ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22 квітня 2019 року м. Херсон Справа № 923/1311/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі судового засідання Степановій Н.Д.,розглянувши скаргу ТОВ "Амалтея" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (місцезнаходження: 01133, м.Київ, вул. Щорса, 36-б, )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" (75023, Херсонська обл., Білозерський р-н, с. Музиківка, вул. Карла В, буд. 1-в, )

про стягнення 314 4099 дол. США, що еквівалентно 36 842 778,48 грн.

за участю учасників судового засідання:

від позивача (стягувача): Пастушенко Б.Ю., представник за довіреністю від 11.02.2019, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю № 000167 від 10.07.2018;

від відповідача (боржника): Рибачок С.А., керівник, виписка з ЄДРПОУ;

Васильєва М.В., представник за довіреністю № 3 від 03.01.2019, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю НОМЕР_1 від 21.12.2011, ордер ХС № 97222 від 02.04.2019;

від відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України: Іванова С.М., представник за довіреністю № 13279/20.3/22-18 від 19.12.2018;

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з ТОВ "Амалтея" на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитом у сумі 2 000 000 доларів США, що еквівалентно 23 436 144,00 грн., заборгованість по відсотках за кредитом у сумі 332 720,14 доларів США, що еквівалентно 3 898 838,56 грн., пеню за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 8 873,06 доларів США, що еквівалентно 103 975,16 грн., штраф у сумі 3 000 доларів США, та 54495,76 грн. компенсації по сплаті судового збору. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено. Надано ТОВ "Амалтея" відстрочку виконання рішення суду від 14.05.2015 у даній справі строком на 2 роки, а саме до 14.05.2017.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 вказане рішення господарського суду змінено частково в частині відстрочення виконання рішення; надано ТОВ "Амалтея" відстрочку виконання рішення Господарського суду Херсонської області до 14.05.2016. В іншій частині рішення залишено без змін.

14.12.2015 Господарським судом Херсонської області позивачу видано наказ №923/1311/14 про примусове виконання судового рішення.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.08.2016 касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Дельта Банк" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 та рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 припинено. Касаційну скаргу ТОВ "Амалтея" залишено без задоволення. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 та рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 залишено без змін. Поновлено виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 та рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 20.09.2016 у справі №923/1311/14 частково задоволено заяву ТОВ "Амалтея", відстрочено виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 у справі № 923/1311/14 до 20 вересня 2017 року.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 ухвалу Господарського суду Херсонської області від 20.09.2016 у справі №923/1311/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2017 ухвалу Господарського суду Херсонської області від 20.09.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.11.2016 у справі №923/1311/14 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 по справі №923/1311/14 заяву ТОВ "Амалтея" про розстрочку виконання рішення суду, що подана до суду 29.08.2017, задоволено та надано розстрочку на 2 (два) роки виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 по справі №923/1311/14 в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 2000000,00 доларів США, що еквівалентно 23436144,00 грн., заборгованість по відсотках за кредитом у сумі 332720,14 доларів США, що еквівалентно 3898 838,56 грн., пеню за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 8873,06 доларів США, що еквівалентно 103975,16 грн. штраф у сумі 3000,00 доларів США, що еквівалентно 35154,22 грн., за наступним графіком:

- з 01.10.2017 по 01.10.2018 щомісячно рівними частинами в сумі 42669,14 доларів США, що еквівалентно 500000,00 грн. за курсом НБУ - 11,718072 грн. за 1 дол. США станом на 16.07.2014;

- з 01.10.2018 по 01.07.2019 щомісячно рівними частинами в сумі 85338,27 доларів США, що еквівалентно 1000000,00 грн. за курсом НБУ - 11,718072 грн. за 1 дол. США станом на 16.07.2014;

- з 01.07.2019 по 01.10.2019 щомісячно рівними частинами в сумі 354839,71 доларів США, що еквівалентно 4158037,31 грн. за курсом НБУ - 11,718072 грн. за 1 дол. США станом на 16.07.2014.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.11.2017 ухвалу Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 у справі №923/1311/14 залишено без змін.

10.12.2018 до Господарського суду Херсонської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, якою скаржник просить:

- визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Романа Григоровича від 28.11.2018 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №51340813 що належить ТОВ "Амалтея" на рахунку № 235 в ПАТ " Кредобанк", МФО 325365;

- зобов'язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Романа Григоровича скасувати постанову від 28.11.2018 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №51340813, що належить ТОВ "Амалтея" на рахунку № 235 в ПАТ " Кредобанк", МФО 325365.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на положення ст.ст. 8, 9,43 Конституції України, ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 р. № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961 р., ч. 1 ст. 1, ч. 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ч. 5 ст. 97, ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю, ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 339-345 Господарського процесуального кодексу України.

