цьому принципал усвідомлює, що гарантія, яка надається за договором є незалежною від основного зобов'язання за контрактом (його припинення або недійсності) та такою, що має бути виконана банком на вимогу бенефіціара в усіх випадках та банк жодною мірою не пов'язаний та не зобов'язаний займатись таким контрактом.

Гарантійним випадком за договором буде вважатись отримання банком від бенефіціара вимоги, за якою банк зобов'язаний сплати бенефіціару кошти у розмірі платежу, що не перевищує розміру гарантованого гарантією (п. 3.1.7. Договору про надання гарантії).

Загальна сума гарантії 229 942 грн 50 коп. (п. 3.2.1. Договору про надання гарантії).

Згідно із п. 8.1. Договору про надання гарантії принципал зобов'язується належним чином виконувати зобов'язання перед бенефіціаром за контрактом.

19.04.2018 р. та 25.04.2018 р. відповідачем направлено на адресу позивача заявки № 33/2274 від 19.04.2018 р. та № 33/2417 від 25.40.2018 р. на поставку товару (продукції): Код ДК 021:2015:31710000-6 Електронне обладнання в кількості 19 та 25 одиниць відповідно (а.с. 30-31, т. 1).

У період з 11.05.2018 р. по 18.06.2018 р. позивачем на підставі видаткових накладних поставлено відповідачу товар на суму 3 218 328 грн 00 коп. (а.с. 323-34, т. 1).

29.05.2018 р. відповідачем в свою чергу в рахунок оплати поставленого йому товару перераховано позивачу на підставі платіжних доручень № 8597 від 29.05.2018 р. та № 8596 від 29.05.2018 р. суму коштів в розмірі 2 036 041 грн 92 коп. (а.с. 35-36, т. 1).

21.06.2018 р. відповідачем за результатами обстеження поставленого позивачем товару за Договором № 354-18/33 від 22.03.2018 р. в кількості 44-ох одиниць складено комісійний акт рекламації, яким встановлено, що в ході проведення обстеження товару "Шаф керування в комплекті з ПЧ та відвідним автоматним вимикачем, датчиком тиску, кулачковим перемикачем, пультом керування, фільтром dU/dt" виявлено недоліки (а.с. 38, т. 1).

26.06.2018 р. відповідачем направлено на адресу позивача лист № 33/3775 від 26.06.2018 р. про виявлені недоліки в ході обстеження товару, результат яких оформлено актом рекламації від 21.06.2018 р., з проханням в порядку п. 4.3. Договору протягом 10 календарних днів з моменту відправлення повідомлення усунути зазначені недоліки або замінити товар, який відповідає кількісним та якісним характеристикам предмету Договору в строк зазначений у п. 4.5. Договору (а.с. 37, т. 1).

02.08.2018 р. у відповідь на вказаний лист Товариство з обмеженою відповідальністю НВО "ВЕРТІКАЛЬ" листом вих. № Ш20/850 від 02.08.2018 р. повідомило КП ВМР "Вінницяміськтелоенерго" про проведення ним заходів щодо усунення зауважень та підтвердження відповідності товару вимогам КП ВМР "Вінницяміськтелоенерго" та зобов'язалось в строк до 21.09.2018 р. усунути всі недоліки (а.с. 154, т. 1).

29.08.2018 р. КП ВМР "Вінницяміськтелоенерго" направлено на адресу ТОВ НВО "ВЕРТІКАЛЬ" претензію № 34/4956 від 29.08.2018 р. з вимогою повернути на банківський рахунок перераховані кошти за поставлений товар та сплати штрафні санкції, 3 % річних (а.с.39-43, т. 1).

10.09.2018 р. позивачем направлено на адресу відповідача відповідь на претензію вих. № 1001 від 10.09.2018 р., в якій запропоновано деталізувати певні неврегульовані договором зобов'язання та усунути з його редакції невідповідності шляхом укладання додаткової угоди. При цьому вказано, окрім іншого, також для усунення непорозумінь між контрагентами за договором, ТОВ НВО "Вертікаль" має намір розглянути можливість узгодити та виконати певні роботи, про які вказано в претензії, листі та акті рекламації (а.с. 44-50, т. 1).

