РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.04.2019Справа № 910/1486/19
За позовом Фермерського господарства «Тетяна 2011»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-СПК»

про стягнення 349516,90 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Саруханян Д.С.

Представники сторін:

від позивача - Наїдко Л.В. (адвокат);

від відповідача - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з Відповідача суми заборгованості та санкцій за договором купівлі-продажу товару (пшениці) №36 від 28.08.2018 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем свого обов'язку отриманий товар повністю оплатити.

Відповідач вимоги позову не визнає, оскільки на його думку Позивачем не доведено факт поставки товару, настання строку оплатили за товар та відповідно прострочення строку оплати.

Позивач подав відповідь на відзив, у якому заперечення Відповідача відхилив, з посиланнями, що товар Відповідачем було фактично отримано, а отже, і в силу закону, і в силу умов договору, він зобов'язаний товар оплатити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, який прибув у засідання, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору купівлі-продажу № 36 від 28.08.2018 (далі - Договір), Позивачем було передано у власність Відповідача обумовленого Договором товару на загальну суму 1433760 грн., що підтверджено залученими до справи наступними доказами: листами-заявками від 28.08.2018 та від 31.08.2018, у яких Відповідач просив надати дозвіл на відвантаження товару у вказані у заявках автомобілі; довіреністю від 28.08.2018 на отримання представником Відповідача товару кількістю 300 тонн; ТТН про відвантаження Позивачем Відповідачу товару у автомобілі та під керуванням водіїв-експедиторів, які вказані Відповідачем у листах-заявках від 28.08.2018 та від 31.08.2018 (ТТН підтверджено відвантаження 349,32 тонн брутто, 238,96 нетто); підписаними сторонами та скріпленими печатками видатковими накладними №1122 від 03.09.2018, №1123 від 04.09.2018 та №1124 від 05.09.2018.

Відповідачем отримання товару згідно описаних вище документів на загальну суму 1433760 грн. не спростоване.

В оплату товару Позивачем було видано рахунки: № 1219 від 28.08.2018 - на оплату поставленого по накладній №1122 від 03.09.2018 товару; № 1264 від 04.09.2018 - на оплату поставленого по накладній №1123 від 04.09.2018 товару; № 1266 від 05.09.2018 - на оплату поставленого по накладній №1124 від 05.09.2018 товару.

Залученою до справи банківською випискою підтверджено, що Відповідачем було повністю оплачено поставлений за накладною №1122 від 03.09.2018 товар (рахунок № 1219 від 28.08.2018) та поставлений за накладною №1123 від 04.09.2018 товар (рахунок № 1264 від 04.09.2018), і при цьому, останній з переплатою в сумі 60000 грн., які за відсутності інших підтверджених заборгованостей Позивачем було зараховано в оплату поставленого по накладній №1124 від 05.09.2018 товару (рахунок № 1266 від 05.09.2018).

Враховуючи зарахування в оплату 60000 грн. та інші платежі, за поставлений по накладній №1124 від 05.09.2018 товар (рахунок № 1266 від 05.09.2018), Відповідачем загалом було перераховано 405000 грн., тому заборгованість становить 312120 грн.

Судом досліджені та відхиляються як необґрунтовані заперечення Відповідача проти позову, що строк оплати не настав. Суд зазначає, що строк оплати товару чітко встановлений п. 7.1 Договору - «оплата проводиться… по факту навантаження товару на автомобіль покупця», і враховуючи вказаний пункт Договору та норму статті 692 ЦК України, Відповідач був зобов'язаний оплатити відвантажений згідно ТТН 04.09.2018 товар (описаний у накладній №1124 від 05.09.2018) не пізніше 05.09.2018, і 06.09.2018 є першим днем прострочення оплати товару.

У матеріалах справи відсутні докази погашення Відповідачем спірної заборгованості в сумі 312120 грн.

