номер провадження справи 29/19/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24.04.2019 Справа № 908/981/17

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Романа Анатолійовича, за участі секретаря судового засідання Подгайної В.О., розглянувши матеріали заяви ГУ ДФС у Запорізькій області (вих.№7682/10/08-01-10 від 27.06.2017) про визнання грошових вимог до боржника у справі №908/981/17 про банкрутство ПАТ «Топаз» в частині кредиторських вимог щодо єдиного соціального внеску

Кредитори:

1/ ОСОБА_1 компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт», код (04119, м.Київ, вул. Дегтярівська, 36)

2/ Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України, м.Запоріжжя

3/ Казенне підприємство «Науково-виробничий комплекс «Іскра», м.Запоріжжя

4/ ОСОБА_1 концерн «Укроборонпром», м.Київ

5/ Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк», м.Київ

6/ Компанія "BEL TRADING & CONSULTING LTD" (ОСОБА_2 & КОНСАЛТИНГ ЛТД), ОСОБА_3, 1-й поверх, Френсіс Рейчел Стріт, Вікторія, Мае, Сейшели (1 st Floor, Allied Plaza, Francis Rachel Street, Victoria, Mahe, Seyshelles), адреса для листування: 04116 м.Київ вул. Довнар-Запольського, 7А

7/ Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 експортно-імпортний банк України", м.Київ

8/ Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 акціонерна холдингова компанія "Топаз", м.Київ

Боржник Публічне акціонерне товариство «Топаз», код (69071, м.Запоріжжя вул. Магістральна, 84)

про банкрутство

Розпорядник майна боржника арбітражний керуючий ОСОБА_4

За участі представників:

від заявника ГУ ДФС у Запорізькій області - ОСОБА_5, довіреність № 36/08-01-49-05 від 23.10.2018, ОСОБА_6, довіреність № 1580/10/8-01-10-04 від 25.10.2018

від боржника - член правління ПАТ "Топаз" ОСОБА_7, рішення акціонерів ПАТ "Топаз" від 23.01.2019, протокол № 3 загальних зборів акціонерів ПАТ "ДАХК "Топаз" від 23.01.2019, наказ ПАТ "ДАХК "Топаз" № 2 від 23.01.2019

від Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" - адвокат ОСОБА_8, довіреність № Д-010/2019 від 10.01.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю КВ № 000203 від 21.05.2018

від КП "Науково-виробничий комплекс "Іскра" - адвокат ОСОБА_9, довіреність № 21/147-юр від 16.04.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 651 від 07.12.2007

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.05.2017 (суддя Кричмаржевський В.А.) порушено провадження у справі №908/981/17 про банкрутство ПАТ "Топаз", визнано безспірні грошові вимоги ініціюючого кредитора - Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" до боржника у розмірі 174324208,38 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Топаз" оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 30.05.2017 за №43303.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.09.2017 у попередньому засіданні визнані вимоги конкурсних кредиторів, підсумкове засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду було призначено на 20.12.2017 о 10-00 год.

03.07.2017 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява ГУ ДФС у Запорізькій області (вих.№7682/10/08-01-10 від 27.06.2017) про визнання кредиторських вимог до боржника у розмірі 21 260 309,98 грн., з яких: вимоги по заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 2 318 466,61 грн. (в т.ч. пеня 29 907,41 грн.), вимоги по єдиному соціальному внеску (ЄСВ), нарахованому на суму заробітної плати 18 941 843,37 грн. (в т.ч. пеня 2 023 537,98 грн., штрафні санкції 975 152,98 грн.), а також 3200,00 грн. судового збору.

Ухвалою від 12.07.2017 заяву ГУ ДФС у Запорізькій області повернуто заявнику в звязку з неусуненням недоліків - несплатою судового збору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.09.2017 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 12.07.2017 було скасовано, заяву ГУ ДФС у Запорізькій області про визнання кредиторських вимог до боржника направлено до суду першої інстанції для розгляду.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 28.11.2017 відмовлено ОСОБА_1 компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення Укрспецекспорт в прийнятті касаційної скарги на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.09.2017 у справі № 908/981/17.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 14.12.2017 призначено до розгляду заяву ГУ ДФС у Запорізькій області про визнання грошових вимог до боржника.

За результатами розгляду ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.12.2017 у справі №908/981/17 відхилено грошові вимоги ГУ ДФС у Запорізькій області до боржника АТ "Топаз" в розмірі 21 260 309,98 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 03.05.2018 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.12.2017 у справі №908/981/17 скасовано в частині відхилення грошових вимог ГУ ДФС у Запорізькій області до боржника у розмірі 15 943 152,41 грн. У скасованій частині ухвалене нове рішення, яким визнано вимоги конкурсного кредитора - ГУ ДФС у Запорізькій області до боржника з недоїмки, яка утворилась за несплату або несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску у розмірі 15 943 152,41 грн. вимоги другої черги задоволення; 3 200,00 грн. - судовий збір за подання заяви з вимогами до боржника - перша черга задоволення. В іншій частині ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.12.2017 у справі №908/981/17 судом апеляційної інстанції було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.10.2018 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.05.2018 та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 26.12.2017 у справі № 908/981/17 в частині кредиторських вимог ГУ ДФС у Запорізькій області щодо єдиного соціального внеску скасовано, в решті постанову Донецького апеляційного господарського суду від 03.05.2018 та ухвалу господарського суду Запорізької області від 26.12.2017 у справі № 908/981/17 залишено без змін. Справу № 908/981/17 у скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Шляхом проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №908/981/17 в частині розгляду заяви ГУ ДФС у Запорізькій області у скасованій частині призначено для розгляду судді Ніколаєнку Р.А.

Ухвалою від 20.12.2018 суддею Ніколаєнком Р.А. заява ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області в частині кредиторських вимог до боржника щодо єдиного соціального внеску прийнята до розгляду в межах справи № 908/981/17 про банкрутство ПАТ «Топаз», судове засідання з розгляду заяви призначено на 22.01.2019 о 09.30 год.

Розгляд заяви ГУ ДФС у Запорізькій області відкладався до 19.02.2019 о 09.30, 13.03.2019 о 10.00, 26.03.2019 о 14.00, 16.04.2019 о 14.00. В засіданні 16.04.2019 оголошувалася перерва до 24.04.2019 о 10.00.

Засідання суду 22.01.2019, 19.02.2019, 13.03.2019 зафіксовано аудиозаписом за допомогою звукозаписувального технічного засобу - програмно-апаратного комплексу «Оберіг». Засідання 26.03.2019 відбулося в режимі відеоконференції та зафіксовано аудиовідеозаписом за допомогою програмного комплексу «Акорд». Засідання 16.04.2019, 24.04.2019 зафіксовано аудиозаписом за допомогою комплексів «Акорд», «Оберіг» відповідно.

На обґрунтування кредиторських вимог щодо єдиного соціального внеску ГУ ДФС у Запорізькій області зазначено, що платником ПАТ «Топаз» були подані щомісячні звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до фіскальних органів за період з липня 2013 року по червень 2014 року на загальну суму 15943152,41 грн. Також зазначено, що в подальшому контролюючим органом було винесено рішення № від 22.04.2014 про застосування до ПАТ «Топаз» штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким застосовані штрафні санкції у розмірі 975152,98 грн. Крім того, відповідно до пп. 129.1.1., 129.1.2. п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України боржнику донараховано пеню у сумі 2 023 537,98 грн. На зазначені суми основного боргу, штрафу та пені боржнику сформовано вимогу від 03.11.2014 № Ю-1954 У, яку було повернуто без вручення, заборгованість не погашена.

26.12.2017 ПАТ «Топаз» заявило про застосування позовної давності, посилаючись на ст.ст.257, 258 Цивільного кодексу України, якими встановлені загальний та скорочені строки позовної давності, а також ст.102 Податкового кодексу України, якою визначені строки давності та їх застосування.

На новому розгляді проти вимог ГУ ДФС у Запорізькій області заперечили кредитори ОСОБА_1 компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» (письмові пояснення вих.№USE-13.2-501 від 17.01.2019), ПАТ «ОСОБА_1 акціонерна холдингова компанія «Топаз» (письмові пояснення б/н, б/д, отримані 21.01.2019), ОСОБА_1 концерн «Укроборонпром» (письмові пояснення вих.№ UOP 13.1.1-368 від 16.01.2019), боржник ПАТ «Топаз» (письмові пояснення б/н, б/д, отримані 21.01.2019) та розпорядник майна арбітражний керуючий ОСОБА_4В.(пояснення б/н, б/д, отримані 21.01.2019).

