ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2019м. ДніпроСправа № 904/5877/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В., за участю секретаря судового засідання Назаренко С.В.., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" (20705, м. Сміла Черкаської області, вул. Коробейника, 1; ідентифікаційний код 30147563)

до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7; ідентифікаційний код 00659101)

про стягнення 861 474 грн. 44 коп.

Представники:

від позивача: представник не з'явився;

від відповідача: представник не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Акціонерне товариство "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№5815/18 від 27.12.2018р.), в якій просить стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" 861 474 грн. 44 коп., що складає 756 000 грн. 00 коп. - заборгованості за послуги, надані відповідно до умов Договору від 24.05.2018р. №18060т послуг з ремонту якорів головного генератора типу ТД-802, 38 428 грн. 63 коп. - інфляційних втрат, 5 157 грн. 37 коп. - 3% річних та 61 888 грн. 44 коп. - пені.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 24.01.2019р. о 10:45 год.

Відповідач у відзиві (вх.№3287/19 від 22.01.2019) на позовну заяву про стягнення заборгованості та штрафних санкцій вважає, що доводи позивача щодо стягнення заборгованості за договором від 24.05.2018 №18060т на надання послуг є безпідставними та такими, що не доведено, оскільки прострочення терміну оплати повязане з фактом наявності ОСОБА_1 (з моменту підписання яких обчислюється строк оплати), а на момент звернення до суду вони відсутні, тому підстав для застосування штрафних санкцій у замовника за договором немає.

У зв'язку із тимчасової непрацездатністю судді Загинайко Т.В. судове засідання у справі №904/5877/18, яке призначено на 24.01.2019р. об 10:45 год., не відбулося, про що повідомлено сторін листом Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2019р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні (загальне позовне провадження) на 12.02.2019р. об 11:00 год.

Позивач у відповіді (вх.№5280/19 від 04.02.2019р.) на відзив пояснює про те, що: - специфікація №1 є невід'ємною частиною Договору та підписана повноважними представниками обох сторін, як відповідача так і позивача; - специфікацією погоджено сторонами, що вартість ремонту якоря головного генератора ТД-802 в обсязі КР-2 за одиницю складає 21 000, 00 грн. без ПДВ, погоджено загальна кількість якорів головного генератора, які підлягають ремонту - 18 штук та загальна вартість їх ремонту - 4 536 000,00 грн. з ПДВ; - у відзиві відповідач не заперечує факту надання в ремонт якорів головного генератору ТД-802, не заперечує також факту надання послуг з ремонту позивачем, не висловлює претензій щодо обсягів та вартості наданих послуг згідно договору, однак вказує на ненадання позивачем доказів того, що відповідач не передав позивачеві (виконавцеві за договором) технічний паспорт на об'єкт ремонту; - надання в ремонт об'єктів ремонту з паспортами на них є обов'язком замовника (відповідача), який встановлено «Правилами ремонту електричних машин тепловозів і дизель-поїздів» ЦТ-025, затверджених наказом «Укрзалізниці» від 28.07.2011 року №451-Ц; - на виконання вимог «Правил ремонту електричних машин тепловозів і дизель-поїздів» ЦТ-025, затверджених наказом «Укрзалізниці» від 28.07.2011 року №451-Ц позивачем було виписано дублікат технічного паспорту, який було передано під підпис представникові відповідача ОСОБА_2 (довіреність знаходиться в матеріалах справи); - щодо відсутності в акті приймання передачі наданих послуг вказівки посади та прізвища імені та по батькові відповідальної особи, то від відповідача акт підписано ОСОБА_3, який уповноважений на підписання довіреністю від 04.09.2018 року №191 (копія якої додається); - у відзиві відповідач не заперечує той факт, що підпис належить представникові відповідача, не вказує на відсутність у нього відповідних повноважень, як і не заперечує ідентичність відтиску печатки, вчиненої на акті; - з акту №229/СЧ/251939 виконаних робіт згідно договору №18060 від 24.05.2018 року вбачається, що він містить відмітку про отримання об'єктів з ремонту відповідачем, а саме: підпис представника відповідача, а також відтиск печатки підприємства ПрАТ «ДТРЗ», справжність яких не заперечується відповідачем.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.02.2019 продовжено підготовче провадження до 28.03.2019р. та відкладено підготовче засідання (загальне позовне провадження) на 06.03.2019р. о 12:00 год.

Позивач клопотанням (вх.№ 8862/19 від 25.02.2019р.) долучив до матеріалів справи копію акту прийому-передачі електричних машин з ремонту від 20.09.2018 року №223/СЧ/251939 та докази направлення копії цього акту відповідачеві.

Також позивач у клопотанні (вх.№10428/19 від 05.03.2019р.) про розгляд справи без участі представника просить провести підготовче засідання господарської справи №904/5877/18 за відсутності представника позивача у зв'язку із неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання через значну віддаленістю суду та відсутністю коштів на рахунку позивача, зазначає, що позов підтримує в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (загальне позовне провадження) на 28.03.2019 об 11:15 год.

