ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2019 р. Справа№ 920/718/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Власова Ю.Л.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Гончаров О.О. - дов. № 215 від 03.01.2019р.

від відповідача: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Стара Аптека"

на рішення Господарського суду Сумської області від 08.11.2018р.

у справі № 920/718/18 (суддя - Коваленко О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Медфарком-центр"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Стара

Аптека"

про стягнення заборгованості в сумі 247286 грн. 21 коп.

за договором № 140ХАР від 13.03.2017, пені в сумі

33976 грн. 95 коп., 20% річних в сумі 20003 грн. 56 коп.,

інфляційних втрат в сумі 2887 грн. 33 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Медфарком-центр" звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Стара Аптека" про стягнення 247286,21 грн.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що виконав взяті на себе зобовязання за Договором належним чином і у повному обсязі, поставивши відповідачу в період з грудня 2011 р. по липень 2018 р. товар на загальну суму 247 398 грн. 97 коп.. проте відповідач розрахувався за отриманий товар частково і станом на день розгляду справи його заборгованість становить 247 286 грн. 21 коп.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 08.11.2018 року по справі № 920/718/18 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Стара Аптека" на користь Приватного акціонерного товариства "Медфарком-центр" 247 286 грн. 21 коп. основного боргу, 28 518 грн. 59 коп. пені, 20 003 грн. 57 коп. -20% річних, 2 549 грн. 27 коп. інфляційних збитків, 4 475 грн. 17 коп. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині в позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Фірми "Стара Аптека" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Сумської області від 08.11.2018р. по справі № 920/718/18 скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Медфарком-центр" відмовити.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2018р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді Власов Ю.Л., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2018р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Стара Аптека" на рішення Господарського суду Сумської області від 08.11.2018 р. по справі № 920/718/18 залишено без руху. Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Стара Аптека" було надано строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліку шляхом доплати судового збору в сумі 879 грн. 62 коп.

17.12.2018р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Стара Аптека" надійшла заява про усунення недоліків, а саме приєднання до матеріалів справи копії платіжного доручення № 4439 від 13.12.2018 р. про доплату судового збору в розмірі 879 грн. 62 коп.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Стара Аптека" на рішення Господарського суду Сумської області від 08.11.2018р. у справі №920/718/18, розгляд справи призначено на 20.02.2019р.

15.01.2019 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Медфарком-центр" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

18.02.2019 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Стара Аптека" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019р. оголошено перерву у судовому засіданні по справі № 920/718/18 до 27.02.2019р.

22.02.2019 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Стара Аптека" надійшла заява про відвід колегії у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді Власов Ю.Л., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2019р. заяву про відвід колегії суддів у складу: головуючий суддя Мартюк А.І., судді Власов Ю.Л., Зубець Л.П. від розгляду справи № 920/718/18 визнано необгрунтованою. Зупинено провадження у справі № 920/718/18. Матеріали справи № 920/718/18 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою для вирішення питання про відвід, відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2019р. заяву ТОВ фірма "Стара Аптека" про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя - Мартюк А.І., судді: Власов Ю.Л., Зубець Л.П. у справі № 920/718/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.02.2019р. відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Стара Аптека" про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя - Мартюк А.І., судді: Власов Ю.Л., Зубець Л.П. від розгляду справи № 920/718/18.

27.02.2019р. (згідно з відміткою на поштовому конверті) Товариство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить вказане судове рішення в частині зупинення провадження у справі скасувати та постановити рішення про відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючий Мартюк А.І., судді Зубець Л.П. та Власова Ю.Л.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Стара Аптека" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2019р. зі справи № 920/718/18.

У зв`язку з надходженням справи № 920/718/18 з Верховного Суду, колегія судді дійшла висновку про поновлення провадження у справі та призначення справи до розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 230 ГПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019р. поновлено провадження у справі № 920/718/18 та призначено до розгляду на 24.04.2019р.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Встановлено, що 24.04.2019р. представник відповідача у судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

13.03.2017р. між Приватним акціонерним товариством «Медфарком-центр» та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Стара аптека» було укладено Договір купівлі-продажу №140ХАР (далі за текстом «Договір»), відповідно до умов якого позивач зобов'язується продати й доставити власними силами (у межах України) відповідачу медикаменти (Товар) в асортименті й кількості, зазначеній у накладних, що є невід'ємною частиною даного Договору, а Покупець зобов'язується прийняти зазначений Товар і оплатити його вартість.

Згідно п. 2.1. Договору кількість, асортимент та найменування товару, що постачається відповідно до п. 1.1. Договору, вказуються у Додатках (Специфікаціях), виходячи з наявності товару на складі позивача, та/або відображаються в накладних.

Пунктом 2.3. Договору встановлено, що будь-які накладні на продаж Товару, що є предметом даного Договору, які підписані Сторонами протягом строку дії даного Договору, вважаються такими, що оформлені на виконання даного Договору

Відповідно до п. 4.1. Договору ціни на товари, що постачаються відповідно до п. 1.1 даного Договору, вказуються у відповідних накладних.