Викладені в письмових поясненнях позиції кредитора ПАТ «ДАХК «Топаз» та боржника ПАТ «Топаз» є аналогічними та полягають у наступному:

- відповідно до п.2.1 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 576, який діяв на момент направлення вимоги № Ю-1954 У, податкова вимога формується органами доходів і зборів за місцем обліку платника податків. Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області (відділення у Шевченківському районі м.Запоріжжя) направила ПАТ «Топаз» податкову вимогу № Ю-1954У 03.11.2014, однак ПАТ «Топаз» перейшло на облік до Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області (відділення у Шевченківському районі м.Запоріжжя) лише 09.11.2014 (за даними податкового органу), що свідчить про відсутність повноважень вказаного органу на формування та направлення вимоги 03.11.2014;

- підтвердити наявність заборгованості можливо б було з облікової справи платника податків ПАТ «Топаз», яка згідно з Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588 мала бути передана контролюючим органом за попереднім місцезнаходженням боржника (неосновне місце обліку) контролюючому органу за основним місцем обліку разом з примірником повідомлення за формою № 11-ОПП, однак в матеріалах справи наявний лист Жовтневої ОДПІ м.Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області від 15.12.2015 № 8914/10/05-81-23, яким повідомляється про те, що облікова справа підприємства-боржника ПАТ «Топаз», що перебувало на основному обліку у ДПІ Куйбишевського району м.Донецьк, до Жовтневої ОДПІ м.Маріуполя не надавалася і таке свідчить про відсутність оригіналів документів у ГУ ДФС у Запорізькій області, якими б можна було підтвердити вимоги до ПАТ «Топаз»;

- додані до заяви завірені документи, в тому числі і звіти, покладені у підставу заяви, є роздруківкою з інформаційних баз даних податкової служби, але ж інформаційна система «Податковий блок», введена в експлуатацію з 01.01.2013 в органах Державної податкової служби усіх рівнів на підставі наказу Державної податкової служби № 1197 від 24.12.2012, не мала статусу офіційної, не була сертифікована, контроль за нею не був регламентований; записи у інформаційних базах податкового органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться і така позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14.06.2016 у справі № К/800/39786/15. Також про необхідність врахування первинних документів, що підтверджують фактичне здійснення операцій, зазначається в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.06.2016 у справі № К/800/25461/14.

Аналогічні по суті пояснення кредитора Державного концерну «Укроборонпром» та розпорядника майна містять такі ж аргументи, як у поясненнях ПАТ «ДАХК «Топаз» та боржника, а також наступні:

- бланк повідомлення про вручення поштового відправлення ідентифікує лише вид та категорію поштового відправлення, вміст відправлення на випадок відправки кореспонденції таким шляхом працівником пошти не перевіряється. З наданого заявником як на підтвердження направлення вимоги № Ю-1954У 03.11.2014 доказу (копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення) вбачається лише те, що направлено лист, однак жодні докази щодо вмісту відправлення в матеріалах справи відсутні, тому безпідставно стверджувати про те, що вимога від 03.11.2014 була фактично направлена на адресу боржника;

- зважаючи на дату постановки на облік боржника в ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя (09.11.2014) вказаний фіскальний орган не мав права формувати вимогу від 03.11.2014, оскільки ПАТ «Топаз» не було обєктом здійснення контрольних заходів;

- згідно з Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 455 (п.6.3) у випадках наявності на кінець календарного місяця недоїмки зі сплати єдиного внеску та боргів зі сплати фінансових санкцій вимога надсилається протягом пяти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій), а відтак та враховуючи, що останній звіт ПАТ «Топаз» нібито подав 14.07.2014, вимога мала бути виписана Маріупольською ОДПІ у Донецькій області (місце обліку товариства до 09.11.2014) не раніше 05.08.2014; при цьому жодним нормативно-правовим актом не надано права новому контролюючому органу формувати вимогу за минулі роки в повному обсязі;

- згідно з п.п.6.5, 6.9 тієї ж Інструкції в разі несплати зазначених у виставлених вимогах сум недоїмки, а також в разі зростання боргу вимога подається до органу державної виконавчої служби або до органів державної казначейської служби і таке є однією з ознак узгодженості недоїмки, але ж такі докази відсутні, також відсутні судові рішення про стягнення недоїмки, і все це свідчить про те, що самим фіскальним органом не визнано заборгованість як узгоджену;

- ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області (), якою виписана вимога від 03.11.2014 згідно печатки на корінці вимоги, ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області (), Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області () є різними юридичними особами, що не являються правонаступниками одна одної, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформація щодо правонаступництва відсутня;

- номери податкових декларацій, зазначені у деяких розрахунках, не відповідають сумам заборгованості, зазначених у поданих до заяви звітах, бо відображені суми заборгованості з включенням сум, що є складовою частиною загального розміру заборгованості;

- в матеріалах справи відсутні квитанції до звітів, які являються підтвердженням їх прийняття в електронній формі, звіти не містять інформації стосовно їх реєстраційного номеру та дати реєстрації в територіальному органі доходів і зборів і це не дозволяє зробити висновок про те, що саме ПАТ «Топаз» надавало звіти, в яких самостійно визначало суми заборгованості, а реєстраційний номер у розрахунку заборгованості є номером, за яким звітність зареєстрована в податковому органі та внесена до АІС «Податковий блок»;

- вимога податкового органу та заява про грошові вимоги до боржника є ідентичними і до моменту розгляду вимог фіскального органу заборгованість не може мати статусу узгодженого зобовязання, відтак у справу не надано належних доказів, якими б можна було б підтвердити заборгованість з єдиного соціального внеску.

ОСОБА_1 компанія «Укрспецекспорт» наголосила, що ГУ ДФС у Запорізькій області не подано необхідних та достатніх документів на підтвердження фактів, на які посилається заявник, зокрема не подано документів, що підтверджують подання ПАТ «Топаз» відповідних звітів, які, як вважає заявник, є підставою для заявлення грошових вимог у справі, надані витяги з інформаційної системи та самі звіти не мають необхідних реквізитів (підпису керівника, реєстраційних номерів, тощо). Як і згадані вище кредитори, боржник та розпорядник майна, ОСОБА_1 компанія «Укрспецекспорт» зазначила про відсутність повноважень у ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя на виставлення вимоги від 03.11.2014, оскільки на цю дату ПАТ «Топаз» не було обєктом контрольних заходів, а також послалася на ті ж самі висновки Вищого адміністративного суду України щодо статусу АІС «Податковий блок», на яких зауважують ці кредитори, боржник та розпорядник майна.

В ході подальшого розгляду заяви з грошовими вимогами ГУ ДФС у Запорізькій області надані письмові пояснення (вих.№ 286/08-01-49-05 від 12.03.2019, б/н від 25.03.2019), де зазначено, що згідно з п.3 розд.VІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Відділом погашення боргу 03.11.2014 на підставі даних інформаційної системи АІС «Податковий блок» «Заборгованість з ЄСВ» «Вимоги про сплату боргу (ЄСВ)» сформовано вимогу № Ю-1954 У про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, який згідно інтегрованої картки платника виник у серпні 2013 року та станом на 31.10.2014 склав 18941843,37 грн. Також зазначено, що згідно з визначеним порядком інтегрована картка платника податків ПАТ «Топаз» надійшла до ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя 10.10.2014 наступного дня після подання ПАТ «Топаз» до державного реєстратора заяви щодо зміни місцезнаходження підприємства (09.10.2014).

ОСОБА_1 концерном «Укроборонпром» надані додаткові пояснення (вих.№ UOP 13.1.1-2470 від 22.03.2019) стосовно заявлених ГУ ДФС у Запорізькій області вимог, у яких цей кредитор, аналізуючи інформацію, наявну в реєстраційних даних боржника, наполягає на відсутності повноважень фіскального органу м.Запоріжжя вчиняти контролюючі заходи стосовно ПАТ «Топаз», оскільки перехід останнього на облік до фіскального органу, який розташовано в м.Запоріжжі, було фактично здійснено 09.11.2014, тобто після дня формування вимоги від 03.11.2014, а до того основним місцем обліку ПАТ «Топаз» було ОСОБА_10 управління ДФС у Донецькій області, Маріупольське відділення, Північна ДПІ (Куйбишевський район м.Донецьк). Також ОСОБА_1 концерном «Укроборонпром» із зауваженням про ненадіслання ГУ ДФС у Запорізькій області доказів всім учасникам справи про банкрутство, наголошено на положеннях ст.80 ГПК України, згідно з якими суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи.

Розпорядником майна надані пояснення (вих.№ 25/03-1 від 25.03.2019) із зауваженням на ненаданні ГУ ДФС у Запорізькій області документів та пояснень, які витребовуються судом та копії яких мають направлятися іншим учасникам справи та на необхідності в звязку з цим врахування судом положень ч.9 ст.80 ГПК України щодо подання доказів.