11.03.2019р. до канцелярії суду засобами поштового звязку надійшов оригінал клопотання (вх.№ 10962/19 від 11.03.2019р.) про розгляд справи без участі представника наданого 05.03.2019р. засобами електронного зв'язку клопотання (вх.№10428/19 від 05.03.2019р.) про розгляд справи без участі представника.

25.03.2019р. засобами електронного зв'язку від позивача надійшло клопотання (вх. №13596/19 від 25.03.2019р.) про розгляд справи без участі представника, у якому він просить провести засідання по розгляду господарської справи №904/5877/18, призначеної на 28.03.2019р. о 11:15 год., за відсутності представника позивача у зв'язку із тим, що 20.03.2019р. сторонами по справі підписано мирову угоду, яку зобовязався надати на затвердження суду відповідач по справі.

Відповідач у заяві (вх.№13675/19 від 26.03.2019р.) просить суд перенести розгляд справи на іншу дату у звязку з тим, що керівник відповідача до 29.04.2019 року знаходиться у відпустці та не може підписати мирову угоду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2019р. заяву відповідача задоволено та відкладено розгляд справи по суті (загальне позовне провадження) на 18.04.2019р. о 10:30 год.

Сторони у заяві (вх.№14905/18 від 02.04.2019р.) про затвердження мирової угоди просять затвердити мирову угоду від 20.03.2019р., укладену між позивачем та відповідачем про сплату основної суми боргу по справі №904/5877/18, закрити провадження у справі та вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Також, позивач та відповідач повідомляють суд, що наслідки закриття провадження у справі у звязку з укладенням мирової угоди та наслідки затвердження мирової угоди зрозумілі.

Представники сторін у судове засідання, яке відбулося 18.04.2019р., не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення позивачу - 09.04.2019р. та відповідачу - 08.04.2019р. ухвали суду від 28.03.2019р. про відкладення розгляд справи по суті (загальне позовне провадження) на 18.04.2019р. о 10:30 год.

Розглянувши умови підписаної сторонами мирової угоди суд вважає її такою, що не може бути затверджена з огляду на таке.

Відповідно до ОСОБА_4 угоди від 20.03.2019р., укладеної між Акціонерним товариством "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод", що є позивачем у справі №904/5877/18, в особі голови правління ОСОБА_4, та Приватним акціонерним Товариством "Дніпропетровський Тепловозоремонтний завод", що є відповідачем у справі №904/5877/18 в особі Голови Правління ОСОБА_5 та члена правління ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_4 угода),

Відповідач зобов'язується сплатити суму боргу - а саме 756 000,00 (сімсот п'ятдесят шість тисяч грн. 00 коп.) гривень в термін не пізніше 30.05.2019року (пункт 1);

Статтею 130 ГПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову; враховуючи викладене, сторони домовились, що по даній мировій угоді Відповідач відшкодовує позивачеві 50% витраченого судового збору, що складає 6 461 грн. 06 коп., в термін не пізніше 5 робочих днів з моменту затвердження мирової угоди (пункт 2);

Позивач заявляє, що з дати належного та своєчасного виконання Відповідачем своїх обов'язків, передбачених пунктом 1 та пунктом 2 цієї мирової угоди, не матиме жодних майнових претензій до Відповідача в частині пені в сумі 61 888,44 грн., інфляційних втрат - 38 428,63 грн. та 3% річних в сумі 5 157,37 грн. (пункт 3);

Відповідач та Позивач заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, у тому числі й держави (пункт 4);

Сторони підтверджують, що умови цієї мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам і породжують настання наслідків, зазначених у тексті цієї мирової угоди; наслідки затвердження цієї мирової угоди, передбачені статтями 192, 193 Господарського процесуального кодексу України, сторонам відомі (пункт 5);

Дана мирова угода укладена в трьох примірниках, по одному для кожної зі сторін, а один згідно з приписами статті 192 Господарського процесуального кодексу України передається на розгляд і затвердження Господарського суду Дніпропетровської області та набуває чинності після її затвердження судом (пункт 6).

Відповідно до частин 1, 2 статті 192 Господарського процесуального кодексу України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін; у мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб; сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Як вбачається подана на затвердження ОСОБА_4 угода містить умови, які остаточно не вирішують спору та можуть привести до нового спору, оскільки позивач остаточно не відмовився від пені у сумі 61 888 грн. 44 коп., інфляційних втрат - 38 428 грн. 63 коп. та 3% річних - 5 157 грн.37 коп., а сторонами у пункті 3 ОСОБА_4 угоди зазначено, що позивач не матиме до відповідача жодних майнових претензій лише у разі належного та своєчасного виконання своїх обов'язків, передбачених пунктами 1, 2 ОСОБА_4 угоди, тобто сплати суми боргу у розмірі 756 000 грн. 00 коп. та відшкодування 50% витраченого судового збору, що складає 6 461 грн. 06 коп. Тобто, у разі несвоєчасної сплати відповідачем суми боргу та 50% судового збору, позивач матиме до відповідача майнові претензії, що унеможливлює затвердження мирової угоди на таких умовах.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 192 Господарського процесуального кодексу України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для затвердження наданої сторонами мирової угоди, відмовляє у задоволенні заяви сторін про затвердження мирової угоди та розглядає справу по суті позовних вимог.

