СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"11" травня 2019 р.          Справа № 905/2240/18

Суддя Медуниця О.Є.

розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідача (вх. №1437 Д/3) на рішення господарського суду Донецької області від "09" квітня 2019 р. (повний текст складено та підписано 09.04.2019, суддя Курило Г.Є.) у справі № 905/2240/18

за позовом Комунального підприємства “Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства”, м. Маріуполь

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Холдінг ТЕК”, с.Володимирівське

про стягнення 2486140,00грн.; розірвання договору на виконання підрядних робіт №449 від 13.08.2018.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство “Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства”, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Холдінг ТЕК” про стягнення 2486140 грн., з яких 1859940 грн. – сума попередньої оплати, 192200 грн. – неустойки, 434000 грн. – 7% штрафу; розірвання договору на виконання підрядних робіт №449 від 13.08.2018, укладеного між ТОВ “Холдінг ТЕК” та КП “Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства”, з посиланням на порушення відповідачем умов договору на виконання підрядних робіт №449 від 13.08.2018.

Рішенням господарського суду Донецької області від 09.04.2019 року у справі №905/2240/18 позовні вимоги задоволено повністю.

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити частково, а саме, стягнути з відповідача 1859940 грн. попередньої оплати; в іншій частині - в позові відмовити.

Перевіривши апеляційну скаргу на предмет відповідності її форми та змісту вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України “Про судовий збір”, за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду сплаті підлягає судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Якщо скаргу подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких вимог (оспорюваних сум) (ч.4 ст.6 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до п.п.1,2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В абз.1 та 2 ч.3 ст.6 Закону України "Про судовий збір" зазначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідач оскаржує рішення суду в частині стягнення з відповідача 626200 грн. (позовна вимога майнового характеру). За подання апеляційної скарги на рішення суду в цій частині сплаті підлягає судовий збір в розмірі 14089,50 грн. (150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

Також відповідач оскаржує рішення суду в частині задоволених позовних вимог про розірвання договору на виконання підрядних робіт №449 від 13.08.2018. За подання апеляційної скарги в цій частині сплаті підлягає судовий збір в розмірі 2643 грн. (150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

Отже, за подання апеляційної скарги відповідач повинен сплатити судовий збір в розмірі 16732,50 грн.

При зверненні до суду із апеляційною скаргою, відповідач надав суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якому посилається на скрутне фінансове становище підприємства.

Судова колегія, розглянувши клопотання відповідача, зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

З огляду на викладене, підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 цього Закону, є врахування ним майнового стану сторін та лише за наявності умов, визначених у частині 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Скаржник не довів суду апеляційної інстанції той факт, що він належить до кола суб'єктів, на яких розповсюджується дія статті 8 Закону України "Про судовий збір" щодо відстрочення сплати судового збору.

Обставини, на які посилається відповідач не є підставою для його звільнення від сплати судового збору, оскільки апелянтом не доведено, що він є суб'єктом, перелік яких визначено в статті 8 вказаного Закону.

Згідно частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога суду сплатити збір у зв`язку з поданням позовів, які він має розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи, що учасники господарського судочинства мають рівні обов'язки, встановлені ГПК України та Законом України «Про судовий збір», сплата судового збору не є обмеженням прав на апеляційне оскарження судового рішення.

З огляду на відсутність умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", не вбачається правових підстав для задоволення клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі.

Отже, клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, апелянтом не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки апелянтом не виконано вимоги пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України щодо подання доказів сплати судового збору, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху в порядку статті 174 та у відповідності з приписами частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання вимог частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що відповідачу слід надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 16732,50 грн.

За викладеного, апеляційна скарга залишається без руху, а відповідачу надається час для усунення вищевказаних недоліків.

Також відповідач надав суду клопотання, в якому просить встановити перебіг строків на апеляційне оскарження рішення суду до 02.05.2019 та вважати його таким, що не минув.

Судова колегія зазначає, що суд самостійно встановлює дотримання сторонами при поданні апеляційної скарги вимог статті 256 ГПК України щодо строків на апеляційне оскарження.

Відповідно до статті 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржуване рішення суду прийнято 09.04.2019, його повний текст складено 09.04.2019.

Отже, строк на апеляційне оскарження рішення суду спливає 02.05.2019, оскільки 29.04.19, 30.04.19, 01.05.19 були святковими та вихідними днями.

Апеляційна скарга направлена відповідачем господарському суду Донецької області 26.04.2019, що підтверджується поштовим конвертом, тобто, в межах визначеного статтею 259 ГПК України строку.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

1.Відмовити в задоволенні клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору.

2.Апеляційну скаргу залишити без руху.

3.Апелянту - усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

4.Роз'яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач О.Є. Медуниця