ОСОБА_1 компанія «Укрспецекспорт» надала додаткові пояснення (вих.№ USE 13.2-3532 від 22.03.2019), згідно з якими цей кредитор дійшов висновку, що у суду наявні правові підстави для повернення заяви ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області про визнання грошових вимог від 27.06.2017 № 7682/10/08-01 без розгляду. Зазначив, що документ підписано від імені ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_11, як виконуючою обовязки заступника начальника управління, але ж згідно з Положенням про ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області виключно начальник управління уповноважений на представництво його інтересів у відносинах з іншими органами, у тому числі і на представництво його інтересів в суді. Також зазначив, що згідно з доданими до заяви з грошовими вимогами наказами ГУ ДФС у Запорізькій області від 04.04.2017 № 77-о та від 05.04.2017 № 869 ОСОБА_11, як виконуюча обовязки начальника управління, наділена конкретними правами, що передбачені ст.ст.19-1 та 20 Податкового кодексу України, проте цими нормами не передбачено права заступника звертатися із заявами кредитора у справах про банкрутство. Крім того, ОСОБА_1 компанія «Укрспецекспорт» вважає, що кредитором з вимогами до боржника могла б бути Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, на обліку якої перебував боржник на той час, але не ГУ ДФС у Запорізькій області.

Боржник у додатково поданих 15.04.2019 поясненнях також, як і ОСОБА_1 компанія «Укрспецекспорт», зазначив про відсутність на його переконання у ГУ ДФС у Запорізькій області, яке є окремою юридичної особою, процесуальної дієздатності для звернення з заявою з грошовими вимогами до боржника, який на час подання заяви перебував на обліку іншого окремого податкового органу Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, який наразі не є припиненим.

ОСОБА_1 концерн «Укроборонпром» у додатково поданих поясненнях (вих.№ UOP 13.1.1-3251 від 12.04.2019) також зазначив, що заява з грошовими вимогами подана неповноважною особою (ГУ ДФС у Запорізькій області), наголосив на невиконанні заявником вимог ухвал суду та непредставленні оригіналу вимоги № Ю-1954 У від 03.11.2014, підсумовуючи, що таке є підставою для залишення заяви без розгляду на підставі п.п.1 та 4 ч.1 ст.226 ГПК України.

ГУ ДФС у Запорізькій області надані аналогічного змісту пояснення (вих.№ 373/08-01-49-05 від 12.04.2019) та заперечення на письмові пояснення сторін (вих.№ 401/08-01-49-05 від 12.04.2019), де, зокрема, зазначено про перебування оригіналу вимоги № Ю-1954 У від 03.11.2019 на виконанні ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні № 45689101, яке постановою державного виконавця від 19.06.2017 зупинено, на підтвердження чого додано копію постанови про зупинення виконавчих дій від 19.06.2017. Також пояснено, що на час формування вимоги боржник перебував на обліку саме ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області, якою 10.10.2014 в електронному режимі було отримано інтегровану картку платника податків та ЄСВ ПАТ «Топаз» та у якої були законні підстави для виставлення вимоги в звязку з існуючою згідно з даними інформаційної системи АІС «Податковий блок» заборгованості боржника. Стосовно зазначеної у поданих до суду з заявою з грошовими вимогами інформаційних даних з баз ДФС дати постановки боржника на облік Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області 09.11.2014, фіскальним органом пояснено, що інформація щодо ДПІ, в яку переходить платник податків, відображається в системі в актуальному стані на дату формування витягу, що в свою чергу і призвело до викривлення фактичних даних щодо назв ДПІ.

Також ГУ ДФС у Запорізькій області надані заперечення на письмові пояснення (вих.№ 410/08-01-49-05 від 23.04.2019) із зазначенням про те, що саме ГУ ДФС у Запорізькій області в силу наданих Податковим кодексом України повноважень наділена функціями щодо звернення до суду з грошовими вимогами до боржника, а не Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, яка в силу наданих повноважень виконує функції сервісного обслуговування.

Боржником на засідання 24.04.2019 надані пояснення, де, надаючи власну оцінку представленій заявником постанові про зупинення виконавчих дій від 19.06.2017 ВП 45689101, ним зауважено, що до заяви про грошові вимоги заявником додано копію корінця вимоги від 03.11.2014 № Ю-1954 У, яка підписана першим заступником начальника ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області та скріплена печаткою установи, яка має , тоді як з постанови вбачається, що підставою для відкриття виконавчого провадження стала вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-1954, видана ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області, , з чого підсумовано, що має місце наявність двох різних документів, що стали підставою для відкриття виконавчого провадження, а також різні юридичні особи, що їх предявили до виконання. Крім того, з посиланням на наявну у справі інформацію з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, звернуто увагу, що виконавче провадження № 45689101 відкрито 04.12.2014, а тому, оскільки ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області за даними Єдиного державного реєстру припинила свою діяльність 29.09.2015 і реєстр не містить даних щодо правонаступництва, саме ця ДПІ могла виступити стягувачем у виконавчому провадженні, а не ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області, яка зареєстрована в Єдиному державному реєстрі 12.11.2014 після формування спірної вимоги і стосовно якої реєстр також не містить відомостей щодо правонаступництва. Крім того, боржник зазначив, що реєстр не містить й інформації щодо юридичних осіб, правонаступниками яких є ГУ ДФС у Запорізькій області заявник грошових вимог, а також і щодо юридичних осіб, правонаступниками яких є Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, вказав про відсутність у справі передавальних актів та підсумував, що ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області взагалі не мала права звертатися до органу виконавчої служби для відкриття виконавчого провадження. До того ж, зауважив на непредставленні судових рішень про заміну сторони виконавчого провадження, що також означає відсутність належних та допустимих доказів того, що ГУ ДФС у Запорізькій області має право вимагати стягнення коштів з ПАТ «Топаз».

Присутні в засіданнях з розгляду заяви ГУ ДФС у Запорізькій області представники підтримували відповідні письмові позиції учасників справи.

В засіданні 16.04.2019, в якому оголошувалася перерва до 24.04.2019, судом безпосередньо досліджені всі наявні на цю дату у справі матеріали стосовно заяви ГУ ДФС у Запорізькій області з грошовими вимогами до боржника.

В засіданні 24.04.2019 представник ГУ ДФС у Запорізькій області заявив клопотання про відкладення розгляду заяви з огляду на подання напередодні засідання боржником додаткових пояснень, їх неотримання заявником та при цьому необхідність надання зустрічних по них пояснень та доказів.

Присутні представники інших учасників проти зазначеного клопотання заперечили.

Судом клопотання відхилено. Суд вважає, що наявні на цей час матеріали є достатніми для прийняття судового рішення.

За підсумками судового засідання 24.04.2019, після заслуховування присутніх в засіданні учасників, безпосереднього дослідження відповідних матеріалів справи стосовно заяви ГУ ДФС у Запорізькій області в частині кредиторських вимог щодо єдиного соціального внеску, судом у нарадчій кімнаті заяву вирішено по суті. Постановлено ухвалу, вступну та резолютивну частини якої оголошено після виходу з нарадчої кімнати. Присутніх повідомлено про виготовлення повного тексту ухвали протягом пяти днів з дня оголошення скороченого тексту.

Надавши оцінку матеріалам та обставинам справи у їх сукупності, суд встановив наступне та дійшов таких висновків.

Вимоги ГУ ДФС у Запорізькій області становлять 18 941 843,37 грн. та складаються з суми заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з липня 2013 року по червень 2014 року в розмірі 15 943 152,41 грн., суми застосованих штрафних санкцій в розмірі 975 152,98 грн. та суми нарахованої пені в розмірі 2 023 537,98 грн.

До заяви ГУ ДФС у Запорізькій області додано копію корінця вимоги від 03.11.2014 № Ю-1954 У, виставленої платнику ПАТ «Топаз» на суми недоїмки в розмірі 15 943 152,41 грн., штрафу в розмірі 975 152,98 грн. та пені в розмірі 2 023 537,98 грн., яка сформована ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління Міндоходів у Запорізькій області. Також додано копії конверту з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 06.11.2014, які свідчать про невручення відправлення адресатові ПАТ «Топаз».

В постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у даній справі, якою у скасованій частині в частині грошових вимог ГУ ДФС у Запорізькій області щодо єдиного соціального внеску справу передано на новий розгляд, наголошено на необхідності надання належної оцінки всім обставинам справи, в тому числі узгодженості суми недоїмки зі сплати ЄСВ, наявності у ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя повноважень на формування вимоги від 03.11.2014 № Ю-1954 У, яка виставлена ПАТ «Топаз» на суми недоїмки, штрафу та пені, які заявлено до визнання в якості грошових вимог до боржника у справі про банкрутство.

Матеріалами справи, отриманими відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі, також Єдиний державний реєстр, ЄДР), матеріалами витребуваних судом копій реєстраційної справи ПАТ «Топаз» підтверджується, що до 08.10.2014 ПАТ «Топаз» було зареєстроване та здійснювало свою діяльність у м.Донецьку. Місцезнаходженням ПАТ «Топаз» до 08.10.2014 являлося: м.Донецьк, Куйбишевський район, вул.Соколина, 1-а.

