Справа № 909/433/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

06.05.2019 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляка П.Я., розглянувши заяву вх.№8166/19 від 02.05.19 Акціонерного товариства Комерційний банк " Приватбанк" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Теслюка Володимира Євгеновича заборгованості за кредитним договором від 11.04.18 в розмірі 23630,14грн., в тому числі 22906,34грн. - заборгованість за кредитом, 238,75грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 485,05грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 192 грн 10 к. - судового збору

констатує необхідність часткової відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1. ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

У заяві вх.№8166/19 від 02.05.19 АТ КБ "Приватбанк", окрім суми основної заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, заявлено до боржника вимогу щодо стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 485,05грн.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, пеня за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором, а є видом штрафних санкцій, яку сторона зобов'язання сплачує у разі невиконання/неналежного виконання зобов'язань та у випадку, якщо відповідальність у вигляді пені була передбачена договором.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті ( п.7 ч.1 ст. 155 ГПК України).

Процесуальний механізм наказного провадження не вимагає від суду встановлення підстав застосування до боржника пені, її розміру, періоду нарахування, строку позовної давності тощо.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, суд вважає за необхідне відмовити у видачі наказу в частині стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 485,05грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ГПК України у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 148 ГПК України, судовий наказ підлягає видачі в частині вимог про стягнення основної заборгованості за кредитом та заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість. При цьому, заявлена до стягнення сума пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором не може бути предметом розгляду в порядку наказного провадження, оскільки не має ознак безспірності, наявність якої є обов'язковою умовою для видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись статтями 147, 148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" у видачі судового наказу в частині стягнення з фізичної особи-підприємця Теслюка Володимира Євгеновича 485,05грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання: 06.05.2019.

Суддя Матуляк П.Я.