ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2019 року м. Дніпро Справа № 904/4856/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецової І. Л., Подобєда І.М.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства

"Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2018 р.

( суддя Ліпинський О.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 28.12.2018 р.)

у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця"

Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця",

м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства

"Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

м. Дніпро

про стягнення плати за користування вагонами в розмірі 4 949 грн. 16 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2018 р. замінено позивача публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", позов задоволено повністю - стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" плати за користування вагонами 4 949,16 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з того, що затримка вагонів на підходах до станції призначення Рядова Придніпровської залізниці відбулася через неможливість приймання їх останньою з причин скупчення на її коліях своєчасно неприйнятих гірничо-збагачувальним комбінатом вагонів, які надійшли на його адресу. Разом з тим, Відповідачем не надані докази в обґрунтування відсутності його вини в скупченні вагонів на станції призначення, з того, що спірні вагони є власністю залізниці, у зв"язку з чим, умови п.3.4 договору про надання послуг № 02076/Пр-3-2018 від 16.02.2018 р. та п. 15 Правил користування вагонами та контейнерами щодо нарахування плати за користування вагонами в розмірі 50 відсотків в даному випадку не застосовуються.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду від 28.12.2018 р., та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте судом з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до помилкового рішення судом, ґрунтуючись на висновках, зроблених після неповного та необ`єктивного з`ясування всіх дійсних обставин, що мають значення для справи.

Зокрема Скаржник зазначає, що по факту несвоєчасно забраних вагонів на станції Рядова було складено акти форми ГУ-23а, акти форми ГУ-23. Повідомлення про затримку спірних вагонів на шляху прямування, відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 були підписані працівниками Відповідача з запереченнями. Крім того, за користування вагонами, зазначеними в позовній заяві, гірничо-збагачувальний комбінат розрахувався в повному обсязі за умовами Договору.

На думку Скаржника, плата за користування вагонами по актам загальної форми, нарахована в порушення п. 3.4. укладеного договору про надання послуг та п. 15 Правил користування вагонами. ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" не погоджується з нарахуванням Позивачем 100 % плати за користування вагонами відповідно до Тарифного керівництва №1 розділу V таблиці №1.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що п. 5 Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що плата за користування нараховується за кожний вагон і контейнер після прийняття його залізницею від вантажовласника, а також те, що відповідно до п. 15 Правил за час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків. Апелянт звертає увагу на те, що в Договорі відсутнє посилання на 100% нарахування плати за користування власними вагонами парку Залізниці, а в тарифній схемі 14 не зазначено, що плата за користування власними вагонами парку Залізниці повинна нараховуватись у 100% розмірі.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Подобєд І.М.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду відновлено строк подання апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2018 р. у справі № 904/4856/18, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. Зупинено дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2018 р. у справі № 904/4856/18.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу до суду не подав.

Ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Відповідача з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 16.02.2018 р. між ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" ( Перевізник ) та Приватним акціонерним товариством Північний гірничо-збагачувальний комбінат ( Вантажовідправник, Вантажоодержувач, Платник ) укладено Договір про надання послуг № 02076/Пр3-2018, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні цього договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою ( п.1.1. договору ).

П. 3.1 договору, визначено, що розмір плати за перевезення вантажу у вагонах Замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.

Відповідно до п. 3.2 договору, розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника ( крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад ) складається з: плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника; компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього договору; плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

За час перебування вагона перевізника з нумерацією, що починається на "5" в користуванні Замовника під вантажними операціями або в інших випадках нараховується плата за користування вагоном в порядку визначеному правилами користування вагонами для вагонів парку залізниць та за ставками встановленими Збірником тарифів ( п. 3.4 договору ).

Розрахунки за цим договором здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" ПАТ "Укрзалізниця" ( п. 4.1 договору ).

Згідно п. 4.2 договору оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у п. 14.2 Розділу 14 договору.

Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання Замовником договору в електронному вигляді з накладними ЦЕП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ" або вчинення Замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018 р. до 31.12.2018 р. ( п. 12.1 договору ).