12.09.2014 єдиним акціонером ПАТ «Топаз» (ДАХК «Топаз») прийнято рішення змінити місцезнаходження товариства на м.Запоріжжя, вул.Магістральна, 84 та внести відповідні зміни до Статуту, подані відповідні документи державному реєстратору для проведення відповідних реєстраційних дій.

08.10.2014 проведено державну реєстрацію зміни місцезнаходження ПАТ «Топаз», яким стало та до цього часу являється: м.Запоріжжя, Шевченківський район, вул.Магістральна, 84.

Відзначається, що згідно зі ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» в редакції на час спірних відносин якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За приписами ст.10 нині діючої редакції Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Вирішуючи питання щодо наявності у податкового органу, а саме Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління Міндоходів у Запорізькій області повноважень на формування вимоги № Ю-1954 У від 03.11.2014, на чому наголошено Верховним Судом, а також питання щодо наявності у заявника ГУ ДФС у Запорізькій області повноважень на подання заяви з грошовими вимогами до боржника, що заперечують певні учасники, судом отримані витяги з Єдиного держаного реєстру щодо податкових органів, боржника, а також витребувані та отримані від Департаменту реєстраційної послуг Запорізької міської ради копії матеріалів реєстраційних справ Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління Міндоходів у Запорізькій області (), Державної податкової інспекції м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області (), Запорізької обєднаної державної податкової інспекції ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області () та ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області ().

Дослідженням, в тому числі зазначених матеріалів справи, встановлено наступне.

03.06.2013 ОСОБА_1 податкову інспекцію у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління Міндоходів у Запорізькій області було зареєстровано як юридичну особу орган державної влади за кодом (витяг з ЄДР станом на 12.03.2019, т.с.7, а.с.43), яка згідно з Положенням є територіальним органом Міндоходів та забезпечує реалізацію повноважень Міндоходів на території відповідних територіальних одиниць. Цю юридичну особу було припинено 29.09.2015.

Згідно з відомостями витягу з Єдиного державного реєстру щодо юридичної особи -ПАТ «Топаз» станом на 03.11.2014 (день формування спірної вимоги № Ю-1954 У) боржник, як платник податків та як платник єдиного внеску перебував на обліку ДПІ у Шевченківскьому районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів, якою й сформовано вимогу (т.с.5, а.с.9).

Твердження учасників справи про те, що ПАТ «Топаз» з 09.11.2014 взято на облік Запорізької ОДПІ ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області, а до того перебувало на обліку Маріупольської ОДПІ ОСОБА_10 управління ДФС у Донецькій області не відповідає дійсним обставинам.

Ст.64 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час спірних правовідносин, визначено, що взяття на облік за основним місцем обліку юридичних осіб та їх відокремлених підрозділів як платників податків та зборів у контролюючих органах здійснюється на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей контролюючими органами. Дані про взяття на облік юридичних осіб та їх відокремлених підрозділів як платників податків і зборів у контролюючих органах передаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у день взяття на облік юридичної особи та відокремленого підрозділу юридичної особи в порядку, встановленому Міністерством юстиції України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику ( п.64.1 Кодексу).

Ст.66 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час спірних правовідносин, встановлено, що підставою для внесення змін до облікових даних платника податків є, зокрема, інформація органів держаної реєстрації, документально підтверджена інформація, що надається платниками податків (п.п.66.1.1, 66.1.3, п.66.1 Кодексу).

У разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків. Підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації (п. 66.3 Кодексу).

Ст.68 Податкового кодексу України у редакції на той же час визначено, що орган державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у день державної реєстрації такої особи, державної реєстрації припинення юридичної особи чи підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, внесення будь-яких інших записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повинен передати відповідному контролюючому органу повідомлення та відомості з реєстраційної картки про вчинення реєстраційних дій, передбачених законом.

Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Мінфіну України від 09.12.2011 № 1588 та зареєстрованим в Мінюсті України 29.12.2011 за № 1562/20300 в редакції на час спірних відносин передбачено, що у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків, а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків (п.10.1 Порядку).

Підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації (п.10.2 Порядку).

Процедури переведення платника податків шляхом взяття на облік/зняття з обліку (зміни основного місця обліку) розпочинаються та проводяться контролюючими органами у разі надходження хоча б одного з таких документів:

відомостей державного реєстратора про внесення змін до відомостей про місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

заяви за формою № 1-ОПП або за формою № 5-ОПП із позначкою «Зміни», поданої платником податків до контролюючого органу за новим місцезнаходженням (п.10.4 Порядку).

Дані про взяття на облік платника податків, відомості щодо якого містяться в Єдиному державному реєстрі, передаються до Єдиного державного реєстру у день взяття на облік у контролюючому органі за новим місцезнаходженням (місцем проживання) із зазначенням: дати та номера запису про взяття на облік, назви та ідентифікаційного коду контролюючого органу, у якому платника податків взято на облік (п.10.11 Порядку).

У відповідності до п.п.4, 5 Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 458 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1646/24178, дані про взяття на облік платників єдиного внеску в порядку взаємного обміну інформацією передаються державному реєстратору в день взяття їх на облік за місцезнаходженням чи місцем проживання із зазначенням: дати взяття на облік, найменування та коду за ЄДРПОУ органу доходів і зборів, в якому такого платника взято на облік, класу професійного ризику виробництва платника єдиного внеску за основним видом його економічної діяльності, реєстраційного номера платника єдиного внеску. Органи доходів і зборів передають дані про взяття на облік платників єдиного внеску Пенсійному фонду України та фондам загальнообовязкового державного соціального страхування в порядку взаємного обміну інформацією. Структура, формат відомостей та вимоги до їх контролю, процедури взаємодії інформаційних систем та змін до них визначаються спільними рішеннями Міністерства доходів і зборів України, Пенсійного фонду України та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, які оформлюються окремими протоколами обміну інформацією. Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі юридичний осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр), як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам підприємцям.

Станом на 07.10.2014 ПАТ «Топаз», на той час зареєстроване за місцезнаходженням: м. Донецьк, Куйбишевський район, вул.Соколина, 1-а, як платник податків перебувало на обліку ДПІ у Куйбишевському районі м.Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області та як платник єдиного внеску на обліку Управління ПФУ в Куйбишевському районі м.Донецька (витяг з ЄДР станом на 07.10.2014, т.с.9, а.с.139).

Станом на 08.10.2014 ПАТ «Топаз», яке змінило місцезнаходження на адресу: м.Запоріжжя, Шевченківський район, вул.Магістральна, 84, за відомостями, отриманими в порядку взаємного обміну інформацією з відомчих реєстрів, як платник податків, а також як платник єдиного внеску взято на облік ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області (витяг з ЄДР станом на 08.10.2014, т.с.9, а.с.142).

Отже, виходячи з встановлених законом процедур взяття та зняття з обліку платників податків та ЄСВ, презумпції достовірності відомостей Єдиного державного реєстру, принципів взаємодії та взаємного обміну інформацією з відомчих реєстрів, ПАТ «Топаз» перейшло на облік ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління Міндоходів у Запорізькій області 08.10.2014.

До заяви з грошовими вимогами до боржника ГУ ДФС у Запорізькій області додані Ідентифікаційні дані по ПАТ «Топаз» з бази даних фіскального органу (т.2, а.с.123), якими оперують певні учасники, про що зазначено в описовій частині ухвали, та з яких дійсно можливо зробити висновок про взяття ПАТ «Топаз» на облік Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області (відділення у Шевченківському районі) 09.11.2014, оскільки в них зокрема зазначено: код ДПІ за основним місцем обліку 830 Запорізька ОДПІ ГУ ДФС (від-ня у Шевченківському р-ні); код ДПІ звідки вибув платник податків 566 Маріупольська ОДПІ (Куйбишевський р-н м.Донецьк); дата взяття на облік в даному органі ДФС 09.11.2014.

Але такий висновок є помилковим з огляду на викладене вище стосовно зміни місця обліку боржника.

До того ж, такого взагалі не може мати місця.

Запорізьку ОДПІ ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області утворено як юридичну особу пізніше 12.11.2014, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру (витяг з ЄДР станом на 12.03.2019, т.с.7, а.с. 43), матеріалами реєстраційної справи Запорізької ОДПІ ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області.

Вбачається, що наявність таких даних повязана з їх відображенням у певному форматі та станом на певний актуальний час та з урахуванням реорганізації, реформування податкових органів.

Варто звернути увагу, що згідно з відомостями Єдиного державного реєстру щодо ПАТ «Топаз» останнє на обліку ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління Міндоходів у Запорізькій області перебувало до 22.12.2014 (витяг з ЄДР станом на 22.12.2014, т.с.10, а.с.37).