25.09.2018 р. КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" звернулось до ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" з вимогою про стягнення банківської гарантії № G07443/3/2018, яку банком, повідомивши позивача (№ 068-07/3051 від 11.10.2018 р.), залишено без задоволення у зв'язку з невідповідністю умовам гарантії (лист № 068-07/3050 від 11.10.2018 р. ) (а.с. 99-101, т. 1).

13.11.2018 р. КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" вдруге звернулося до ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" з вимогою про стягнення гарантії виконання зобов'язання № G07443/3/2018 від 21.03.2018 р. (а.с. 102-103, т. 1).

Листом № 068-07/3443 від 19.11.2018 р. банком повідомлено позивача про отримання вимоги про стягнення банківської гарантії. Додатком до листа долучено зазначену вимогу (а.с. 104, т. 1).

20.11.2018 р. банком виконано вказану вимогу відповідача про стягнення гарантії виконання зобов'язання № G07443/3/2018 в сумі 229 942 грн 50 коп., про що повідомлено позивача листом № 068-07/3484 від 20.11.2018 р. (а.с. 60, 105, т. 1 ).

Згідно з долученим до справи позивачем журналом вхідної кореспонденції 23.11.2018 р. ним отримано від ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" адресовану йому кореспонденцію (а.с. 61-66, т. 1).

26.11.2018 р. між Комунальним підприємством Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю НВО "ВЕРТІКАЛЬ" (постачальник, позивач) укладено додаткову угоду про розірвання договору поставки товару № 354-18/33 від 22.03.2018 р., відповідно до якої сторони дійшли згоди про розірвання зазначеного договору та домовились про повернення покупцем товару протягом 7 календарних днів, а постачальником коштів на рахунок покупця протягом 3 календарних днів. Також погодили, що після підписання даної угоди сторони не мають одна до одної жодної претензії щодо сплати штрафних санкцій (а.с. 51, т.1).

Згодом, згідно платіжного доручення від 28.11.2018 р. позивачем повернуто відповідачу перераховані йому кошти за Договором, а відповідачем на підставі накладних від 04.12.2018 р. повернуто переданий товар за Договором (а.с. 52-55, т. 1).

Також в справі наявна Інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмету закупівлі (додаток 1 до тендерної документації), тендерна пропозиція позивача з відповідністю запропонованого товару вимогам технічного завдання замовника (а.с. 139-153, т. 1).

Посилаючись на списання гарантії з його рахунку без достатніх правових підстав, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За змістом ст. 2 ГПК України метою господарського судочинства є ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України, ст. 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 229 942 грн 50 коп.

В якості правової підстави позову позивачем визначено положення ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач послалася на списання банківської гарантії з його рахунку без належних на те правових підстав в порушення порядку забезпечення зобов'язання.

Надаючи оцінку доводам позивача, в контексті встановлених обставин та змісту правовідносин, а також наявності підстав для стягнення коштів в порядку ст. 1212 ЦК України", суд виходив з такого.

Згідно із частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність достатньої правової підстави або те, що така підстава відпала.

Відповідна правова позиція викладена у постанов ОСОБА_3 Верховного Суду від 26.06.2018 р. у справі № 910/9072/17.

Таким чином, необхідною умовою для задоволення вимог позивача є встановлення обставин відсутності підстав для списання зазначених коштів ТОВ НВО "ВЕРТІКАЛЬ" або відпадання підстав для їх списання з його рахунку.

З урахуванням наведеного, необхідним є з'ясування обставин, за яких кошти, які є предметом спору, були списані з рахунку позивача.

Як зазначалось вище та встановлено судом, 22.03.2018 р. між сторонами спору укладено договір поставки товару № 354-18/33 (Договір), відповідно до якого позивач зобов'язався на умовах визначених даним договором поставити відповідачу товар визначений специфікацією до Договору, а останній зобов'язався його оплатити.

За змістом ст. 265 ГК України, ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати (поставити) у встановлений строк (строки) товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, зобов'язаними сторонами за спірними правовідносинами з поставки товару на підставі Договору є ТОВ НВО "ВЕРТІКАЛЬ" як постачальник товару, у якого наявний обов'язок поставити визначений договором товар у обумовлений строк, та КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" як покупець товару, який зобов'язаний його прийняти та сплатити за нього певну грошову суму.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Договором поставки позивачем надано банківську гарантію в розмірі 229 942 грн 50 коп.

