ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року Справа №903/832/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Крейбух О.Г. , суддя Павлюк І.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Книша Степана Миколайовича на рішення господарського суду Волинської області від 18.02.2019р. у справі №903/832/18 (суддя Костюк С.В., повний текст рішення складено 28.02.2019 р.)

за позовом Керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

до Фізичної особи-підприємця Книша Степана Миколайовича

про стягнення 32 595,01 грн.

Відповідно до ч.13 ст.8, ч. 10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ггосподарського суду Волинської області від 18.02.2019р. у справі №903/832/18 позов Кіцманської місцевої прокуратури задоволено повністю, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Книша Степана Миколайовича на користь Державної служби України з безпеки на транспорті 32595,01 грн., що еквівалентно 1062,00 євро в дохід Державного бюджету України, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Книша Степана Миколайовича на користь прокуратури Чернівецької області судовий збір в сумі 1762 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що Державною службою України з безпеки на транспорті правомірно зафіксованого у встановленому законодавством порядку перевищення нормативних вагових параметрів під час перевезення вантажу перевізником ФОП Книшем Степаном Миколайовичем, що підтверджено належними та допустимими доказами.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку, що у Кіцманської місцевої прокуратури є достатні підстави для представництва інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення з фізичної особи-підприємця Книша С.М. плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 32 595,01 грн., у зв'язку з неналежним здійсненням вказаним уповноваженим органом захисту інтересів держави.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Книш Степан Миколайович подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення господарського суду Волинської області від 18.02.2019 р. по справі №903/832/18 скасувати повністю та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Апелянт вважає, що рішення господарського суду є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову, оскільки не надав оцінки таким обставинам справи як факту здійснення перевезень, факту габаритно-вагового контролю, змісту документів, що були складені під час його проведення, використаний засіб вимірювальної техніки, обставину не скасування розрахунку №92 від 04.09.2017 року, тощо.

Також, апелянт вважає, що в керівника Кіцманської місцевої прокуратури були відсутні законні підстави для для представництва інтересів держави, що свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності, оскільки доводи прокурора стосовно наявності законних підстав для представництва інтересів держави у цій справі зводяться лише до констатації певних норм чинного законодавства яке регламентує порядок звернення прокурора до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі певного органу владних повноважень, а не свідчать про наявність "виключності" випадку.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 року поновлено строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Книша Степана Миколайовича на рішення господарського суду Волинської області від 18.02.19р. у справі №903/832/18, а також попереджено сторін, що апеляційну скаргу буде розглянуто Північно-західним апеляційним господарським судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270, частини 13 статті 8 та частини 3 статті 252 ГПК України.

18.04.2019 року від Кіцманської місцевої прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від 18.02.2019р. у справі №903/832/18 залишити без змін.

Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.11.2018 року керівник Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця Книша С.М., в якому просив стягнути з відповідача на користь Державної служби України з безпеки на транспорті в дохід Державного бюджету України 32 595,01 грн., що еквівалентно 1 062 євро, плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що до Кіцманської прокуратури Чернівецької області надійшла інформація з Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області щодо наявної заборгованості за перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, без дозволу виданого Державтоінспекцією або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

У позовній заяві прокурором також зазначено, що Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області не є самостійною юридичною особою, а є структурним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті, яка є органом уповноваженим державою здійснювати відповідні повноваження у спірних правовідносинах.

Прокурор вважає, що законодавець не надав Державній службі України з безпеки на транспорті повноважень на звернення до суду з даного спірного питання, а тому Державна служба України з безпеки на транспорті не може здійснювати процесуальні права позивача.

Матеріали справи свідчать, що 04.09.2017 року на підставі наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 01.09.2017 року №858, направлення на перевірку від 04.09.2017 року №008352 (а.с.19), відповідно до графіку роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю в Чернівецькій області на вересень 2017 року (а.с.18) працівниками Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області на автомобільній дорозі Н-10 "Стрий-Івано-Франківськ-Чернівці-Мамалига" 206 км. + 420 м. було проведено габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки IVEKO модель MAGIRUS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (чек зважування №14756 від 04.09.2017р. о 10 год. 48 хв.), який належать на праві власності Фізичній особі-підприємцю Книшу Степану Миколайовичу, що встановлено згідно листа Регіонального сервісного центру в Чернівецькій області МВС України №31/24-3020 від 25.10.2017р.(а.с.25).

