номер провадження справи 10/43/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.04.2019 Справа № 20/244/09-6/300/09-28/176/10-28/5009/1118/11

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни, розглянувши матеріали скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Пріма-Сервіс" ЛТД на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області по справі №20/244/09-6/300/09-28/176/10-28/5009/1118/11

за позовом приватного підприємства "Агротем" (82427, Львівська область, Стрийський район, с. Добряни, вул. Львівська, 13)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Пріма-Сервіс" ЛТД (69068, м.Запоріжжя, вул. Брюллова, 11)

про стягнення 2064438 грн. 10 коп.

орган виконання відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, 45)

Представники сторін:

від позивача (стягувач): не з'явився;

від відповідача (боржник, заявник): не з'явився;

від ВДВС (органу виконання): не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

15.04.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Пріма-Сервіс" ЛТД на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області по справі №20/244/09-6/300/09-28/176/10-28/5009/1118/11.

В обґрунтування скарги скаржник зазначає, що державним виконавцем 05.04.2019 винесено постанову ВП №51882889 про призначення суб'єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні, згідно з якою ТОВ "ЕКА-ЗАХІД" доручено визначити ринкову вартість станції технічного обслуговування (реєстраційний номер майна 212). Заявник вважає, що в якості мети оцінювання зазначено потребу в отриманні державним виконавцем відомостей про ринкову вартість об'єкту нерухомості, розташованої на земельній ділянці площею 0,32 га з кадастровим номером :01:007:0110 за адресою: м. Галич, вул. Львівська, 1-а. Проте на думку заявника відомості про цю земельну ділянку включені до ДЗК у незаконний спосіб, і також незаконно присвоєно кадастровий номер. Зауважував, що технічна документація на земельну ділянку виготовлена незаконно, неуповноваженими на це законом особами, без відома і згоди власника, тому не може бути підставою для проведення оцінки, а отже і призначення оцінювача є незаконним і безпідставним. В тексті скарги посилався на те, що ТОВ "ЕКА-ЗАХІД" має сумнівну репутацію щодо зловживання посадовими особами своїм службовим становищем, шляхом внесення в офіційні документи завідомо неправдивих відомостей, виготовлення фіктивних висновків про експертно-грошову оцінку вартості земельних ділянок та нежитлових приміщень. Тому, враховуючи сумнівну репутацію зазначеної структури, а також чисельні порушення державним виконавцем вимог закону, скаржник (боржник у виконавчому провадженні) має всі підстави очікування виготовлення фіктивного звіту із заниженням ринкової вартості об'єкту. Підставою для звернення зі скаргою до суду заявником зазначено відсутність в положеннях ст. 21 Закону України "Про Держаний земельний кадастр" та ст. 107 Земельного кодексу України повноважень у державного виконавця на вчинення дії, а саме виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Також заявник зазначив, що копію оскаржуваної постанови було отримано представником ТОВ "Пріма-Сервіс" ЛТД 11.04.2019 після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.04.2019 скаргу передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою суду від 17.04.2018 року скаргу по справі прийнято до розгляду, розгляд скарги призначено на 24.04.2019.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу, в порядку п. 3 ст. 222 ГПК України не здійснювалося.

Представники сторін та представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги суду, що викладені в ухвалі від 17.04.2019 не виконали; поважність причин неможливості виконати вимоги суду не зазначили, будь-яких клопотань, заяв тощо до суду не надходило.

Розглянувши матеріали скарги, встановивши всі наявні обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволені скарги, виходячи із наступного:

Статтею 339 ГПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Положеннями ст. 341 ГПК України унормовано, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.08.2010р. по справі №20/244/09-6/300/09-28/176/10-28/5009/1118/11 позовні вимоги ПП "Агротем" задоволено та стягнуто на його користь з ТОВ "Пріма-Сервіс" ЛТД" 1.924.012 грн. основного боргу, 19.238,49 грн. державного мита та 109,96 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання рішення суду, у відповідності до ст. 116 ГПК України (чинній на час винесення наказу) 25.08.2010 видано відповідний наказ.

10.08.2016 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу суду по справі №№20/244/09-6/300/09-28/176/10-28/5009/1118/11 від 25.08.2010.

05.04.2019 державним виконавцем винесено постанову про залучення до участі у виконавчому провадженні суб'єкта оціночної діяльності - ТОВ "ЕКА-ЗАХІД".

Скаржник ставить вимогу про визнання незаконною та скасування постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання до участі ТОВ "ЕКА-ЗАХІД" у виконавчому провадженні, оскільки на думку скаржника відсутність в положеннях ст. 21 Закону України "Про Держаний земельний кадастр" та ст. 107 Земельного кодексу України повноважень у державного виконавця на вчинення дії, а саме виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для внесення відомостей до Державного земельного кадастру. Крім того, посилається на сумнівну репутацію суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Згідно ст. 129 Конституції України одним із засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межам ( ч. 1 ст. 326 ГПК України).