05.12.2018 Господарським судом Херсонської області матеріли справи № 923/1311/14 разом з апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.11.2018 були скеровані до Південно-західного апеляційного господарського суду.

У зв'язку з цим, ухвалою Господарського суду Херсонської області від 11.12.2018 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги ТОВ " Амалтея" до повернення справи до господарського суду.

Ухвалою від 27.02.2019, після повернення справи до господарського суду, прийнято скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України по справі № 923/1311/14 до розгляду. Призначити розгляд скарги по справі № 923/1311/14 в судовому засіданні на 15 березня 2019 року.

В судове засідання 15.03.2019 учасники судового процесу не забезпечили явку уповноважених представників, Департамент ДВС Міністерства юстиції України не надав письмових пояснень по суті скарги. У зв'язку з цим, суд постановив ухвалу про відкладення розгляду скарги на 02.04.2019.

В судовому засіданні 02.04.2019 виникла необхідність відкласти розгляд скарги, оскільки Департамент ДВС Міністерства юстиції України надав відзив лише 02.04.2019, скаржник заявив клопотання про перерву в розгляді скарги, оскільки у нього після ознайомлення з відзивом , виникли наміри надати докази та спростувати обставини, на які посилався Департамент.

09.01.2019 надійшов відзив ПАТ "Дельта Банк" на скаргу ТОВ "Амалтея" з доказами направлення його копії на адресу божника та органу виконання судових рішень.

АТ «Дельта Банк» не погоджується з доводами Боржника, викладеними в скарзі на постанову про арешт коштів, вважає їх необґрунтованими та здійсненими з неправильним застосуванням норм чинного законодавства на підставі наступного.

По-перше, банк спростовує доводи заявника про затримку у виплаті заробітної плати працівникам ТОВ «Амалтея» доводами, що у відповідності до поданих копій звітів ТОВ «Амалтея» за січень, II квартал, III квартал 2018 року до Держстатспостереження відсутня інформація про заборгованість перед працівниками із заробітної плати та виплат із соціального страхування, на яке в скарзі посилається скаржник.

По-друге, в банк доводить, що постанова про арешт коштів жодним чином не впливає на господарську діяльність між ТОВ «Амалтея» та його штатними працівниками, до того ж складне фінансове становище не може бути безумовною підставою для скасування постанов про арешт коштів.

На думку стягувача, ТОВ «Амалтея» ніяким способом документально не підтвердила своє твердження щодо призначення рахунку 235 в Публічному акціонерному товаристві «КРЕДОБАНК», МФО: 325365, а саме тільки для виплат заробітної плати всім працівникам підприємства.

Згідно Інструкції «Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України», затвердженої постановою Правління Національного банку України 17.06.2004 № 280 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 26 липня 2004 р. за № 919/9518, призначення рахунку 2600 це звичайний поточний рахунок для будь-яких платежів, у тому числі й для примусового стягнення відповідно до вимог чинного законодавства.

Стягувач доводить, що надання довідки № 198-51471/18 від 04.12.2018 року ПАТ «Кредобанк» директору ТОВ «Амалтея» Рибачку С.А. не підтверджує факт наявності відкритого поточного рахунку № 235 для виплат заробітної плати (та не лише, оскільки в довідці не зазначено, що з даного рахунку здійснюється виключно виплата заробітної плати), тому цей рахунок не є рахунком зі спеціальним режимом використання. Тому посилання скаржником на ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» безпідставне.

Також АТ «Дельта Банк» вважає, що скарга ТОВ «Амалтея» не підлягає задоволенню на тих підставах, що боржником пропущено строк оскарження дій ДВС, а саме постанови про арешт коштів боржника від 28.11.2018, строк оскарження постанови про арешт коштів боржника від 28.11.2018 сплив 10.12.2018.

АТ "Дельта Банк" вважає, що прохальна частина скарги ТОВ «Амалтея» суперечить п. 9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 за № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України». Стягувач звертає увагу суду на те, що постанова про арешт коштів боржника від 28.11.2018 винесена в рамках зведеного виконавчого провадження по примусовому виконанню рішень по справах №923/1312/14 та №923/1311/14.

Також АТ " Дельта банк" звернув увагу суду на практику Європейського суду з прав людини, зокрема на те, що наявність заборгованості, підтверджена обов'язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції") за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ЕСНК. 1999-V).

Отже, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції", у справі "Бурдов проти Росії", у справі "Ясюнієне проти Литви").

За п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012 визначено :"Таким чином, суд вважає, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012), а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

ВПВР Департамент ДВС Мінюсту України також не визнає скаргу, виходячи із наступного.