Під час перевірки габаритно-вагового контролю вказаного автомобіля встановлено перевищення навантажень на здвоєні осі (нормативно допустиме - 8,00 т / 8,0 т / 8,0 т / 8,0 т, фактичне - 5,45 т / 6,50 т / 13,15 т / 13,45 т), що на 10,60 т (66,3 %) більше норми, передбаченої пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю складено довідку №0019556 від 04.09.2017 року (а.с.14), акт від 04.09.2017 року №0006643 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с.15), на підставі якого проведено розрахунок №92 від 04.09.2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (а.с.16), відповідно до якого нараховано плату за проїзд в сумі 1062,00 євро, що еквівалентно 32595,01 грн. відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день складення цього розрахунку.

Супровідним листом Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області від 12.09.2017 року вих. №3412/39/4-17 (а.с.17) ФОП Книшу Степану Миколайовичу направило копію акту №0006643 від 04.09.2017 року та розрахунок №92 від 04.09.2017 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Зазначений лист ФОП Книш Степан Миколайович отримав 15.09.2017 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №400 (встановлено Львівським апеляційним адміністративним судом у Постанові №876/3284/18 від 28.08.2018р., яка набрала законної сили)(а.с.31-37), однак в добровільному порядку підприємець кошти в розмірі 1062,00 євро не сплатив.

Вказане стало підставою для звернення керівника Кіцманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до суду з позовом про стягнення з ФОП Книша С. М. 32595,01 грн.

Розглянувши позовні вимоги господарський суд Волинської області дійшов висновку про задоволення позову керівника Кіцманської місцевої прокуратури.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Пункт третій частини першої статті 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

Відповідно до частини 3 статті 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. До таких осіб процесуальний закон відносить прокурора та визначає підстави участі цієї особи у господарській справі.

Згідно з частиною 3 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Згідно ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Таким чином, прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Як зазначив Верховний Суд у Постанові від 06 лютого 2019 року справа №927/246/18, здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. "Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача. При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків тощо).

Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (надалі - Положення).

Відповідно до п.1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на надземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Пунктом 4 Положення передбачено, що основним завданням Укртрансбезпеки є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Державна служба України з безпеки на транспорті здійснює функції з управління автомобільними дорогами спільного користування та має право вимагати дотримання законодавчих та нормативних актів з питань дорожнього руху.

Згідно пп. 15, 27 п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку, територіальні органи.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно пп. 27 п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю. Підпункт 27 пункту 5 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 320 від 25.04.2018, яка набрала чинності 03.05.2018.

З огляду на викладене, Укртрансбезпека під час здійснення своїх повноважень діє як суб'єкт владних повноважень, а також є органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Вищезазначене було предметом дослідження судом першої інстанції, проте суд першої інстанції не надав належну оцінку доводам прокурора щодо обґрунтування представництва інтересів держави та звернення прокурора з самостійним позовом у даній справі.

Відтак, до повноважень Укртрансбезпеки входить також вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Колегія суддів вважає, що повноваження Укртрансбезпеки у вигляді вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю охоплює також здійснення і судового захисту порушеного права, подання позову до суду про стягнення плати.

Проте, прокурором при обґрунтуванні підстав для захисту інтересів держави та самостійного звернення до суду з таким позовом в даному випадку не доведено як відсутність відповідного органу, який має повноваження для звернення до суду у спірних правовідносинах, а також не доведено факту неналежного здійснення таким органом захисту інтересів держави. Належні докази, які би підтверджували встановлення прокурором наявності підстав для представництва у відповідності до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" відсутні.

Згідно ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо:1) позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку прокурором не наведено виключних випадків представництва інтересів держави, оскільки відповідно до положень законодавства вбачається наявність органу, уповноваженого захищати інтереси держави в разі необхідності вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

За таких обставин, рішення господарського суду Волинської області від 18.02.2019р. у справі №903/832/18 підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про залишення позову Керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Фізичної особи-підприємця Книша Степана Миколайовича про стягнення 32 595,01 грн. - без розгляду на підставі ст. 226 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими:

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч. 2 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи викладене вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом не повно досліджено обставини справи, не надано належну оцінку долученим до матеріалів справи доказам, в зв'язку з чим апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Книша Степана Миколайовича підлягає задоволенню частково, а рішення господарського суду Волинської області від 18.02.2019р. у справі №903/832/18 - скасуванню.

Керуючись статтями 119, 226, 234, 277, 278, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Книша Степана Миколайовича на рішення господарського суду Волинської області від 18.02.2019р. у справі №903/832/18 задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Волинської області від 18.02.2019р. у справі №903/832/18 скасувати. Прийняти нове рішення, яким позов Керівника Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Фізичної особи-підприємця Книша Степана Миколайовича про стягнення 32 595,01 грн. - залишити без розгляду.

3. Справу №903/832/18 повернути до господарського суду Волинської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "02" травня 2019 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Павлюк І.Ю.