ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2122/16
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Аленіна О.Ю., Лавриненко Л.В.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

за участю:

Прокурор - Тунік В.М., посвідчення № 031409 від 19.01.2015;

від ТОВ «Судноплавна компанія «Укрферрі» - адвокат Фурса С.М., ордер серії ОД № 380604 від 22.04.19;

Інші представники учасників провадження у судове засідання не з`явились.

Розглянувши апеляційні скарги Прокуратури Одеської області та Фонду державного майна України

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.03.2019

головуючий суддя Смелянець Г.Є., судді: Рога Н.В., Оборотова О.Ю.

Час і місце ухвалення: 14:56:28 год., м. Одеса

Дата складання повного тексту 20.03.2019

у справі № 916/2122/16

за позовом Першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі»

про стягнення 47 819 514,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

08.08.2016 Перший заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі» про стягнення збитків у розмірі 47 819 514,25 грн.

18.06.2018 господарським судом Одеської області одержано клопотання ТОВ «Судноплавна компанія «Укрферрі» про залишення позовної заяви прокуратури без розгляду в порядку п. 2 ч. 1 статті 226 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.03.2019 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі» про залишення позову без розгляду за вх. № 2-2967/18 від 18.06.2018 задоволено.

Позов Першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі» про стягнення у справі №916/2122/16 залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду позов прокурора, місцевий господарський суд зазначив, що судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Фондом державного майна України, який є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів держави. Не встановлено судом і обставин відсутності у Фонду державного майна кошті для сплати судового збору, відповідного звернення позивача до прокуратури із проханням подати позов у справі № 916/2122/16.

При цьому сама по собі обставина не звернення позивача з позовом протягом певного періоду (в даному випадку протягом 2-х місяців) без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

З урахуванням вказаного, приймаючи до уваги, що прокурором не доведено підстави звернення до суду із позовом в інтересах Фонду державного майна України, місцевий господарський суд залишив позов прокурора без розгляду.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою Прокуратура Одеської області звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.03.2019 у справі № 916/2122/16 про залишення позову без розгляду, направити справу № 916/2122/16 для розгляду по суті до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Прокуратура Одеської області зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена в порушення норм процесуального права, зокрема, статей 176, 177 ГПК України, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи (спору), у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Скаржник зазначає, що розгляд справи по суті розпочато господарським судом 27.07.2018. У зв`язку зі зміною складу суду ухвалою від 19.11.2018 постановлено розпочати розгляд справи № 916/2122/16 по суті повторно. Чергове судове засідання відбулось 14.12.2018 - розпочато розгляд справи по суті, надано вступне слово прокурору.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що завдання підготовчого провадження були виконані до переходу судом до розгляду справи по суті, в тому числі визначено склад учасників судового процесу, та при прийнятті уточненої позовної заяви заступника прокурора області до розгляду судом не було встановлено її невідповідності вимогам статті 162 ГПК України, зокрема, в частині зазначення підстав для пред`явлення прокурором позову в інтересах Фонду державного майна України, ухвалення судом рішення про залишення позову без розгляду є необґрунтованим та таким, що суперечить положенням вказаних норм процесуального Закону.

Разом з тим, підставою для звернення прокуратури області до суду з даною позовною заявою з метою представництва відповідних інтересів держави в суді послугувало нездійснення захисту таких інтересів уповноваженим органом (Фонд державного майна України).

Факт надання Фондом державного майна України до прокуратури області відповідних розрахунків з метою обґрунтування позовних вимог, який встановлено судом першої інстанції у судовому засіданні, свідчить лише про те, що уповноважений орган не планував самостійно вживати заходи, направлені на захист інтересів держави у спірних правовідносинах, а звертався за таким захистом до органів прокуратури.

Таким чином, подальше звернення прокурора до суду в інтересах держави обумовлено невжиттям уповноваженим органом відповідних заходів та необхідністю послідовності дій безпосередньо прокурора. Адже, після відмови суду у задоволенні позовних вимог прокуратури області у справі № 916/3654/15 прокурором обрано інший спосіб захисту інтересів держави, за якими звертався Фонд держмайна України.

Зазначені обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, помилково не прийнято судом першої інстанції до уваги.