В травні 2018 р. за залізничними накладними № № 49517352, 49508740, 49510548, 49494677, 49488646, 45554169, 45553328, 45684396, 45684859, 49551187, 49524184, 49522139, 45664588, 45727211, 45727153, 45727146, 45699949, 44697217, 49560303, 44697217, 45699949, 49595846, 49586282, 45801032, 45712593, 49595085, 49595093, 45712593, 45803608, 45768157, 45670049, 44745743, 49636087, 49586290, 45844933, 45844941, 45844867, 45912979, 49605801, 49604846, 49586290, 45844933, 45844941, 44755288, 49654858, 45963683 Залізницею було прийнято до перевезення порожні вагони на адресу Одержувача - ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Відповідно до зазначених накладних станція та залізниця призначення Рядова Придніпровської залізниці.

Після прибуття зазначених вагонів на станцію призначення Рядова Придніпровської залізниці, відповідно до ст. 42 Статуту залізниці України, Вантажоодержувача повідомлено про прибуття вантажу на його адресу.

Однак, в зв`язку із тим, що вагони своєчасно не були забрані Відповідачем на під`їзну колію, станцією призначення Рядова на підставі п. 8 Правил користування вагонами було складено акти загальної форми ГУ-23 № № 1314, 1325, 1326, 1328, 1373, 1375, 1377, 1388, 1389, 1390, 1391, 1394, 1395, 1398, 1399, 1409, 1414, 1415, 1416, 1422, 1432, 1435, 1436, 1440, 1442, 1443, 1444, 1445, 1468, 1469, 1470, які підписані Вантажовласником без заперечення.

Після забирання вагонів на під`їзну колію, завантаження та виставлення на колії ст. Рядова, Позивачем, на підставі актів загальної форми ГУ -23: № № 1497, 1494, 1503, 1498, 1511, 1513, 1515, 1521, 1528, 1529, 1533, 1535, 1541, 1542, 1545, 1547, 1550, 1563, 1564, 1567, 1570, 1571, 1577, 1584, 1585, 1594 та пам`яток про подавання вагонів та пам`яток про забирання вагонів ф. ГУ-45 № № 622, 662, 664, 666, 674, 694, 676, 675, 679, 682, 684, 685, 686, 688, 689, 654, 657, 659, 693, 694, 695, 697, 700, 640, 642, 698, 650, 661, 663, 666, 667, 668, 669, 678, 679, 685, 686 розраховано плату за користування вагонами, яка включена до відомостей плати за користування вагонами ф. ГУ-46: № № 04059143, 04059115, 04059116, 06059144, 06059117, 07059118, 07059119, 08059120, 08059121, 09059122, 09059123, 10059124, 10059125, 10059126, 12059127, 12059128, 13059129, 13059130.

Відомості зі сторони Відповідача підписані із запереченнями, в яких зазначено про незгоду з сумою нарахованої плати за користування вагонами у розмірі 100 %, з мотивів порушення залізницею п. 3.4 договору № 02076/ПрЗ-2018 від 16.02.2018 р. та п. 15 Правил користування вагонами і контейнерами. Відповідачем сплачено нараховану плату за користування вагонами у розмірі 50 %.

Плату за користування вагонами у розмірі 4 949,16 грн. Відповідач не сплатив, що стало підставою для звернення Позивача до господарського суду з позовом за захистом своїх прав.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 ГК України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Ст. 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, ( далі Статут ), визначено взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до ст. 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Ст. 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

П. 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у п. 17 р. 1 Тарифного керівництва № 1.

Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Відповідно до підп. 2.1. п. 2 р. ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009р. №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Відповідно до абз. 3 п. 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 ( зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085 ) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Відповідно до п. п. 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання ( телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом ) ( п. п. 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 ( п. 3 р. ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 р. № 113 ).

Відповідно до п. 12 р. ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Відповідно до п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 р. за № 567/6855, акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

При цьому, акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Положеннями п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що станцією Рядова Придніпровської залізниці були оформлені відповідні документи, у тому числі акти загальної ф. ГУ-23, що перераховані вище, на підставі яких розрахована плата за користування спірними вагонами по відомостям ф. ГУ-46 № №:04059143, 04059115, 04059116, 06059144, 06059117, 07059118, 07059119, 08059120, 08059121, 09059122, 09059123, 10059124, 10059125, 10059126, 12059127, 12059128, 13059129, 13059130 на суму 4 949,16 грн., що підлягає стягненню з ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Враховуючи, що в обґрунтування своїх позовних вимог Позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції призначення та підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу Відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів Вантажовласником - Приватним акціонерним товариством Північний гірничо - збагачувальний комбінат і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду щодо правомірності нарахування Позивачем плати за користування вагонами.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

