СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"07" травня 2019 р.          Справа № 905/2177/18

Суддя Сіверін В.І.

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх. 1424 Д/1-7) на рішення господарського суду Донецької області від 08.04.2019 року, ухвалене у приміщенні вказаного суду суддею Матюхіним В.І., повний текст якого складено 15.04.2019 року, у справі

за позовом ПуАТ по газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз” в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, м.Краматорськ,

до Комунального виробничого підприємства “Краматорська тепломережа”, м.Краматорськ,

про стягнення 5 572 616,34грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз” звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального виробничого підприємства “Краматорська тепломережа” про стягнення 5 750 585, 81грн., у тому числі:

- 4 177 969,47грн. заборгованості за надані протягом грудня 2017 – квітня 2018 послуги з розподілу природного газу (станом на 26.10.2017р.);

- 1 329 935,85грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань за період з 01.12.2017р. по 27.10.2018р. включно;

- 118 791,14грн. – 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 01.12.2017р. по 27.10.2018р. включно;

-123 889,35грн. інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання за період грудень 2017р. – жовтень 2018р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.04.2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. Повернуто Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації “Донецькоблгаз” 62 669,53грн. надлишково сплаченого судового збору.

Позивач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши апеляційну скаргу на предмет відповідності її форми та змісту вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Так, заявником доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги не подано, а заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору із посиланням на арешт банківських рахунків.

Розглянувши зазначене клопотання, суд відмовляє у його задоволенні з огляду на наступне.

Так, положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено вичерпний перелік умов, за яких судом може бути реалізовано його право на відстрочення або розстрочення учаснику справи сплати судового збору. В заявленому клопотанні таких обставин апелянтом, не наведено.

За викладеного, суд дійшов висновку по відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги та про його відхилення.

Згідно з вимогами пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Судом враховується, що відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Оскільки скаржник не подав доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а його клопотання про відстрочення сплати судового збору відхилено, апеляційна скарга визнається такою, що оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, що є підставою для залишення її без руху в порядку статті 174 та у відповідності з приписами частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання вимог частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що з урахуванням положень Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання апеляційної скарги у даному випадку становить 129388,18 грн.

За викладеного, апеляційна скарга залишається без руху, а заявникові надається час для усунення вищевказаних недоліків шляхом сплати судового збору у зазначеному розмірі та надання доказів такої сплати на адресу суду.

Керуючись статтями 74, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без руху.

2. Апелянту - усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз'яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач В.І. Сіверін