УХВАЛА

26 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/12749/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 (головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.) про повернення апеляційної скарги у справі № 910/12749/18 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

до Національного банку України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"

про визнання недійсним іпотечного договору,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайлон" через Північний апеляційний господарський суд подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 про повернення апеляційної скарги у справі № 910/12749/18.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" залишено без руху з підстав, що до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та доказів надсилання копії скарги іншим сторонам у справі. Вказаною ухвалою надано скаржнику строк, не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

Оскарженою ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" повернуто.

Підставою для повернення апеляційної скарги стало те, що скаржником у строк, встановлений судом, не було усунуто недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі суду про залишення скарги без руху від 19.11.2018, а саме - не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги та доказів надсилання копії скарги іншим сторонам у справі.

Крім цього, суд апеляційної інстанції з посиланням на приписи Закону України "Про доступ до судових рішень" зазначив, що скаржнику надано право бути обізнаним про прийнятті у даній справі судових рішень та можливість реалізувати право на участь в апеляційному перегляду судових рішень шляхом доступу до реєстру.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, суд керувався, зокрема, частиною 4 статті 174 та частиною 6 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом цих норм апеляційна скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала, якщо цією особою у визначений судом строк не усунуто недоліки апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою апеляційного суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайлон" звернулося до касаційного суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019, а справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції для подальшого розгляду.

У поданій касаційній скарзі скаржник зазначає, що товариство вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою у зв'язку з тим, що вказане судове рішення прийнято судом із порушенням норм процесуального права та такою, що підлягає скасуванню. При цьому, скаржник зазначає, що товариство не отримувало ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, а відмітка "за закінченням встановленого строку зберігання" на поштовому відправленні ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не свідчить про належне повідомлення у відповідності приписів частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм Господарського процесуального кодексу України під час прийняття оскаржуваної ухвали є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Судом встановлено, що скаржник в розумні інтервали часу не вживав заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження за його апеляційною скаргою, адже статус апелянта у справі, тобто особи, яка ініціювала апеляційний перегляд, передбачає обізнаність останнього про існування та розгляд спору судом та, відповідно, про прийняття у справі судових рішень.

В даному випадку у скаржника було цілком достатньо часу, протягом 5-ти місяців з дня залишення апеляційної скарги без руху та до винесення ухвали про її повернення, для усунення недоліків скарги.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що копії ухвал Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 у справі № 910/12749/18 двічі (22.11.2018, 31.01.2019) направлялись скаржнику на адресу, зазначену в апеляційній скарзі і яка міститься в ЄДРПОУ, а саме: 49000, м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 172, приміщення 1, що свідчить про належне повідомлення скаржника судом апеляційної інстанції.

Оцінивши доводи скаржника, Верховний Суд вважає, що судом апеляційної інстанції правильно застосовано частину 4 статті 174 та частину 6 статті 260 Господарського процесуального кодексу України шляхом повернення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон".

Доводи викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права під час прийняття оскаржуваної ухвали.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що повернення оскаржуваною ухвалою апеляційної скарги не перешкоджає Товариству з обмеженою відповідальністю "Тайлон" повторному зверненню з нею до апеляційного суду після усунення недоліків.

Разом з тим, Суд враховує численні недоліки поданої касаційної скарги та вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Керуючись статтями 234, 235, частиною 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/12749/18 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 у вказаній справі.

2. Скаржнику надіслати копію даної ухвали разом з доданими до скарги матеріалами, а іншим учасникам справи - копію ухвали.

3. Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.