Також у справі відсутні докази наявності у Відповідача будь-яких заперечень та/або зауважень щодо кількості, якості та/або комплектності поставленого Позивачем на підстав Договору, вищеописаних ТТН та зазначеного у накладній №1124 від 05.09.2018 товару.

З огляду на наведене, матеріалами справи доведено прострочення Відповідачем внесення оплати за поставлений Позивачем по Договору товар в сумі 312120 грн., тому позовні вимоги згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, ст. 193 ГК України про стягнення 312120 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Натомість, у вимозі про стягнення ще 15000 грн. (всього Позивачем до стягнення заявлялося 327120 грн. заборгованості) суд відмовляє, оскільки до позову додано виписку банку про сплату 12.11.2018 Відповідачем 15000 грн. по рахунку № 1266 від 05.09.2018, які з не обґрунтованих Позивачем підстав не враховані ним при визначенні суми заявленої до стягнення заборгованості.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення 3% річних за ст. 625 ЦК України.

Але наданий Позивачем розрахунок 3% річних суд визнає необґрунтованим, оскільки Позивачем санкції нараховувалися на 327120 грн. заборгованості за весь період з 13.10.2018 по 08.02.2019, тоді як 12.11.2018 було погашено 15000 грн. заборгованості, тому з цього дня заборгованість вже становила 312120 грн.

Відтак, суд робить власний розрахунок 3% річних, виходячи з визнаної судом обгрунтованою суми заборгованості, та враховуючи погашення Відповідачем 12.11.2018 частини заборгованості в сумі 15000, та у межах заявлених Позивачем періодів нарахування, наступним чином:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
32712013.10.2018 - 11.11.2018303 %806.60

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
31212012.11.2018 - 08.02.2019893 %2283.18

Таким чином, загальна сума 3% річних складає 3089,78 грн., є обгрунтованою та підлягає стягненню з Відповідача; у іншій частині суд у позові про стягнення 3% річних відмовляє за необґрунтованістю розрахунку (у зв'язку з нарахуванням їх на 15000 грн. заборгованості, яка не визнана обгрунтованою судом).

Натомість, з вимогами про стягнення 19197,40 грн. пені суд не погоджується, не вбачає підстав для задоволенні позову у цій частині та у вимозі про стягнення пені відмовляє, оскільки положення статей 546 та 547 ЦК України передбачають обов'язкове укладення правочину щодо забезпечення, в тому числі пенею, як видом неустойки, виконання зобов'язань між сторонами у письмовій формі, а сторонами даного спору всупереч ст. 547 ЦК України не укладалось у письмові формі правочину щодо забезпечення виконання зобов'язань з оплати робіт пенею.

Посилання Позивача, що обов'язок для Відповідача зі сплати пені є встановленим ч. 6 ст. 231 ГК України, судом також відхиляється, оскільки вказана норма визначає лише порядок встановлення розміру штрафних санкцій («…у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ…. якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором»), але не визначає конкретного розміру санкції і не покладає обов'язку зі сплати санкцій на боржника (у даному випадку на Відповідача). Суд зауважує, що відповідний розмір штрафних санкцій та обов'язок з їх відшкодування міг би бути визначений у відповідному договорі між сторонами, який, однак, щодо санкцій не укладався.

Отже, позов загалом підлягає частковому задоволенню у визнаних судом обгрунтвоаними та описаних вище як обгрунтвоані сумах.

Судові витрати, у які Позивачем включено лише витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру позовних вимог.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-СПК» (м. Київ, вул. Полупанова, 21; ідентифікаційний код 34804039) на користь Фермерського господарства «Тетяна 2011» (Київська область, Згурівський район, село Черевки, вул. Шевченка, 1М; ідентифікаційний код 37582989) 312120 (триста дванадцять тисяч сто двадцять) грн. заборгованості, 3089 (три тисячі вісімдесят дев'ять) грн. 78 коп. 3% річних, а також 4728 (чотири тисячі сімсот двадцять вісім) грн. 15 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 26.04.2019.

Суддя Сташків Р.Б.