Він доводить, що арешт за спірною постановою накладено у межах суми з урахуванням виконавчого збору у сумі 7 700 000 грн (UAH) та 657 104,74 долари США (USD), відповідно постанови про арешт коштів від 28.11.2018 на кошти, що містяться на рахунку: 235 в Публічному Акціонерному Товаристві "КРЕДОБАНК", МФО: 325365 у відповідності до пункту 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Департамент ДВС Мінюсту України посилається на частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII за яким не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Він наголошує, що станом на 28.03.2019 від банківських установ постанова про арешт коштів боржника від 28.11.2018 без виконання не поверталася з підстав накладення арешту на рахунки із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено Законом тощо.

Також Департамент ДВС Мінюсту України посилається на Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженою постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, визначено право клієнта - юридичної особи для здійснення деяких видів виплат, зокрема і заробітної плати, відкрити поточні рахунки фізичним особам, уклавши з банком договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб. У разі неукладення такого договору використовується звичайний поточний рахунок юридичної особи. Для здійснення виплат заробітної плати з будь-якого рахунку юридичної особи фізичній особі банк відкриває спеціальний рахунок.

На його думку, матеріали скарги не містять доказів того, що рахунок № 235 в Публічному Акціонерному Товаристві "КРЕДОБАНК", МФО: 325365 по договору банківського обслуговування був відкритий зі спеціальним режимом використання: для здійснення виплат заробітної плати.

Він доводить, що, як вбачається з тексту оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника від 28.11.2018 у виконавчому провадженні № 51340813, державний виконавець накладаючи арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках відповідача (скаржника) вказав, що він накладає арешт на кошти в частині розстрочки за якою сплинув строк сплати (у межах визначеної постановою суми 7 000 000 грн. та 597 367,95 долари США за період з 01.10.2017 по 01.11.2018) на рахунках ТзОВ «Амалтея», згідно інформації наданої Державною фіскальною службою України.

Департамент ДВС Мінюсту України зазначає, що з наданої АТ "КРЕДОБАНК" банківської виписки по вищевказаному рахунку станом на 09.02.2018 пройшло 40 776 391,45 грн., станом на 29.11.2018 пройшло 14 072 394, 62 грн., та вбачається використання рахунку не тільки для виплати заробітної плати, а і для ведення господарської діяльності боржника, у т.ч. сплата орендних платежів, за охорону, тощо. Він робить висновки, про те, що боржник мав можливість виконати рішення суду про розстрочку за вказаний в ухвалі № 923/1311/14 господарського суду період, але не виконував. Всупереч ст. 74 ГПК України суду не надано доказів, що рахунок № 235 має спеціальний режим використання, а саме призначений виключно для нарахування та виплати заробітної плати.

Департамент ДВС Мінюсту України доводить, що відсутні у матеріалах справи докази того, що боржник звертався до державного виконавця із заявою, інформацією про те, що рахунок використовується виключно для сплати працівникам товариства заробітної плати, та просив не накладати арешт на кошти, які призначені для виплати заробітної плати та знаходяться на зазначеному рахунку при здійсненні виконавчих дій відносно боржника.

Із огляду на встановлені факти та надані пояснення учасників в ході розгляду скарги по суті та у сукупності із аналізом норм чинного законодавства, суд прийшов до наступного.

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного питання примусового виконання рішень регулюється Законом України «Про виконавче провадження», який є спеціальним законом.

На виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться зведене виконавче провадження № 51422596, до складу якого входять наступні виконавчі провадження:

ВП № 51340813 з примусового виконання наказу № 923/1311/14, виданого 14.12.2015 Господарським судом Херсонської області, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133 м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-6, ) - 2000000 доларів США (що еквівалентно 23436144 грн) заборгованості за кредитом, 332720,14 доларів США (що еквівалентно 3898838,56 грн) заборгованості по процентам, 8873,06 доларів США (що еквівалентно 103975,16 грн) пені по відсоткам, 3000 доларів США (що еквівалентно 35154,22 грн) штрафу, 54495,76 грн компенсації по сплаті судового збору.

ВП № 50158022 з примусового виконання наказу № 923/1312/14, виданого 30.12.2015 Господарським судом Херсонської області, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амалтея" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 5 407 000 доларів США на повернення кредиту, 837 468,56 доларів США в якості відсотків за користування кредитними коштами, 9 228,64 доларів США в якості штрафу, 55 365,41 грн. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

15.02.2016 державним виконавцем відділу винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, боржнику встановлено строк на самостійне виконання, копію постанови направлено сторонам. 07.06.2016 державним виконавцем відділу винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, боржнику встановлено строк на самостійне виконання, копію постанови направлено сторонам. 13.06.2016 винесена постанова про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