В силу положень ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником; в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження прийняття Відповідачем заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу і, як правильно зазначено судом першої інстанції, відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності своєї вини у несвоєчасному забиранні вагонів з колій станції призначення та викладених у відомостях форми ГУ-46 зауважень, які не підпадають під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених пунктом 16 Правил користування. Письмові зауваження представника відповідача, викладені ним при підписанні відомостей плати за користування вагонами, не свідчать самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих зауваженнях обставин, про недоведеність позивачем позовних вимог.

Натомість його вина підтверджується наступним.

Зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з ПрАТ Північний гірничо - збагачувальний комбінат, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо. Підпунктом 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язків України від 30.08.2005 р. № 5076, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання.

За таких обставин, можливість Позивача доставити спірні вагони на станцію призначення внаслідок наявних деяких вільних колій, вільних проміжків часу на деяких з них на фоні встановлених ним випадків перевищення Позивачем часу обробки поїздів, проведення на цих коліях маневрової роботи та інших технологічних операцій, який зроблений за результатом самостійного аналізу наданого позивачем Положення про зайнятість колій на станції призначення, носить суб`єктивний характер. Положення про зайнятість колій на станції призначення носить інформативний характер.

Разом із тим безспірним є та обставина, що наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями Тимчасової угоди та ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог, передбачених п. 33 Правил видачі вантажів та ст. ст. 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Крім того, суд першої інстанції слушно звернув увагу на те, що між сторонами відсутні договірні зобов`язання щодо обов`язкового використання Залізницею тих чи інших колій станції призначення у разі прибуття на адресу ПрАТ Північний гірничо - збагачувальний комбінат вантажу. За таких обставин, відсутні підстави стверджувати про обов`язок залізниці використовувати усі існуючі колії (у тому числі вільні та придатні за своїм призначенням) для прийняття вантажу, що прибув на адресу відповідача.

Отже, відповідно до наявних матеріалів справи, Відповідачем не доведена відсутність його вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення Рядова Придніпровської залізниці. Крім того, плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов`язанні.

Таким чином, Відповідач не надав належних доказів на спростування доводів Позивача, а також не довів наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення п. 121 Статуту та п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача плати за користування вагонами в розмірі 4 949,16 грн. є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Доводи Скаржника стосовно неправомірного нарахування позивачем плати за користування вагонами в розмірі 100 відсотків з посиланням на п.3.4 договору про надання послуг на п.15 Правил користування вагонами та контейнерами визнані колегією суддів необґрунтованими з огляду на наступне.

Як зазначено вище, згідно з п.3.4 договору за час перебування вагона перевізника з нумерацією, що починається на "5" в користуванні замовника під вантажними операціями або в інших випадках нараховується плата за користування вагоном в порядку, визначеному правилами користування вагонами для вагонів парку залізниць та за ставками встановленими Збірником тарифів.

Відповідно до п.15 Правил користування вагонами та контейнерами за час перебування на під`їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків.

Тобто аналіз вказаного пункту Правил надає підстави вважати, що положення останнього в частині визначення розміру плати за користування вагонами мають застосовуватися відносно вагонів, які не є власністю залізниці.

При цьому згідно з ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У даному випадку, в порядку ст. ст. 74, 77 Кодексу обставина находження спірних вагонів у власності залізниці Скаржником не спростована у зв"язку з чим судом першої інстанції правильно зазначено, що плата за користування такими вагонами сплачується як для вагонів парку залізниць.

Також колегія суддів не приймає до уваги твердження Скаржника про те, що в договорі та Тарифному керівництві №1 відсутні посилання на нарахування плати за користування власними вагонами парку залізниці в розмірі 100 відсотків, оскільки застосування ставки за користування такими вагонами в розмірі 50 відсотків Скаржником також не доведено, належних і допустимих доказів на підтвердження цих тверджень не надано.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2018 р. у справі № 904/4856/18 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на Приватне акціонерне товариство "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ".

Поновити дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2018 р. у справі № 904/4856/18, зупинену ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.02.2019 р. у справі № 904/4856/18.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню у зв`язку із малозначною справою, крім випадків передбачених ч. 2 п. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Подобєд