ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
25 квітня 2019 року Справа № 915/7/19
Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В.,
секретаря судового засідання Берко О.В.,
представника позивача: не з'явився,
представника відповідача: не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбудпостач"
до відповідача: Дочірнього підприємства "Миколаївський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
про: стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача Дочірнього підприємства "Миколаївський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" заборгованість за договором поставки №08/05/2018-1 від 08.05.2018 у розмірі 346329,00 грн; 3,46 грн штрафу; 110, 83 грн пені; 3349,00 грн інфляційних витрат та 3% річних.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 04.04.2019 позовні вимоги були задоволені в повному обсязі та стягнуто з Дочірнього підприємства "Миколаївський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбудпостач" 346329,0 грн основного боргу, 3,46 грн штрафу, 110,83 грн пені, 3349,00 грн збитків від інфляції та 3% річних, 5246,88 грн судового збору.

10.04.2019 від ТОВ "Шляхбудпостач" до суду надійшла заява від 08.04.2019 (вх.№5794/19 від 10.04.2019) про стягнення з ДП "Миколаївський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" судових витрат, понесених позивачем при розгляді справи №915/7/19 на загальну суму 18000,0 грн витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування клопотання позивач зазначає, що ТОВ "Шляхбудпостач" було сплачено 18000,0 грн адвокату Шулік О.Й. як витрати на професійну правничу допомогу по договору №03/12/18 від 03.12.2018 про надання правової допомоги в рамках судової справи №915/7/19, в підтвердження чого посилається на акти виконаних робіт від 17.01.2019 та 04.04.2019; детальний опис наданих послуг від 04.04.2019; рахунки №51218 від 05.12.2018 та №170119 від 17.01.2019; платіжні доручення №774 від 08.04.2019 на суму 8000,0 грн, №747 від 30.01.2019 на суму 7000,0 грн, №703 від 14.12.2018 на суму 3000,0 грн.

Вказана заява ухвалою суду від 15.04.2019 призначено до розгляду у судовому засіданні на 25.04.2019.

Відповідач у письмових запереченнях від 24.04.2019 (вх. №6877/19 від 25.04.2019 просить суд відмовити позивачу в задоволені вказаного клопотання у повному обсязі, посилаючись на не співмірність заявленої до стягнення позивачем суми витрат зі складністю справи та об'ємом наданих адвокатом позивача послуг останньому. До того ж, відповідач зазначає, що у відповідності з положеннями постанови КМУ №590 від 27.04.2006, витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи в господарських судах - не можуть перевищувати 960,50 грн (50% розміру прожиткового мінімуму).

Розглянувши заяву позивача суд дійшов наступних висновків.

Господарським процесуальним законодавством передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.ч.1, 3 ст.123 ГПК України).

Як визначено у п.6.3 постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 №7 відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до п.6.5 постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 №7, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Позивачем подано відповідний розрахунок судових витрат.

На підтвердження понесення судових витрат позивачем подано суду:

1) укладений між ТОВ «Шляхбудпостач» та адвокатом Шулік О.Й договір №03/12/18 від 03.12.2018 про надання правової допомоги, пов'язаної з правовим аналізом та опрацюванням документів бухгалтерського обліку з питання стягнення заборгованості з ДП "Миколаївський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" за договором поставки №08/05/2018-1 від 08.05.2018; опрацюванням законодавчої бази; складанням позовної заяви та розрахунку ціни позову з урахуванням штрафних санкцій; складанням відповіді на відзив; представництвом інтересів позивача у судових засіданнях у суді першої інстанції;

2) акт виконаних робіт від 17.01.2019 про прийняття позивачем виконання послуг наданих адвокатом пов'язаних з правовим аналізом та опрацюванням документів бухгалтерського обліку з питання стягнення заборгованості з ДП "Миколаївський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" за договором поставки №08/05/2018-1 від 08.05.2018; опрацюванням законодавчої бази; складанням позовної заяви та розрахунку ціни позову з урахуванням штрафних санкцій на суму 10000,0 грн;

3) акт виконаних робіт від 04.04.2019 про прийняття позивачем виконання послуг наданих адвокатом пов'язаних з представництвом інтересів ТОВ «Шляхбудпостач» у суді першої інстанції у справі №915/7/19 на суму 8000,0 грн (по 2000,0 грн за 4 судових засідання проведених у режимі відеоконференції);

4) детальний опис наданих послуг від 04.04.2019;

5) рахунки №51218 від 05.12.2018 та №170119 від 17.01.2019;

6) платіжні доручення №774 від 08.04.2019 на суму 8000,0 грн, №747 від 30.01.2019 на суму 7000,0 грн, №703 від 14.12.2018 на суму 3000,0 грн.

Ураховуючи викладену у запереченнях відповідача позицію, приймаючи до уваги поведінку відповідача під час розгляду справи, а саме подання 3-х клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання відзиву, який так і не було подано; з урахуванням принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката, а також часу, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець та тривалість розгляду і складність справи, суд вважає обґрунтованими та документально підтвердженими витратами на професійну правничу допомогу в розмірі 18000,0 грн, які і належить стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.123, 124, 126, 129, 221, 244, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву ТОВ "Шляхбудпостач" від 08.04.2019 (вх.№5794/19 від 10.04.2019) про стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Миколаївський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (54029, м.Миколаїв, вул.Галини Петрової, буд.2А; ідент.код 31159920) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбудпостач" (39622, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Володимира Великого, буд.60, кімната 4; ідент.код 41185391) 18000,0 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне додаткове рішення підписана суддею 02 травня 2019 року.

Суддя М.В. Мавродієва