Посилання суду на відсутність доказів у вигляді судового вироку, даних щодо зареєстрованого кримінального провадження, постанови у дисциплінарному провадженні відносно конкретних посадових осіб, якими не вживалися заходи, направлені на захист інтересів держави, є безпідставним. Адже, у даному випадку нездійснення захисту інтересів держави уповноваженим органом спричинено відсутністю належного фінансування на відповідні цілі, про що також зазначено у письмових поясненнях Фонду державного майна України, наданих до суду першої інстанції.

Крім того, не погоджуючись з означеною ухвалою Фонд державного майна України звернувся до Південно-західного апеляційного господарського з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.03.2019 у справі № 916/2122/16, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнені доводи апеляційної скарги Фонду державного майна України.

Фонд державного майна України зазначає, що постановою Вищого господарського суду України від 10.04.2013 у справі № 5017/781/2012 за позовом Фонду до ПрАТ «СК «Укрферрі», за участю прокурора Одеської області, про зобов`язання підписати Додатковий договір до Договору касаційні скарги Фонду та заступника прокурора Одеської області задоволено, зокрема зобов`язано ТОВ «Судноплавна компанія «Укрферрі» підписати Додатковий договір до договору оренди від 05.12.1997 № Д-1905 у редакції позивача:

Проте вказане рішення суду ТОВ «СК «Укрферрі» не виконало, Додатковий договір до Договору у редакції Фонду на даний час товариством не підписано, орендну плату Товариство сплачує за старою орендною ставкою на рівні 6%.

Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У подальшому Фонд неоднорозаво звертався до органів прокуратури із листами щодо недопущення завдання збитків інтересам держави діями/бездіяльністю ТОВ «СК «Укрферрі».

Керуючись положеннями Закону України «Про судовий збір», Фонд державного майна України не звільнено від сплати судового збору при зверненні до господарського суду із позовами, подачі апеляційних та касаційних скарг.

Беручи до уваги те, що фінансування Фонду за бюджетною класифікацією КПКВК 6611010 «Керівництво та управління у сфері державного майна» є вкрай обмежене, Фонд був позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання позову до суду.

Крім того, у період червня - липня 2016 року на рахунки Фонду було накладено арешт, що також позбавляло можливості Фонду звернутися до суду із позовною заявою.

З огляду на викладене та керуючись статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокуратурою Одеської області в інтересах держави в особі Фонду було підготовлено та направлено на адресу Господарського суду Одеської області позовну заяву від 29.07.2016 про стягнення збитків, завданих державі, у розмірі 47 819 514, 25 грн.

З врахуванням викладеного, Фонд державного майна України вважає, що місцевий суд припустився неправильного застосування приписів ГПК України стосовно всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, ухвала від 15.03.2019 у справі № 916/2122/16 про залишення позовної заяви без розгляду підлягає скасуванню.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 1. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Прокуратури Одеської області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.03.2019 у справі № 916/2122/16. Призначено справу № 916/2122/16 до розгляду на 08.05.2019 о 10:00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду державного майна України на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.03.2019 у справі № 916/2122/16. Призначено розгляд апеляційної скарги Фонду державного майна України по справі № 916/2122/16 до сумісного розгляду з апеляційною скаргою Прокуратури Одеської області на 08.05.2019 о 10:00 год.

Узагальнені доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі» викладлені у відзиві на апеляційну скаргу Фонду державного майна України.

25.04.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Судноплавна компанія «Укрферрі» надійшов відзив на апеляційну скаргу Фонду державного майна, відповідно до якого просить залишити ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.03.2019 у справі № 916/2122/16 без змін, а апеляційну скаргу Фонду державного майна без задоволення.

ТОВ «Судноплавна компанія «Укрферрі» зазначає, що Фонд державного майна має підстави та можливості самостійно захистити свої права шляхом подання позову до відповідача.

Відповідач стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують доводи ФДМУ про відсутність коштів, необхідних для сплати судового збору, а також про накладення арешту на рахунки Фонду за період 09.06.2016 - 08.08.2016, а тому вищевказані твердження Фонду є необґрунтованими. В матеріалах справи відсутнє також і звернення за вказаний період Фонду державного майна України до органів прокуратури з проханням захистити порушені інтереси держави.

Розрахунки ФДМУ, на які посилається прокурор (у своїй апеляційній скарзі) як на документ, який нібито свідчить про доказ звернення ФДМУ до прокуратури - були додатком до листа ФДМУ від 30.12.2015 № 10-16-23883. Вказаний лист стосувався переписки між ФДМУ та прокуратури по іншій справі - а саме справи № 916/3651/15. До цього листа дійсно додавався розрахунок збитків станом на 11.08.2015 та який з власної ініціативи прокуратури, а не на прохання ФДМУ, прокуратура у подальшому долучила до своєї позовної заяви по справі № 916/2122/16.