23.12.2014 ПАТ «Топаз» взято на облік ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області (витяг з ЄДР станом на 23.12.2014, т.с.10, а.с.33), де перебувало до 06.06.2017 (витяг з ЄДР станом на 06.06.2017, т.с. 14, а.с.42) і лише 07.06.2017 ПАТ «Топаз» взято на облік Запорізької ОДПІ ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області (відділення у Шевченківському районі м.Запоріжжя) (витяг з ЄДР станом на 07.06.2017, т.с.14, а.с. 45).

Отже, матеріалами справи підтверджується наявність у ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління Міндоходів у Запорізькій області права на формування та виставлення ПАТ «Топаз» вимоги № Ю-1954У від 03.11.2014, оскільки на час формування вимоги саме на обліку цього органу доходів і зборів перебував боржник як платник податків та як платник єдиного внеску.

На доводи учасників, які заперечують вимоги заявника, щодо відсутності правонаступництва податкових органів, відсутності у ГУ ДФС у Запорізькій області права на подання заяви з грошовими вимогами до боржника, який на час подання заяви перебував на обліку Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, яка в свою чергу, на їх думку, ймовірно й могла виступити кредитором, зазначається наступне.

Не заперечується, що ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області, ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області та ГУ ДФС у Запорізькій області - юридичні особи з різними присвоєними їм кодами Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, але ж з такого не слідують висновки, які роблять учасники.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства доходів і зборів згідно з додатком № 1.

Зокрема, у Запорізькій області утворено ОСОБА_10 управління Міндоходів у Запорізькій області і поряд з іншими районними в місті Запоріжжі - ОСОБА_1 податкову інспекцію в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління Міндоходів у Запорізькій області, ОСОБА_1 податкову інспекцію у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління Міндоходів у Запорізькій області.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 1 та реорганізовано територіальні органи Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2.

В тому числі, утворено ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області, ОСОБА_1 податкову інспекцію в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області, ОСОБА_1 податкову інспекцію у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області та реорганізовано ОСОБА_10 управління Міндоходів у Запорізькій області, ОСОБА_1 податкову інспекцію у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління Міндоходів у Запорізькій області, ОСОБА_1 податкову інспекцію в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління Міндоходів у Запорізькій області шляхом приєднання до, відповідно, ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області, Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області, Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області.

В матеріалах реєстраційної справи ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області міститься Передавальний акт станом на 01.06.2015, з якого слідує, що в звязку з реорганізацією ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області правонаступником усього майна, майнових прав та обовязків є ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.2015 № 892 «ОСОБА_4 питання територіальних органів Державної фіскальної служби» перейменовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 1 та реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби за переліком згідно з додатком 2.

В тому числі, ОСОБА_1 податкову інспекцію в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області перейменовано у Запорізьку обєднану державну податкову інспекцію ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області та реорганізовано ОСОБА_1 податкову інспекцію у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області шляхом приєднання до Запорізької обєднаної інспекції ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області.

В матеріалах реєстраційної справи ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області наявний Передавальний акт станом на 19.09.2016, яким підтверджується, що внаслідок реорганізації ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області правонаступником усього майна, майнових прав та обовязків, всіх фінансових зобовязань, всіх кредиторів та боржників, у тому числі зобовязань, які оспорюються сторонами, є Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.

В Положенні про Запорізьку ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області (2016 р). також відображено, що Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області є правонаступником усіх прав та обовязків, між іншими, ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області.

За положеннями ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників.

Отже, є безпідставними аргументи про відсутність правонаступництва відповідних органів доходів і зборів, фіскальних органів.

Також є безпідставними доводи про неналежність особи кредитора, якою, на думку відповідних учасників, може виступати Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, але не ГУ ДФС у Запорізькій області.

Законом України від 21.12.2016 № 1797-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» внесені зміни до Податкового кодексу України, з якими відбулися зміни у розподіленні функціональних повноважень структурних підрозділів у структурах головних управлінь ДФС в областях, державних податкових інспекцій ГУ ДФС.

Податковий кодекс України доповнено статтю 193,якою визначено функції державних податкових інспекцій:

193.1. ОСОБА_1 податкові інспекції:

193.1.1. здійснюють сервісне обслуговування платників податків;

193.1.2. здійснюють реєстрацію та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, обєктів оподаткування та обєктів, повязаних з оподаткуванням;

193.1.3. формують та ведуть ОСОБА_1 реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи;

193.1.4. виконують інші функції сервісного обслуговування платників податків, визначені законом.

У відповідності до ст. ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи. Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

З метою реалізації вимог Законів України від 20.12.2016 № 1791- VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» та від 21.12.2016 № 1797-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» наказом Державної фіскальної служби України від 27.03.2017 № 202 «Про затвердження у новій редакції положень про податкові територіальні органи ДФС» затверджено у нових редакціях Положення про Запорізьку ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, на обліку якої перебував боржник на час подання заяви з грошовими вимогами, Положення про ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області.

Згідно з Положенням про Запорізьку ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області у новій редакції функції з контролювання своєчасності подання платниками податків та єдиного внеску передбаченої законом звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, єдиного внеску та інших платежів, функції із здійснення погашення податкового боргу платників податків, а також стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску з платників єдиного внеску з повноважень Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області виключені.

Такі повноваження залишилися виключно у ГУ ДФС у Запорізькій області.

Основним завданням Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області стало здійснення сервісного обслуговування платників, поза межами повноважень, покладених на контролюючі органи.

Внаслідок такого розмежування на законодавчому рівні повноважень і функціональних обовязків та віднесення повноважень щодо стягнення недоїмки зі сплати єдиного внеску виключно до повноважень контролюючих органів, ГУ ДФС у Запорізькій області в даному випадку є належним та повноважним кредитором по вимогах до ПАТ «Топаз».

Доводи Державної компанії «Укрспецекспорт» щодо підписання заяви з кредиторськими вимогами особою, яка не мала на те повноважень ОСОБА_11, суд вважає безпідставними та такими, що полягають у вільному трактуванні Положення про ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області, положень Податкового кодексу України.

В матеріалах реєстраційної справи Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області міститься копія наказу Державної фіскальної служби України від 29.12.2016 № 4021-о про призначення ОСОБА_11 на посаду начальника Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.

Згідно з наказом ОСОБА_10 управління ДФС України у Запорізькій області від 04.04.2017 № 77-о, підписаним в.о. начальника ОСОБА_12, яка за відомостями Єдиного державного реєстру щодо ГУ ДФС у Запорізькій області станом на 26.07.2017 (дата подання заяви) являлася підписантом без обмежень, ОСОБА_11 визначено вважати такою, що фактично приступила до виконання обовязків на посаді заступника начальника ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області з 04.04.2017 із залишенням повноважень за посадою начальника Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області. Підставою зазначено наказ Державної фіскальної служби України № 734-о від 03.04.2017.

Згідно з Положенням про ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області заступники начальника ГУ ДФС підзвітні та підконтрольні Голові ДФС та начальнику ГУ ДФС, забезпечують виконання повноважень відповідно до затвердженого розподілу обовязків.

У відповідності до наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 05.04.2017 № 869 «Про тимчасовий розподіл обовязків між керівництвом ГУ ДФС у Запорізькій області» за ОСОБА_11 закріплено реалізацію функцій та повноважень, передбачених ст.ст.19-1, 20 Податкового кодексу України за територією обслуговування Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.

У відповідності до ст.19-1 (п.п.1.22) Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Ст.20 Податкового кодексу України визначені права контролюючих органів під час здійснення повноважень, в тому числі і права звернення до суду з позовами, із заявами щодо порушення справ про банкрутство, і перелік певних окремих звернень в цій нормі не є вичерпним.

Варто відзначити, що ні проти подання заяви з грошовими вимогами до боржника ОСОБА_10 управлінням ДФС у Запорізькій області, ні проти підписанта заяви не висунуто зауважень судами апеляційної та касаційної інстанцій при перегляді ухвали Господарського суду Запорізької області від 26.12.2017 у даній справі, первинно постановленої за результатами розгляду грошових вимог ГУ ДФС у Запорізькій області.

Надавши оцінку заявленим кредиторським вимогам, їх правомірності та підтвердженості наданими доказами, суд встановив наступне та дійшов таких висновків.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Податковий кодекс України не застосовується до цих відносин в силу положень п. 1.3. ст. 1 цього Кодексу, якими визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення зобовязань зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску, платники єдиного внеску, порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, розмір єдиного внеску, орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність, склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 6 вищенаведеного Закону, платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування". Частиною 8 цієї статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у п. 4 і 5 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Стаття 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" регламентує заходи впливу та стягнення, і частиною першої цієї статті передбачено, що рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов'язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частиною 11 цієї статті у редакції на період спірних відносин передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно з даними щодо звітності та заборгованості інтегрованої картки платника ПАТ «Топаз», передача якої відбулася в електронному вигляді за допомогою АІЦ «Податковий блок» боржником було подано звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за наступні періоди:

- за липень 2013 року від 20.08.2013 року за терміном сплати 20.08.2013 року, згідно якого сума єдиного внеску самостійно нарахована платником до сплати в бюджет становить 1373897,96 грн.