Таким чином, неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає розгляду справи та суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини четвертої статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частиною 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.05.2018р. між відповідачем Приватним акціонерним товариством "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД", як замовником, та позивачем - Акціонерним товариством "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод", як виконавцем, було укладено договір №18060т послуги з ремонту якорів головного генератора типу ТД-802 (надалі Договір), відповідно до пункту 1.1. якого виконавець зобовязується надати послуги з ремонту якорів головного генератора типу ТД-802 (далі обладнання), в кількості 18 одиниць, зазначені в Додатку 1 до цього договору «Специфікація», а Замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до специфікації №1 до Договору встановлено, що найменування обєкту ремонту якір головного генератора ТД-802, вид ремонту КР-2, у кількості 18 штук, на загальну суму 4 536 000 грн. 00 коп.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що сума Договору становить: 4 536 000, 00 грн. (чотири мільйони пятсот тридцять шість тисяч грн. 00 коп.) з урахуванням ПДВ, у тому числі ПДВ - 756 000,00 грн. (сімсот пятдесят шість тисяч грн. 00 коп.).

Надання послуг відбувається на території виконавця (адреса: Черкаська область, м. Сміла, вул. Коробейника, буд. 1) (пункт 2.2. Договору).

Згідно з пунктом 2.5. Договору приймання послуг оформлюється актом приймання наданих послуг; акти приймання наданих послуг зі сторони замовника та виконавця підписують уповноважені на їх підписання особи.

Як вбачається на виконання умов Договору позивачем були виконані ремонтні роботи якоря головного генератора ТД-802, вид ремонту КР-2 у кількості трьох одиниць на зальну суму 756 000 грн. 00 коп.; про що свідчить акт від 20.09.2018р. №223/СЧ/251939 виконаних робіт згідно Договору, рахунок від 20.09.2018р. № СЧ/251939 (а.с. 31, 32).

Вказане обладнання було отримано відповідачем у позивача, що підтверджується товарно-транспортною накладною від 20.09.2018р. №40/620, довіреністю від 19.09.2018р. №1069 (а.с. 33, 34).

Відповідно до пункту 4.2. Договору розрахунок за надані послуги проводяться протягом 5 (пяти) банківських днів з дати відвантаження обладнання.

Таким чином, відповідач повинен був оплатити за ремонт обладнання до 27.09.2018р.

Заборгованість відповідача за ремонт обладнання становить 756 000 грн. 00 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що у разі несвоєчасного розрахунку за надані послуги замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожен прострочений день затримки, але не більше розміру двох облікових ставок НБУ.

Отже, пеня згідно розрахунку становить 61 888 грн. 44 коп. (з 28.09.2018р. по 19.12.2018р.).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013року N 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Отже, інфляційні нарахування після перерахунку (з урахуванням постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013року N 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань") становлять 23 587 грн. 20 коп. (жовтень 2018р. - листопад 2018р.), а річні згідно розрахунку - 5 157 грн. 37 коп. (з 28.09.2018р. по 19.12.2018р.).

Одночасно суд не приймає до уваги заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, виходячи з того, що послуги з ремонту якорів головного генератора типу ТД-802 у кількості 3 (трьох) одиниць на суму 756 000 грн. 00 коп. підтверджуються актом від 20.09.2018р. №223/СЧ/251939 виконаних робіт, факт виконання ремонту якорів відповідачем не спростовується.

Відповідно до статті 13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1 та 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За приписами частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

За вимогами пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказів на підтвердження погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано, доводи позивача щодо наявності боргу за спірний період, шляхом надання належних доказів, не спростовано.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати у розмірі 12 699 грн. 50 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 192, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди.

Позов Акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" (20705, м. Сміла Черкаської області, вул. Коробейника, 1; ідентифікаційний код 30147563) до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7; ідентифікаційний код 00659101) про стягнення 861 474 грн. 44 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (49038, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7; ідентифікаційний код 00659101) на користь Акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" (20705, м. Сміла Черкаської області, вул. Коробейника, 1; ідентифікаційний код 30147563) 756 000 (сімсот пятдесят шість тисяч) грн. 00 коп. - заборгованості, 61 888 (шістдесят одно тисяча вісімсот вісімдесят вісім) грн. 44 коп. - пені, 23 587 грн. 20 коп. (двадцять три тисячі п'ятсот вісімдесят сім) грн. 20 коп. - інфляційних нарахувань, 5 157 (пять тисяч сто пятдесят сім) грн. 37 коп. - річних та 12 699 грн. 50 коп. (дванадцять тисяч шістсот дев'яносто дев'ять) грн. 50 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

02.05.2019р.