Відповідно до ст. 200 ГК України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управленої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України.

Згідно зі ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У статті 561 ЦК України врегульовано, що гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Зобов'язання гаранта перед кредитором не залежить від основного зобов'язання (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли в гарантії міститься посилання на основне зобов'язання (ст. 562 ЦК України).

Згідно із ч. 1ст. 563 ЦК України разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

За приписами ч. 1ст. 565 ЦК України гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Враховуючи викладене, обов'язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає.

Аналогічне сторонами погоджено у п. 2.9. Договору поставки, в якому зазначено, що електронна банківська гарантія може використовуватись покупцем для стягнення штрафних санкцій з постачальника у разі порушення останнім умов Договору.

При цьому умовами гарантії від 21.03.2018 р. визначено, що гарант безвідклично та безумовно гарантує сплатити бенефіціару суму, розмір якої не перевищує 229 942 грн 50 коп., за умови отримання гарантом першої письмової вимоги бенефіціара про сплату за цією гарантією у розмірі платежу, що не перевищує розмір гарантованого цією гарантією, підписаної уповноваженою особою бенефіціара та скріпленої печаткою бенефіціара, в якій буде міститись твердження про те, що принципал порушив свої зобов'язання за Договором, із зазначенням, які саме зобов'язання за Договором порушені принципалом.

Отже, з урахування наведеного, підставою для використання покупцем гарантії є порушення постачальником (позивачем) умов зазначеного Договору.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У розумінні наведеної норми, яка надає визначення порушення зобов'язання, останнє може бути двох видів. По-перше, це невиконання зобов'язання, яке виникає якщо його сторони взагалі не виконують дій, що складають зміст зобов'язання (не передають річ, не виконують роботи, не надають послуги, не сплачують гроші тощо), або продовжують виконувати дії, від яких вони відповідно до зобов'язання мають утримуватися. По-друге, це неналежне виконання зобов'язання, тобто порушення умов, визначених змістом зобов'язання. У разі невідповідності виконання зобов'язання критеріям належності, можна говорити про неналежне виконання, а отже порушення зобов'язання (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.04.2019 р. у справі 910/2693/18).

За загальними умовами виконання зобов'язання, що містяться у статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1статті 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Номери та індекси стандартів, технічних умов або іншої документації про якість товарів зазначаються в договорі. Якщо вказану документацію не опубліковано у загальнодоступних виданнях, її копії повинні додаватися постачальником до примірника договору покупця на його вимогу. У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості.

Статтею 269 ГК Укрїани унормовано, що стандартами, технічними умовами або договором щодо товарів, призначених для тривалого користування чи зберігання, можуть передбачатися більш тривалі строки для встановлення покупцем у належному порядку зазначених недоліків (гарантійні строки). Сторони можуть погодити в договорі гарантійні строки більш тривалі порівняно з передбаченими стандартами або технічними умовами. Гарантійний строк експлуатації обчислюється від дня введення виробу в експлуатацію, але не пізніше одного року з дня одержання виробу покупцем (споживачем), а щодо виробів народного споживання, які реалізуються через роздрібну торгівлю, - з дня роздрібного продажу речі, якщо інше не передбачено стандартами, технічними умовами або договором. Гарантійний строк придатності та зберігання товарів обчислюється від дня виготовлення товару.

Частиною 6 вказаної Статті визначено, що постачальник (виробник) зобов'язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни.

Враховуючи те, що якість товару, його відповідність якісно-кількісним характеристикам визначеним умовами Договору є критерієм належності виконання зобов'язання з поставки товару, то пропущення постачальником зазначеної умови Договору є свідченням порушенням зобов'язання з поставки товару.

В даному випадку зазначеному критерію поставлений позивачем товар не відповідав.

Зокрема, як слідує з матеріалів справи, 21.06.2018 р. відповідачем за результатами обстеження поставленого позивачем товару за Договором № 354-18/33 від 22.03.2018 р. в кількості 44-ох одиниць складено комісійний акт рекламації, яким встановлено, що в ході проведення обстеження товару "Шаф керування в комплекті з ПЧ та відвідним автоматним вимикачем, датчиком тиску, кулачковим перемикачем, пультом керування, фільтром dU/dt" виявлено недоліки.