Згідно п. 4.2. Договору у разі наявності боргу за цим договором кошти, що надходять до Продавця від Покупця, в першу чергу зараховуються в погашення відповідних штрафних санкцій, а потім - дебіторської заборгованості, починаючи з накладних з найбільш давніми строками оформлення. При видачі декількох накладних протягом одного дня, черговість погашення встановлюється за найбільшою сумою.

Відповідно до п. 5.1. Договору розрахунки за Товари, що постачаються за даним Договором, здійснюються Покупцем у такий спосіб: відстрочення платежу з моменту підписання видаткової накладної: по групі продукції препарати для лікування цукрового і нецукрового діабету - на 30 календарний день із моменту одержання Товару; по групі продукції лікарські засоби та вироби медичною призначення - на 14 календарний день із моменту одержання Товару.

З додаткової угоди від 25.12.2017р. до Договору вбачається, що сторони домовились продовжити строк дії даного Договору до 31.12.2018р.

Позивач взяті на себе свої вимоги за Договором належним чином і у повному обсязі виконав, поставивши відповідачу в період з грудня 2011 р. по липень 2018 р. товар на загальну суму 247 398 грн. 97 коп.. проте відповідач розрахувався за отриманий товар частково і станом на день розгляду справи його заборгованість становить 247 286 грн. 21 коп.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина перша статті 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Розмір заборгованості відповідача підтверджується в повному обсязі, а саме: видатковими накладними: №0171087 від 13.12.2017; №0171441 від 15.12.2017; №0171169 від 15.12.2017; №0171598 від 19.12.2018; №0171563 від 19.12.2018; №0179673 від 18.04.2018; №0179675 від 18.04.2018; №0181902 від 10.05.2018; №0181911 від 10.05.2018; №0183732 від 31.05.2018; №0183665 від 31.05.2018; №0186130 від 25.06.2018; №0186129 від 25.06.2018; №0187207 від 11.07.2018.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 247 286 грн. 21 коп. основного боргу.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 33 976 грн. 95 коп. пені, нарахованої за загальний період прострочення з 13.01.2018 по 04.09.2018 відповідно до п. 6.1. Договору, яким передбачено, що у випадку порушення строку, зазначеного в п. 5.1. даного Договору, відповідач виплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості отриманого товару за кожний день прострочення, а також згідно ст. 625 ЦК України 20% річних.

Відповідно до п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідач обґрунтовує свої заперечення тим, що під час нарахування штрафних санкцій позивачем було порушено строки позовної давності, у звязку з чим просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Зі змісту ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» вбачається, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ст.. 257 ЦК України)

Зі змісту п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України вбачається, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Зокрема, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Судом встановлено, що пеня нарахована позивачем виходячи з загальної суми боргу (шляхом складання суми боргу з кожної накладної за зростанням) за загальний період прострочення з 13.01.2018 по 04.09.2018, в той же час як вірним було б нарахування пені, виходячи з розміру заборгованості по кожній видатковій накладній в межах строку, передбаченого вимогами ч.6 ст. 232 ГК України.

Крім того, судом встановлено, що нарахування пені за кожною видатковою накладною, за якими позивач просить суд стягнути заборгованість, не виходить за межі строку позовної давності, встановленого вимогами п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок розміру пені за період прострочення оплати платежу, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню в розмірі 28 518 грн. 59 коп., нарахованої за загальний період прострочення з 13.01.2018 по 04.09.2018 (по кожній видатковій накладній окремо в межах 6-тимісячного строку), оскільки судом було встановлено факт порушення відповідачем грошового зобов'язання по Договору.

Також, позивач просить суд стягнутиз відповідача 20 003 грн. 56 коп. 20% річних, нарахованих відповідно до 6.1. Договору та передбачених ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Частиною 2 ст. 237 ГПК України встановлено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Судом перевірено розрахунок розміру 20% річних, та встановлено, що позивачем допущено арифметичну помилку під час нарахування штрафної санкції, а вірним було б нарахування 20% річних в розмірі 20 481 грн. 29 коп., проте з урахуванням вимог ч.2 ст. 237 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 20 003 грн. 57 коп. - 20% річних, нарахованих за загальний період з 13.01.2018 р. по 04.09.2018 р., виходячи з розміру заборгованості по кожній видатковій накладній, як це було вже зазначено вище.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 2 887 грн. 33 коп. інфляційних збитків, розрахованих аналогічно 20% річних.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожний період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши розрахунок позовних вимог в цій частині, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що вірним було б нарахування інфляційних збитків по кожній видатковій накладній окремо, а з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2 549 грн. 27 коп. інфляційних збитків, нарахованих за загальний період з січня 2018 по серпень 2018.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Медфарком-центр" підлягають частковому задоволенню.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Сумської області від 08.11.2018р. у справі № 920/718/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Стара Аптека" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Сумської області від 08.11.2018р. у справі № 920/718/18 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти Товариство з обмеженою відповідальністю Фірми "Стара Аптека".

3. Матеріали справи № 920/718/18 повернути до Господарського суду Сумської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 25.04.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

Ю.Л. Власов