При подачі позову заступником прокурора Одеської області не зазначено жодної об`єктивної причини неможливості здійснення Фондом державного майна України, який є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів в судовому порядку.

Статтею 14 Закону України «Про Фонд державного майна України» передбачено, що фінансування та матеріально-технічне забезпечення Фонду державного майна України здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відсутність грошових коштів на рахунках ФДМУ достатніх для сплати судового збору відноситься до власних прорахунків ФДМУ та не може слугувати підставою для звернення прокуратурою як альтернативного органу від інтересах ФДМУ до суду.

На момент звернення прокурора до суду з позовом Закон України «Про судовий збір», положення статті 8 якого надавали суду можливість відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі № 910/4345/18).

В матеріалах справи № 916/2122/16 немає жодних документів, які свідчили про те, що Фондом вирішувалося питання щодо можливості відстрочення або розстрочення сплати судового збору судом. Натомість ФДМУ стверджує, що останній (замість самостійного звернення до суду) звернувся до прокуратури, яка в результаті виступила як альтернативний орган (що є неприпустимим як вказувалось вище), та замість ФДМУ подала до суду позов по справі № 916/2122/16.

05.05.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Прокуратури Одеської області надійшла відповідь на апеляційну скаргу ТОВ «Судноплавна компанія «Укрферрі».

В судовому засіданні 08.05.2019 прокурор підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити останню.

Представники ТОВ «Судноплавна компанія «Укрферрі» в судовому засіданні 08.05.2019 надав пояснення в яких просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду без змін.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, зверненню прокурора до суду 08.08.2016 із даною позовною заявою передував розгляд господарським судом Одеської області справи № 916/3654/15 за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі» про стягнення 30 635 676,70 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.12.2015 у справі № 916/3651/15 відмовлено у задоволенні позову заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України /том 1 а.с. 56-58/.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 залишено без змін рішення Господарського суду Одеської області від 21.12.2015 у справі № 916/3651/15 /том 1 а.с. 59-62/.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.06.2016 залишено без змін постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 /том 1 а.с. 63-67/.

29.07.2016 за вих. № 05/1-1598 вих16 прокуратурою Одеської області складено повідомлення Фонду державного майна України в порядку статті 23 Закону України «Про прокуратуру» /том 1 а.с. 13/, в якому зазначено, що прокуратурою підготовлено позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Судноплавна компанія «Укрферрі» про стягнення збитків у розмірі 47 819 514,25 грн.

08.08.2016 за вх. № 2278/16 у господарському суді Одеської області зареєстровано позовну заяву першого заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України за вих. № 05/1-1597вих-16 від 29.07.2016р.

Таким чином, позов в інтересах Фонду державного майна України пред`явлений до суду прокуратурою через два місяці після прийняття постанови Вищим господарським судом України від 09.06.2016 у справі № 916/3651/15.

При цьому, при зверненні із даним позовом до суду та у заяві про уточнення позовних вимог в обґрунтування необхідності самостійного захисту інтересів держави прокурор вказав на те, що після відмови у задоволенні позову уповноважений орган Фонд державного майна України не вживав додаткових заходів по стягненню з відповідача спірної суми коштів за оренду державного майна. У зв`язку із чим виникла необхідність представництва прокуратурою Одеської області інтересів держави в особі Фонду державного майна України.

Так, при вирішенні питання про залишення позовних вимог без розгляду господарським судом було враховано правові висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 06.02.2019 у справі № 927/246/18, від 31.10.2018 у справі № 910/6814/17, як то передбачено вимогами ч.4 ст.236 ГПК України, згідно з якою при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За змістом частини 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 53 цього Кодексу передбачено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. При цьому передумовою участі органів та осіб, зазначених у цій статті, в господарському процесі є набуття ними господарського процесуального статусу органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, і наявність процесуальної правосуб`єктності, яка охоплює процесуальну правоздатність і процесуальну дієздатність.