В подальшому зазначений акт рекламації відповідачем було направлено листом на адресу позивача з проханням усунення зазначених недоліків.

За результатами листування між сторонами стосовно виявлених недоліків Товариство з обмеженою відповідальністю НВО "ВЕРТІКАЛЬ" листом вих. № Ш20/850 від 02.08.2018 р. повідомило КП ВМР "Вінницяміськтелоенерго" про проведення ним заходів щодо усунення зауважень та підтвердження відповідності товару вимогам КП ВМР "Вінницяміськтелоенерго" та зобов'язалось в строк до 21.09.2018 р. усунути всі недоліки.

Тобто, фактично підтвердило наявність недоліків поставленого ним товару відповідачу, а відтак і порушення ним взятих на себе Договірних зобов'язань.

Однак, як стверджується матеріалами справи, виявлені відповідачем недоліки товару, позивачем не усунено, що стало підставою звернення КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" до ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" двічі з вимогою про стягнення гарантії виконання зобов'язання № G07443/3/2018 від 21.03.2018 р., яка за наслідком другого звернення була банком виконана, про що повідомлено позивача листом № 068-07/3484 від 20.11.2018 р.

Таким чином, низка встановлених вище обставин переконливо свідчить, що 20.11.2019 р. списання коштів за гарантією відбулось у зв'язку з порушення взятих на себе позивачем зобов'язань за Договором, тобто за наявності правової підстави.

Посилання позивача в обґрунтування заявлених вимог на додаткову угоду про розірвання договору поставки товару № 354-18/33 від 22.03.2018 р., за наслідком якої, на його думку, відпала підстава для перерахування коштів відповідачу, судом оцінюються критично та не беруться до уваги, оскільки позивачем в даному випадку помилково ототожнено правову підставу для перерахування коштів відповідачу зі строком дії Договору поставки, позаяк списання коштів з рахунку ТОВ НВО "ВЕРТІКАЛЬ" відбулось за наявного на момент звернення відповідача з вимогою про їх списання порушення діючого Договору поставки, виконання зобов'язань за яким було забезпечено гарантією.

Тобто, підставою перерахування коштів слугувало наявне порушення взятих позивачем на себе зобов'язань за Договором поставки, підтверджене наведеними вище доказами та визнане ним в листі вих. № Ш20/850 від 02.08.2018 р. А тому подальше розірвання Договору поставки жодним чином не спростовує факту наявності порушення зобов'язання зі сторони позивача. Зазначеного (спростування порушення договірних зобов'язань) також не містить додаткова угода про розірвання договору поставки. При цьому згадана угода про розірвання договору може бути підставою лише для повернення перерахованих на її виконання коштів та товару, що мало й місце в даному випадку.

В той же час виконання зобов'язань згідно гарантії є за своїм змістом отриманням компенсації зі сторони покупця, спричиненої понесення ним негативних наслідків, пов'язаних з неналежним виконання позивачем договірних зобов'язань. Тобто, забезпечувальним заходом спрямованим на дотримання постачальником умов Договору, який, як встановлено судом, порушено позивачем.

Інші наведені позивачем обґрунтування заявлених вимог, з урахування викладеного вище, не можуть слугувати підставою для задоволення позову.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову позивача, позаяк грошові кошти, визначені ним як кошти, що списані з його рахунку безпідставно (без належних правових підстав), перераховані відповідачу у зв'язку з порушенням умов Договору, тобто внаслідок невиконання ним Договірних зобов'язань, що виключає підстави для застосування приписів ст. 1212 ЦК України.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи наведене вище в своїй сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю НВО "ВЕРТІКАЛЬ" в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору та інші витрати, пов'язані з розглядом справи підлягають віднесенню на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю НВО "ВЕРТІКАЛЬ" до Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 229 942 грн 50 коп. відмовити повністю.

2. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 26 квітня 2019 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. 5 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - пр-кт Індустріальний , 10-к, м. Харків, 61007;

3 - представнику позивача ОСОБА_1 - вул. Сумська, буд. 2, м. Харків, 61000;

4 - відповідачу - вул. вул. 600-річчя, 13, м. Вінниця, 21100;

5 - третій особі - вул. Антоновича, 127, м. Київ, 03150.