ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" квітня 2019 р. Cправа № 902/732/15

Господарський суд Вінницької області в складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши в приміщенні суду матеріали у справі

за заявою: Приватного акціонерного товариства промислово-торгової компанії "Вирій" про банкрутство

представники:

арбітражний керуючий (ліквідатор) ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа за заявою ПАТ ПТК "Вирій" про банкрутство.

Провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

10.06.2015 року судом винесено постанову про визнання ПАТ ПТК "Вирій" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

В подальшому, ухвалою суду від 12.03.2019 року продовжено строк ліквідаційної процедури банкрута та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_1 у цій справі до 22.05.2019 року; призначено справу до розгляду на 22.05.2019 року.

Крім того, 23.08.2018 року до суду від арбітражного керуючого ОСОБА_1 надійшло клопотання № 02-04/135 від 23.08.2018 року про надання згоди на продаж заставного майна, що є предметом забезпечення у даній справі.

Розгляд даного клопотання неодноразово відкладався.

Так, ухвалою суду від 27.02.2019 року клопотання про надання згоди на продаж заставного майна призначено до розгляду на 24.04.2019 року.

В судове засідання на визначену дату з'явився арбітражний керуючий. АТ "УкрСиббанк" та інші учасники провадження у даній справі в судове засідання не з'явились.

Натомість, 23.04.2019 року на електронну адресу суду від представника АТ "УкрСиббанк" надійшло клопотання № 21-5/б/н від 23.04.2019 року, в якому заявник просить відкласти розгляд згаданого клопотання, в зв'язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні, призначеному Київським апеляційним судом; без участі представника банку судове засідання не проводити.

Арбітражний керуючий зазначив про можливість розгляду клопотання про надання згоди на продаж в даному судовому засіданні за відсутності представника банку, оскільки це вже не перше судове засідання з розгляду даного клопотання.

Суд, дослідивши клопотання представника ПАТ "УкрСиббанк" про відкладення розгляду справи, заслухавши думку арбітражного керуючого, дійшов висновку про відмову в задоволення даного клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

За змістом п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 (чинної на даний час), господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Отже, сторона у справі, має право забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зазначене вище клопотання про надання згоди на продаж заставного майна було подано до суду ще 23.08.2018 року та ухвалами суду неодноразово призначалось до розгляду на іншу дату.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутність в судовому засіданні представника банку не перешкоджає розгляду справи по суті, в зв'язку з чим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання АТ "УкрСиббанк" про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Так, в ході розгляду справи арбітражний керуючий підтримав вимоги клопотання про надання згоди на продаж заставного майна, що є предметом забезпечення у даній справі; зазначив, що банком не надано згоду на продаж заставного майна банкрута.

Суд, заслухавши арбітражного керуючого, дослідивши матеріали справи, встановив слідуюче та дійшов наступного висновку.

Зі змісту клопотання вбачається, що з метою своєчасного проведення ліквідаційної процедури у даній справі, ліквідатор звертався на адресу заставного кредитора АТ "УкрСиббанк" з листом № 02-04/101 від 07.06.2018 року про надання згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення (реєстр поштових відправлень № 02-04/101P/2 від 07.06.2018 року).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, АТ "УкрСиббанк" отримав вказаний лист ліквідатора 14.06.2018 року.

Станом на 22.08.2018 року, відповідь заставного кредитора АТ "УкрСиббанк" на вказаний лист ліквідатора про надання згоди на продаж майна, що є предметом забезпечення у справі № 902/732/15 не надходила.

У зв'язку з тим, що ліквідатором було направлено лист на адресу заставного кредитора про надання згоди на продаж заставного майна, вказаний лист було отримано банком 14.06.2018 року та станом на 22.08.2018 року відповідь не надано, з метою своєчасного проведення ліквідаційної процедури у справі, вбачається необхідність у зверненні до суду з клопотанням про надання судом згоди на продаж заставного майна, що є предметом забезпечення у даній справі.

Посилаючись на ст.ст. 42, 98 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор просить суд надати згоду на продаж заставного майна, що є предметом забезпечення у справі про банкрутство ПАТ ПТК "Вирій" у порядку передбаченому ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Наведені у клопотанні обставини, підтверджуються відповідними письмовими доказами.

При цьому, як вказано раніше, арбітражний керуючий в судовому засіданні зазначив, що на даний час заставним кредитором не надано згоду на продаж заставного майна банкрута.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, як зазначено вище, з метою своєчасного проведення ліквідаційної процедури у даній справі, ліквідатор звертався на адресу заставного кредитора АТ "УкрСиббанк" з листом № 02-04/101 від 07.06.2018 року про надання згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення. Як вбачається з матеріалів справи, вказаний лист отримано банком ще 14.06.2018 року, однак до цього час згоду на продаж заставного майна банкрута не надано.

Відповідно до ч. 1, п. 14 ч. 2 ст. 41 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Частиною 4 ст. 42 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Отже, суд вправі надати згоду на продаж заставного майна боржника, у випадку неотримання відповідної згоди ліквідатором боржника від заставного кредитора.

Із таким висновком погодився Верховний Суд у своїй постанові від 05.03.2019 року у справі № 918/1738/14.

Відтак, за наслідками розгляду клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_1 №02-04/135 від 23.08.2018 року про надання згоди на продаж заставного майна, суд дійшов висновку, що останнє не суперечить приписам ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та спрямоване на здійснення ліквідатором повноважень у ході ліквідаційної процедури стосовно продажу майна банкрута для задоволення вимог кредиторів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення зазначеного вище клопотання у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1, 8, 41, 42, 44, 98 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 2, 3, 18, 234, 235 ГПК України, -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_1 № 02-04/135 від 23.08.2018 року про надання згоди на продаж заставного майна банкрута - Приватного акціонерного товариства промислово-торгової компанії "Вирій" у справі № 902/732/15.

2. Надати згоду на продаж майна Приватного акціонерного товариства промислово-торгової компанії "Вирій" (код 20107480, 22000, м. Хмільник, вул. Дзержинського, 47, Вінницька область), що є предметом забезпечення у справі №902/732/15.

3. Ухвалу направити згідно переліку рекомендованим листом

Згідно ч.1 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-256, пп. 17.5 п. 17 ч. 1 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 6 прим.:

1 - до справи;

2 - ПрАТ ПТК "Вирій" (22000, м. Хмільник, Дзержинського, 47, Вінницька область);

3 - Арбітражному керуючому ОСОБА_1 (21050, м. Вінниця, вул. М. Оводова, 38, оф. 304);

4 - Калинівській ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій обл. (вул. П.Орлика, 19, м. Козятин, Вінницька обл., 22100);

5 - ПАТ "УкрСиббанк" (вул. Мечникова, 11, м. Київ, 01021);

6 - Приватному аудитору ОСОБА_2 (21036, м. Вінниця, вул. Грушевського, 23/5).