- за серпень 2013 рік від 20.09.2013 року за терміном сплати 20.09.2013 року, згідно якого сума єдиного внеску самостійно нарахована платником до сплати в бюджет становить 1717892,01 грн.;

- за вересень 2013 рік (№ НОМЕР_1) від 16.10.2013р., згідно якої сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету, складає 1 734 468,12 грн.;

- за жовтень 2013 рік (№ НОМЕР_2) від 15.11.2013р., згідно якої сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету, складає 1 723 938,19 грн.;

- за листопад 2013 рік (№ НОМЕР_3) від 16.12.2013р., згідно якої сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету, складає 1 291 963,23 грн.;

- за грудень 2013 рік (№ НОМЕР_4) від 16.01.2014р., згідно якої сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету, складає 939 204,73 грн. та в сумі 5 229,51 грн.;

- за січень 2014 рік (№ НОМЕР_5) від 12.02.2014р., згідно якої сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету, складає 1116 074,50 грн. та 7 643,00 грн.;

- за лютий 2014 рік (№ НОМЕР_6) від 06.03.2014р., згідно якої сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету, складає 1 139 958,07 грн.;

- за березень 2014 рік (№ НОМЕР_7) від 09.04.2014р., згідно якої сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету складає 1117 693,52 грн.;

- за квітень 2014 рік (№ НОМЕР_8) від 14.05.2014р., згідно якої сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету, складає 1 102 297,52 грн. та 3 486.07 грн.;

- за травень 2014 рік (№ НОМЕР_9) від 19.06.2014р., згідно якої сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету, складає 1 558 258,80 грн.;

- за червень 2014 рік (№ НОМЕР_10) від 14.07.2014р., згідно якої сума єдиного внеску, що підлягає сплаті до бюджету, складає 1 111 147,18грн.

Загальна сума самостійно визначених щомісячних сум зі сплати єдиного внеску склала 15 943 152,41 грн.

ОСОБА_5 поданих в електронній формі звітів за період з вересня 2013 року по червень 2014 року заявником суду представлені.

Боржником заперечується те, що є підтвердженим факт подання звітів саме ПАТ «Топаз», їх подання з дотриманням правил електронного документообігу, наголошується на непредставленні чи відсутності певних підтверджувальних прийняття звітів доказів, зокрема, договору про визнання електронних документів, квитанцій на підтвердження прийняття звітів, ненаданні звітів за липень, серпень 2013 року, т.інш.

За положеннями ст.43 ГПК України в редакції до 15.12.2017, що діяла на час подання заяви, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За приписами ст.86 нині діючої редакції ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст.76 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З метою зясування відповідних обставин справи судом було витребувано інформацію стосовно звітування ПАТ «Топаз» від ОСОБА_10 управління ДФС у Донецькій області, на що отримані письмові пояснення (вих.б/н від 26.03.2019, вих.№ 30594/10/05-99-10-04-13 від 12.04.2019), де зазначається, що згідно інформаційної бази даних звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за період з вересня 2013 року по червень 2014 року надані ПАТ «Топаз» засобами електронного звязку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. Інформація на паперових носіях залишилася у захопленому невідомими особами приміщенні ДПІ у Куйбишевському районі м.Донецька ОСОБА_10 управління Міндоходів у Донецькій області. Також ГУ ДФС у Донецькій області повідомило про неможливість надати копії рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску у звязку з проведенням на території м.Донецька антитерористичної операції. Також підтверджено, що передача справи платника податків ПАТ «Топаз» відбулась у електронному вигляді за допомогою АІС «Податковий блок».

З огляду на отриману від ГУ ДФС у Донецькій області інформацію згадані вище та інші подібні міркування боржника та інших учасників стосовно подання звітності ПАТ «Топаз», з якими заперечуються вимоги ГУ ДФС у Запорізькій області, розцінюються як такі, що не мають вагомого значення та не знаходять свого підтвердження.

Доречно звернути увагу, що виходячи з положень діючої в період спірних відносин Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 № 233 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за № 320/15011, подання платниками податків звітності до органів державної податкової служби України в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису без договору про визнання електронних документів, на відсутності якого наголошує боржник, взагалі не може мати місця.

Щодо наголошень про ненадання податковим органом облікової справи ПАТ «Топаз», з якої б можливо було встановити дійсні обставини щодо наявності заборгованості боржника, зазначається наступне.

Самими ж учасниками, що заперечують заяву ГУ ДФС у Запорізькій області, вказується про наявність у справі наданого заявником листа Жовтневої ОДПІ м.Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області вих.№ 8914/10/05-81-23 від 15.12.2015, де на запит ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області повідомляється про те, що облікова справа підприємстваборжника ПАТ «Топаз», що перебувало на обліку ДПІ у Куйбишевському районі м.Донецька, до Жовтневої ОДПІ м.Маріуполя не надавалась.

З приведеної вище інформації ГУ ДФС у Донецькій області слідує, що облікову справу на паперових носіях передати неможливо через наслідки проведення на території м.Донецька антитерористичної операції.

Відтак, непередання облікової справи ПАТ «Топаз» до територіального контролюючого органу м.Запоріжжя зумовлено обєктивними обставинами.

Водночас, інформацією ГУ ДФС у Донецькій області та наданими у справу матеріалами підтверджується, що передача справи боржника, яка містить в тому числі й звіти ПАТ «Топаз» про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсацій) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за період з вересня 2013 року по червень 2014 року, відбулась у електронному вигляді за допомогою АІС «Податковий блок».

Дані вказаної звітності, поданої за допомогою електронного документообігу та електронного цифрового підпису, належність подання якої підкріплено інформацією ГУ ДФС у Донецькій області, суд вважає достовірними.

Посилання в цій частині боржника та певних інших учасників на висновки Вищого адміністративного суду України, викладені в постановах від 14.06.2016 у справі № К/800/39786/15 та від 13.06.2016 у справі № К/800/25461/14 на даний випадок є помилковими, враховуючи характер спірних правовідносин.

Так, у згаданих судових актах зазначається про необхідність врахування податковими органами при проведенні податкових перевірок первинних документів, що підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Але ж в даному випадку не йдеться про господарські відносини, а йдеться про подану в електронній формі звітність із самостійно визначеними платником показниками, нарахуваннями щодо заробітної плати та інших виплат та сумами зобовязань зі сплати єдиного внеску.

Стосовно відсутності звітів у будь-якому вигляді, як таких, за липень та серпень 2013 року, на чому окремо наголошують учасники, що заперечують заяву фіскального органу, зазначається наступне.

Відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» адміністрування, збір та облік єдиного соціального внеску до 01.10.2013 було покладено на органи Пенсійного фонду України, фонди загальнообовязкового державного соціального страхування.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з проведенням адміністративної реформи» від 04.07.2013 № 406-VII внесені зміни, в тому числі, до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», внаслідок яких з 01.10.2013 згадані повноваження покладено на органи доходів і зборів.

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 458 затверджено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1646/24178), у відповідності до п.п.1, 4 якого взяття на облік платників єдиного внеску, на яких поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» здійснюється органом доходів і зборів за місцезнаходженням чи місцем проживання на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із Законом не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей органом доходів і зборів. Органи доходів і зборів передають дані про взяття на облік платників єдиного внеску Пенсійному фонду України та фондам загальнообовязкового державного соціального страхування в порядку взаємного обміну інформацією. Структура, формат відомостей та вимоги до їх контролю, процедури взаємодії інформаційних систем та змін до них визначаються спільними рішеннями Міністерства доходів і зборів України, Пенсійного фонду України та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, які оформлюються окремими протоколами обміну інформацією.

Таким чином, безумовно, дані звітності боржника за липень, серпень 2013 року в порядку взаємного обміну інформацією отримано у встановленому порядку органом Міндоходів за попереднім місцезнаходженням боржника від органу загальнообовязкового державного соціального страхування за тим же місцезнаходженням, та потім ці дані отримані ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області з інтегрованою карткою платника податків ПАТ «Топаз» та зі справою в електронному вигляді.

Зокрема, у розрахунку податкового боргу (т.с.10, а.с.74) містяться відомості про подання ПАТ «Топаз» звітності по самостійно визначених нарахуваннях у розрізі оплати праці за липень та серпень 2013 року.