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Глоба проти України" від 05.07.2012 суд повторює, що п.1 ст.6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Невиконання державою винесеного на користь підприємства-заявника рішення становить порушення п.1 ст.6 Конвенції, ст.13 Конвенції та ст.1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Силенок і Техносервіс-плюс проти України" від 09.12.2010р.).

Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19.03.1997р. у справі "Горнсбі проти Греції", Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява №59498/00, п.34, ECHR 2002-III).

Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 07.06.2005р. у справі "Фуклев проти України", заява №71186/01, п.84).

Таким чином, оскільки п.1 ст.6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст. 2 Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обовязковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та обєктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 512 Кодексу України про адміністративні правопорушення (ч. 1 ст. 14 Закону України "Про виконавче провадження").

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 ст. 18 Закону встановлені обов'язки виконавця, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 15 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Відповідно до вимог статті 20 Закону України "Про виконавче провадження", для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Експерт або спеціаліст зобов'язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності.

Експерт, спеціаліст і суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги.

Винагорода та інші витрати, пов'язані з проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, належать до витрат виконавчого провадження.

Експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем. Збитки, завдані сторонам внаслідок видачі завідомо неправдивого висновку, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом. За недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання несе відповідальність у порядку, встановленому законом, а оцінювач - кримінальну відповідальність, про що він має бути попереджений виконавцем.

При винесенні постанови про залучення суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання, приватний виконавець повинен керуватися п. 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень та ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 57 Закону, для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Відповідно до частини 4 статті 57 Закону, у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Слід звернути увагу на те, що положення Закону не передбачає обов'язку виконавця щодо направлення сторонам копій постанови про залучення у провадження експерта, спеціаліста або суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Як зазначено у п. 8 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/59, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 02.04.2012 року №489/20802 в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 року № 1302/29432 для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача.

У постанові про призначення експерта або спеціаліста, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, перекладача зазначаються питання, на які ці особи повинні надати письмовий висновок (звіт), або з якої мови слід здійснити переклад, або вид та характеристика майна, яке необхідно ідентифікувати, оцінити тощо, строки здійснення відповідних дій.

У постанові обов'язково зазначається попередження про відповідальність: експерту - за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження; суб'єкту оціночної діяльності - суб'єкту господарювання (оцінювачу) - за недостовірну чи необ'єктивну оцінку майна; перекладачу - за здійснення завідомо неправильного перекладу під час виконавчого провадження, а також за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків під час виконавчого провадження.

Аналіз наведених норм права свідчить, що законодавець надав державному виконавцю право з метою неупередженого, своєчасного та повного вчинення виконавчих дії на свій розсуд залучати суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання для подальшого примусового виконання виконавчого документа та задоволення вимог кредитора.

Отже дії державного виконавця в частині залучення суб'єкта оціночної діяльності в ході виконання наказу суду відповідають приписам Закону України "Про виконавче провадження" та є законними.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Разом з тим, скаржник жодним чином не довів та документально не підтвердив протиправність дії державного виконавця під час визначення та призначення суб'єкта оціночної діяльності. Також не зазначив норму права, яка була порушення державним виконавцем при прийнятті оскаржуваної постанови.

Доказів анулювання сертифікату особі, якій доручено провести оцінку вартості станції технічного обслуговування або виключення цієї особи з Державного реєстру оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності суду не надано.

За таких обставин суд не вбачає правових підстав для визнання недійсною та скасування постанови про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, тому вимоги заявника вважає безпідставними.

Посилання скаржника в тексті скарги на сумнівну репутацію суб'єкта оціночної діяльності не може бути предметом розгляду скарги. Суд зауважує, що у разі наявності у заявника відповідних доказів про протиправні дії суб'єкта оціночної діяльності, боржник у виконавчому провадженні, враховуючи приписи ч. 4 ст. 23 "Про виконавче провадження" має право заявити відвід цьому суб'єкту оціночної діяльності. Відвід повинен бути вмотивованим, викладеним у письмовій формі і може бути заявлений у будь-який час до закінчення виконавчого провадження. Питання про відвід експерта, спеціаліста, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання чи перекладача вирішується у строк до п'яти робочих днів після надходження заяви про відвід шляхом винесення вмотивованої постанови виконавця.

Відтак, суд дійшов висновку, що скарга ТОВ "Пріма-Сервіс" ЛТД на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області по справі №20/244/09-6/300/09-28/176/10-28/5009/1118/11 є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 118, 119, 169, 170, 234, 235, 339, 341 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені скарги ТОВ "Пріма-Сервіс" ЛТД вих. №033 від 15.04.2019 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (вх. №08-13/41/19 від 15.04.2019) про призначення суб'єкта оціночно діяльності - суб'єкта господарювання ТОВ "ЕКА-ЗАХІД".

Ухвала суду набрала законної сили 24.04.2018р.

Порядок набрання ухвалою законної сили визначений статтею 235 ГПК України.

Порядок оскарження ухвали суду першої інстанції визначений статтями 254, 255, 256 ГПК України.

Суддя О.В.Федорова