На відміну від осіб, які беруть участь у справі (позивач, відповідач, третя особа, представник), відповідні органи та особи повинні бути наділені спеціальною процесуальною правоздатністю, тобто здатністю мати процесуальні права та обов`язки органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Така процесуальна правоздатність настає з моменту виникнення у цих осіб відповідної компетенції або передбачених законом повноважень. Необхідною умовою зазначеної участі є норми матеріального права, які визначають випадки такої участі, тобто особи, перелічені у статті 53 Господарського процесуального кодексу України, можуть звернутися до суду із позовною заявою або беруть участь у процесі лише у випадках, чітко встановлених законом.

За змістом частин 3 - 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 3 цієї норми прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

За змістом частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває права на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Нездійснення захисту» має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, передбачає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Підстави представництва прокурором інтересів держави з`ясовуються насамперед судом першої інстанції, який має досить широкий розсуд (дискрецію) в оцінці підстав звернення прокурора.

Саме із такого розуміння наведених положень законодавства виходив суд першої інстанції.

Між тим, належних та допустимих доказів, в підтвердження не здійснення або неналежним чином здійснення відповідних повноважень Фондом державного майна України прокурором до суду не надано.

Документи, які надані до суду Фондом державного майна України клопотанням від 11.03.2019 за вх.№4674/19 не містять доказів звернення Фонду до органів прокуратури з метою захисту законних інтересів держави, оскільки всі документи стосуються виключно іншої справи № 916/3651/15.

Фонд державного майна України також посилається на те, що у зв`язку із вкрай обмеженим фінансуванням за бюджетною класифікацією КПКВК 6611010 «Керівництво та управління у сфері державного майна», Фонд був позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання позову до суду.

Такі посилання прокуратури та Фонду не приймаються до уваги, оскільки відсутність належного фінансування органу, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не доводить обставин нездійснення або неналежним чином здійснення цим органом своїх повноважень.

Доказів, в підтвердження посилань на відсутність фінансування Фонду державного майна України у період червень-липень 2016 до суду першої інстанції не надано, як прокуратурою, так і Фондом державного майна України.

Крім того, лист Фонду державного майна України, адресований прокуратурі Одеської області від 07.04.2016, з проханням подати касаційну скаргу до Вищого господарського суду України на рішення господарського суду Одеської області від 21.12.2015 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 у справі № 916/3651/15, у зв`язку із наявністю порушень інтересів держави, а також відсутність у Фонду фінансових ресурсів для сплати судового збору за подання касаційної скарги у встановленому розмірі, також стосується справи № 916/3651/15.

Також, місцевим господарським судом вірно зазначено, про що також зазначає ТОВ «Судноплавна компанія «Укрферрі» у відзиві на апеляційну скаргу, що на момент звернення прокурора до суду з даним позовом Закон України «Про судовий збір» діяв у редакції, положення статті 8 якого надавали суду можливість відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Між тим, Фондом не вирішувалося питання щодо можливості відстрочення або розстрочення сплати судового збору судом.

Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора, що суд першої інстанції залишив позов без розгляду саме після відкриття провадження у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.01.2019 справу №916/2122/16 прийнято до колегіального розгляду у складі суддів: головуючий суддя Смелянець Г.Є., суддя Рога Н.В., суддя Оборотова О.Ю. та у справі призначено підготовче засідання.

Так, законодавець передбачив можливість проведення в межах загального позовного провадження - підготовчого провадження, завданнями якого відповідно до статті 177 Господарського процесуального кодексу України є:

1)остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2)з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3)визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4)вирішення відводів;

5)визначення порядку розгляду справи;

6)вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання (частина перша статті 181 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини першої статті 185 ГПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Таким чином, наведені вище норми процесуального законодавства надають можливість місцевому господарському суду до моменту початку судового розгляду справи по суті, встановити обставини та перевірити процесуальну дієздатність особи яка звернулась з позовною заявою до суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Ураховуючи наведені положення законодавства та зважаючи на обставини, встановлені апеляційним господарським судом і не спростовані скаржником, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду є обґрунтованим.

Звертаючись з апеляційною скаргою, прокурор та Фонд державного майна України не спростували висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави в особі Фонду державного майна України та не довели неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятої ним ухвали.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 15.03.2019 у справі № 916/2122/16 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються Прокуратуру Одеської області та Фонд державного майна України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281- 283 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.03.2019 у справі № 916/2122/16 залишити без змін.

Апеляційні скарги Прокуратури Одеської області та Фонду державного майна України залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 13.05.2019.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Лавриненко