Як вбачається з розрахунку податкового боргу з недоїмки, в ньому зазначено інформацію про щомісячне звітування ПАТ «Топаз» перед контролюючим органом, відображено реєстраційні номери поданих боржником звітів, суми, самостійно нараховані платником, залишок заборгованості.

У даному випадку звіти, інформація про розмір заборгованості подавалась боржником самостійно, а контролюючий орган збирав звітність та відомості надані боржником в АІС «Податковий блок», зберігав їх та опрацьовував при визначені суми недоїмки, використовував для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі (використовується для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань) з метою здійснення податкового контролю.

З огляду на приведене, суд знаходить доведеним факт подання боржником звітності по єдиному внеску, яка покладена ГУ ДФС у Запорізькій області у підставу заяви з грошовими вимогами в частині суми основного боргу в розмірі 15 943 152,41 грн.

Також у підставу заяви покладено рішення ДПІ у Куйбишевському районі м.Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області № НОМЕР_11 від 22.04.2014 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, на підставі якого здійснювалося нарахування та донарахування пені та штрафних санкцій на суми заборгованості.

Згідно з ч.3 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

У відповідності до ч.4 тієї ж статті Закону:

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов'язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки (ч.4 ст.25 в редакції Закону № 406-VII від 04.07.2013).

Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 458 затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за № 1622/24154 (далі Інструкція) та яка діяла на час спірних відносин.

Згідно з положеннями розділу VІ «Порядок стягнення заборгованості з платників» Інструкції, які кореспондують з положеннями ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» та визначають порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску, органи доходів і зборів надсилають платникам вимогу про сплату недоїмки, зокрема, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску, якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. В цьому випадку платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 2.1 розділу II цієї Інструкції (до категорії яких підпадає боржник) протягом п'яти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій) надсилається вимога про сплату. Вимога формується на підставі даних особових рахунків платників на суму боргу, що перевищує 10 гривень (п.6.3 Інструкції)

Вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників (абз.5 п.6.4 Інструкції).

ГУ ДФС у Запорізькій області на підтвердження виставлення та направлення боржнику сформованої вимоги № Ю-1954 У від 03.11.2014 на загальну суму 18 941 843,37 грн., яка також покладена у підставу заяви з грошовими вимогами, надано копію корінця цієї вимоги, а також копії поштового конверту та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно з якими відправлення не вручено.

Боржником та певними іншими учасниками наголошується на непредставленні суду для огляду оригіналу вимоги № Ю-1954 У від 03.11.2014, заперечується факт доведеності надіслання ПАТ «Топаз» саме вимоги № Ю-1954 У від 03.11.2014, зазначається про непроставлення на рекомендованому повідомленні про вручення дати її повернення без вручення та внаслідок такого, поряд з іншими доводами, про які згадувалося вище, робляться висновки про відсутність доказів узгодження заборгованості.

Суд з таким не погоджується.

Дійсно, оригінал вимоги № Ю-1954 У від 03.11.2014 суду не представлено, але при цьому у справу надано копію корінця вимоги № Ю-1954 У від 03.11.2014, яка є складовою та дублюючою частиною документу.

Згідно з Інструкцією корінець вимоги залишається у органі доходів і зборів (абз.5 ст.6.4 Інструкції).

Крім того, зясовано, що вимога перебуває на виконанні ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні № 45689101, яке постановою державного виконавця від 19.06.2017 зупинено.

На підтвердження заявником надано копію постанови ВПВР Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зупинення виконавчих дій від 19.06.2017 у виконавчому провадженні 45689101. Оригінал постанови судом досліджено в засіданні.

Зауваження боржника про зазначення в постанові виконавчого органу реквізиту вимоги «№ Ю -1954», а не «Ю-1954 У» суд не вбачає таким, що заслуговує на увагу.

Зазначення літери «У» у порядковому номері вимоги, що означає узгодженість вимоги, є загальним правилом присвоєння номеру вимозі як такій згідно з абз.6.4 Інструкції, тобто ця літера не є ідентифікуючою окрему вимогу ознакою, тому її незазначення у постанові державного виконавця не має наслідків, про які веде мову боржник у востаннє поданих поясненнях.

Суми стягнення, зазначені в постанові, відповідають сумам, вказаним на корінці вимоги, інші відомості також узгоджуються з відомостями виконавчого документу.

Інші доводи боржника щодо зазначених в постанові відомостей постанови суд також не знаходить підставними.

Обставини про те, що ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області, яка в постанові виконавчого органу зазначена органом, що видав виконавчий документ та стягувачем, являється правонаступником ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління Міндоходів у Запорізькій області внаслідок реорганізації шляхом приєднання, мотивовано приведено вище.

Додатково слід зазначити, що ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області утворено (зареєстровано в ЄДР) 12.11.2014, а згідно з отриманими відомостями Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження № 45689101 відкрито 04.12.2014.

У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників (ст.104 ЦК України).

Отже, хоча вимогу сформовано 03.11.2014 ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління Міндоходів у Запорізькій області, яку після того приєднано до ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області, заходи до примусового стягнення вжито останньою на правах правонаступництва.

Те, що стосовно ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ОСОБА_10 управління Міндоходів у Запорізькій області й надалі тривали процедури припинення, які завершено з реєстрацією припинення юридичної особи 29.09.2015, не означає неможливість вчинення новоутвореним органом державної влади відповідних дій, оскільки контролюючі функції, повноваження щодо вжиття заходів стягнення недоїмки перейшли саме до нього - правонаступника.

З тих же підстав не є ґрунтовними наголошення боржника на відсутності відповідного рішення про заміну сторони у виконавчому провадженні та як наслідок - відсутності у заявника - ГУ ДФС у Запорізькій області прав щодо стягнення недоїмки.

Ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час спірних відносин передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Ч.5 ст.15 нині діючого Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Приведеними нормами передбачено право (не обовязок) заявлення про заміну сторони у виконавчому провадженні, але ж, знов таки, в будь-якому разі права та обовязки переходять до правонаступника реорганізованої юридичної особи за законом (ст.104 ЦК України).

Окремо слід відзначити, що в Положенні про ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області, затвердженому наказом Державної фіскальної служби України від 01.02.2019 № 80 з метою реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 № 296, закріплено, що ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області є правонаступником, в тому числі Запорізької ОДПІ ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області.

Обставини, якими на власний вільний розсуд оперує боржник та певні інші учасники, не знаходять свого підґрунтя з огляду на визначені законом процедури реорганізації та реформування податкових, фіскальних органів.

Також суд не знаходить переконливими доводи щодо непідтвердження надіслання ПАТ «Топаз» саме вимоги № Ю-1954 У від 03.11.2014, а не іншого вкладення, та вважає, що таке слідує з хронології подій та узгоджується з вимогами Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування в частині формування та надіслання вимоги про сплату недоїмки.

Так, ПАТ «Топаз» за даними ЄДР взято на облік ДПІ у Шевченківському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області 08.10.2014, а 03.11.2014 податковим органом сформовано вимогу і таке узгоджується з встановленим правилами щодо направлення вимоги протягом п'яти робочих днів, наступних за календарним місяцем, у якому виникла або зросла недоїмка зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій) (абз.7 п.6.3 Інструкції).

Варто також зазначити, що Інструкція не вимагає надіслання вимоги листом з описом вкладення, а натомість містить вимогу про вручення вимоги під підпис або надіслання листом з повідомленням про вручення.

Як згадувалося, згідно з наданими на підтвердження надіслання вимоги боржнику доказами, відправлення ПАТ «Топаз» не отримано.

Згідно з зазначеними даними на конверті та рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення вимога надіслана 06.11.2014 за місцезнаходженням ПАТ «Топаз» згідно з даними Єдиного державного реєстру: м.Запоріжжя, вул.Магістральна, 84.

Проте, відправлення не вручене в звязку з відсутністю адресата за зазначеною адресою, про що свідчить довідка органу поштового звязку, датована 10.11.2014.

Певні учасники, заперечуючи обставини дотримання правил щодо вручення вимоги, зауважують на незазначенні в повідомленні про вручення дати та причин неможливості вручення.

Не заперечується, що згідно з Інструкцією у разі коли неможливо вручити платнику єдиного внеску вимогу поштою в зв'язку з відсутністю його за місцезнаходженням (відсутністю службових осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою службових осіб платника єдиного внеску прийняти вимогу, вимога вважається врученою платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення (абз.9 ст.6.4 Інструкції).

Безпосередньо на рекомендованому повідомленні про вручення відмітки поштової служби про день та причини невручення відправлення дійсно відсутні, але ж при цьому відповідні відомості про день та причини невручення, як вже вказувалося, містяться у довідці на конверті.

Відсутність дублювання цих відомостей на рекомендованому повідомленні про вручення не є суттєвим порушенням.

Незначні технічні недоопрацювання поштових документів працівником поштового органу, які не змінюють обставин та навпаки дозволяють їх встановити, не можуть тягти правових наслідків та бути підставою для звільнення від відповідальності чи спростування наявності обовязку сплати недоїмки.

З огляду на викладене, вимогу № Ю -1954 У від 03.11.2014 слід вважати врученою платнику ПАТ «Топаз».

Також не звільняє від відповідальності та обовязку сплати неотримання поштової кореспонденції за адресою реєстрації.

До речі, матеріали реєстраційної справи ПАТ «Топаз» також містять докази неотримання ПАТ «Топаз» пошти за своїм місцезнаходженням у наближений до спірних подій період.

Так, з матеріалів реєстраційної справи вбачається, що надіслане державним реєстратором на адресу ПАТ «Топаз» повідомлення від 04.12.2014 щодо необхідності подання певних документів повернуто без вручення. Згідно з довідкою органу поштового звязку на конверті від 09.12.2014 відправлення не вручене через відсутність адресата за адресою.

Слід визнати, що негативні наслідки в звязку з неотриманням особою пошти за адресою реєстрації несе саме ця особа.

Ведення мови певних учасників про те, що, виходячи з тих же правил Інструкції, вимоги могли бути сформовані виключно за попереднім обліком - ДПІ у Куйбишевському районі м.Донецька, на обліку якої перебувало ПАТ «Топаз» на час виникнення заборгованості та зростання боргу, суд знаходить таким, що не має значення для встановлення необхідних обставин по спірних відносинах та взагалі недоречним з огляду на проведення за попереднім обліком антитерористичної операції, яка потягла несприятливі наслідки.

Формування вимоги платнику податковим органом за новим обліком згідно з даними, отриманими від податкового органу за попереднім на всю суму боргу, можливість чого ставлять під сумнів певні учасники, не суперечить Інструкції та узгоджується з метою визначеного законом порядку стягнення заборгованості з платників.

Згідно з п.6.6 Інструкції, який кореспондує з відповідними положеннями ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Отже, є законодавчо визначеним порядок узгодження недоїмки і твердження боржника про те, що розгляд грошових вимог у справі про банкрутство є само по собі також оскарженням сум заборгованості, є помилковим, оскільки такому порядку суперечить. В першу чергу, ініціювання оскарження має виходити саме від платника.

У справі про банкрутство господарський суд встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобовязання боржника шляхом дослідження та оцінки наданих на підтвердження його виникнення доказів та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору.

ПАТ «Топаз» вимога податкового органу у встановленому порядку не оскаржена.

За таких приведених обставин, заборгованість вважається узгодженою у розумінні законодавства, яким врегульовано порядок сплати та обліку єдиного внеску.

Водночас, надавши оцінку матеріалам та обставинам справи у їх сукупності, суд знайшов підстави для часткового визнання кредиторських вимог ГУ ДФС у Запорізькій області в частині несплачених самостійно визначених зобовязань зі сплати єдиного внеску в розмірі 15 943 152,41 грн. та не знайшов підстав для визнання вимог в частині штрафних санкцій в сумі 975 152,98 грн. та пені в сумі 2 023 537, 98 грн., виходячи з наступного.

Як згадувалося вище, до 08.10.2014 ПАТ «Топаз» було зареєстроване та здійснювало свою діяльність у м.Донецьку. Місцезнаходженням ПАТ «Топаз» до 08.10.2014 являлося: м.Донецьк, Куйбишевський район, вул.Соколина, 1-а.

08.10.2014 проведено державну реєстрацію зміни місцезнаходження ПАТ «Топаз», яким стало та до цього часу являється: м.Запоріжжя, Шевченківський район, вул.Магістральна, 84.

Кабінет Міністрів України Розпорядженнями «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30.10.2014 №1053-р, «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» від 02.12.2015 року №1275-р затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включене місто Донецьк.

Станом на дату звернення ГУ ДФС у Запорізькій області до суду із вимогами кредитора по ЄСВ (включаючи нараховані штрафні санкції та пені) у даній справі про банкрутство антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014, не припинена та триває до цього часу.

Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669-VII від 02.09.2014, який набрав чинності з 15.10.2014, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 п. 4 ст. 11 "Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" внесено зміни до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме підпункт "б" розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення доповнено п. 9-3 (п. 9-4 в редакції Закону з 13.03.2015) такого змісту:

" 9-4. Платники єдиного внеску, визначені ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 року №405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу. ".

З аналізу приведених норм слідує, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" не скасовує обов'язків платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Суд виходить з того, що п. 9-4 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" є чинним на цей час, зміни безпосередньо до вказаного Закону щодо виключення або викладення в новій редакції тощо п. 9-4 розділу VIII цього Закону не внесені.

Місто Донецьк, на території якого до 08.10.2014 було розташоване ПАТ "Топаз", входить до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10. 2014 №1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р (чинне).

Після переходу ПАТ «Топаз» на облік контролюючого органу м.Запоріжжя дія приведених вище норм п.9-4 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на його обовязки зі сплати єдиного внеску не розповсюджуються, оскільки необхідною передумовою щодо їх застосування є саме факт перебування платника податків на обліку в контролюючому органі, який знаходиться на території проведення антитерористичної операції.

За правилами ч.1 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Матеріалами справи підтверджується, що заява ГУ ДФС у Запорізькій області (вих.№7682/10/08-01-10 від 27.06.2017) подана в межах встановлених строків, вимоги виникли до порушення справи про банкрутство.

За таких обставин, конкурсні вимоги ГУ ДФС у Запорізькій області в сумі 15 943 152,41 грн. заборгованості зі сплати самостійно визначених за період з липня 2013 по червень 2014 року зобовязань зі сплати єдиного внеску судом визнано з їх віднесенням до другої черги задоволення вимог кредиторів у відповідності до ст.45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Щодо заявлених до стягнення сум застосованих штрафних санкцій та нарахованої пені зазначається таке.

Згідно з розрахунком заборгованості підставою застосування відповідальності є рішення ДПІ у Куйбишевському районі м.Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області № НОМЕР_11 від 22.04.2014 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, але ж з огляду на дію абз.3 абз. 3 п. 9-4 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Враховуючи наведене, прийняття 22.04.2014 (тобто після 14.04.2014) податковим органом рішення № НОМЕР_11 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, та подальші нарахування на підставі цього рішення ПАТ «Топаз» штрафних санкцій та пені у період до 08.10.2014 (перебування на обліку в м. Донецьку) не є правомірним.

Оскільки період нарахувань пені та штрафу (по червень 2014 року) охоплює час перебування боржника на обліку в м.Донецьку вимоги в цій частині відхиляються.

Також, хоча боржником на новому розгляді не підтримувалася заява про застосування строків позовної давності, яка була подана 22.12.2017, зазначається, що за вимогами ч.16 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується, отже в будь-якому разі заява є такою, що підлягає відхиленню.

Крім викладеного, враховуючі позиції учасників щодо правил доказування та подання доказів, суд вважає за доцільне звернути увагу на положення ч.4 ст.74 ГПК України, якими визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Також слід зазначити, що згідно зі ст.9 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Ст.12 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченими цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Заяви з грошовими вимогами до боржника розглядаються за особливостями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», окремі провадження за такими заявами, на відміну від спорів, які розглядаються в межах справи про банкрутство в порядку позовного провадження, не порушуються.

Розглядаючи вимоги з кредиторськими вимогами, господарський суд встановлює наявність чи відсутність відповідного грошового зобовязання, що має іншу правову природу, ніж вирішення спору позовного характеру.

За приписами ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За вимогами ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

В даному випадку суд також вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя (зокрема рішення у справі "Серявін та інші проти України", у справі "Трофимчук проти України"), судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд вважає, що боржнику, учасникам, якими не визнаються вимоги заявника, а також і самому заявнику, надані достатні відповіді та мотивування на всі істотні питання та аргументи, про які ними заявлялося та які мають значення при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 23, 24 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VІ, ст.ст.3, 12, 20, 74, 232-235 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області задовольнити частково.

Визнати конкурсні вимоги ОСОБА_10 управління ДФС у Запорізькій області до ПАТ «Топаз» у розмірі 15 943 152,41 грн. недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску другої черги задоволення вимог кредиторів.

Конкурсні вимоги в розмірі 2 023 537,98 грн. пені та 975 152,98 грн. штрафних санкцій, нарахованих за несплату або несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску, відхилити.

ОСОБА_5 ухвали надіслати боржнику, заявнику, кредиторам, розпоряднику майна, ГТУЮ у Запорізькій області.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, відповідно до ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали за правилами, визначеними ст. ст. 254-259 ГПК України, шляхом подання апеляційної скарги наразі через Господарський суд Запорізької області.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.04.2019.

Суддя Р.А.Ніколаєнко