Постановою про арешт коштів від 28.11.2018 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Р.Г при примусовому виконанні наказу № 923/1312/14 виданого 30.12.2015 за виконавчим провадженням № 51340813, яка оскаржується, було встановлено:

"15.02.2016 державним виконавцем відділу винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, боржнику встановлено строк на самостійне виконання, копію постанови направлено сторонам. 07.06.2016 державним виконавцем відділу винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, боржнику встановлено строк на самостійне виконання, копію постанови направлено сторонам, 13.06.2016 винесена постанова про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. Відповідно до статей 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" постановлено стягнути виконавчий збір у розмірі 2752860,77 гривня (ІІАН) та 625369,72 долари США (ІІЗБ). Відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 № 923/1311/14 розстрочено на 2 (два) роки виконання рішення господарського суду Херсонської області від 14.05.2015 р. по справі №923/1311/14 в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 2000000,00 доларів США, що еквівалентно 23436144,00 грн., заборгованість по відсотках за кредитом у сумі 332720,14 доларів США, що еквівалентно 3898 838,56 грн., пеню за несвоєчасну сплату відсотків у сумі 8873,06 доларів США, що еквівалентно 103975,16 грн. штраф у сумі 3000,00 доларів США, що еквівалентно 35154,22 гри., за наступним графіком:

-з 01.10.2017 р. по 01.10.2018 р. щомісячно рівними частинами в сумі 42669,14 доларів США, що еквівалентно 500000,00 грн. за курсом НБУ - 11,718072 грн. за 1 дол. США станом на 16.07.2014.

-з 01.10.2018 р. по 01.07.2019 р. щомісячно рівними частинами в сумі 85338,27 доларів США, що еквівалентно 1000000,00 грн. за курсом НБУ - 11,718072 грн. за 1 дол. США станом на 16.07.2014;

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.09.2017 № 923/1312/14 розстрочено виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 21.10.2014р. по справі № 923/1312/14 в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 5407000 доларів США; 837468,56 доларів США по процентах; 30000 доларів США по фінансових санкціях до 01.09.2019р., встановивши наступний графік погашення:

- з 01.10.2017р. по 01.10.2018р. щомісячно рівними частками по 42669,14 доларів США.

- з 01.10.2018р. по 01.07.2019р. щомісячно рівними частками по 85338,27 доларів США;

Станом на 28.11.2018 боржником розстрочка не виконується, з таких підстав виконавче провадження виконується в частині розстрочки за якою сплинув строк сплати. Сума прострочених платежів складає 7000000 грн (ИАН) та 597367,95 долари США (ІІЗБ) за період з 01.10.2017 по 01.11.2018. Виконавчий збір стягуються із сум (суми), за якими (якою) сплинув строк сплати. Згідно інформації наданої Державною фіскальною службою України боржник має відкриті рахунки в банківських установах. Частинами другою та третьою Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника; постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Таким чином, загальна сума боргу з урахуванням виконавчого збору становить 7700000 грн (ІІАН) та 657104,74 долари США ."

За згаданою постановою постановлено: "Накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах):

-235 в Публічне Акціонерне Товариство "КРЕДОБАНК", МФО: 325365 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику:Товариство з обмеженою відповідальністю "Амалтея" 73000, м. Херсон, пров-к Учбовий, буд. 28/50, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 7700000 грн та 657104,74 доларів США ."

Згідно із ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. У разі прийняття державним виконавцем постанови про арешт майна боржника арешт поширюється на усі поточні рахунки боржника, у тому числі ті, що будуть відкриті боржником після винесення державним виконавцем постанови про арешт майна.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, ще спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), як провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч.1 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 6 Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтями 8, 9 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інших нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захист) конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надане Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частиною п'ятою статті 97 Кодексу законів про працю встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Згідно із ч.1 ст. 115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Частиною шостою статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Оскаржуваною постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.01.2018р. у виконавчому провадженні №351340813 з примусового виконання наказу господарського суду Херсонської області від 28.11.2018р. у справі №923/1311/14 був накладений арешт на кошти у межах суми 7700000 грн. (UAH) та 657104,74 доларів США, що належать боржнику та містяться на рахунку 235 в Публічному акціонерному товаристві "Кредобанк" та належать боржнику.

Накладення арешту на цей рахунок в межах виконавчого провадження №351340813 було проведено неодноразово та неодноразово оскаржувалось боржником до господарського суду Херсонської області та розглядались в межах справи № 923/1311/14 про що виносились ували.

Зокрема, за ухвалами від 16.04.2018, від 20.07.2018 були встановлено факт використання боржником поточного рахунку для виплати заробітної плати працівникам підприємства

Так, за ухвалою від 16.04.2018 року судом було встановлено, що :

"що чисельність працівників боржника становить 385 чоловік, для виплати заробітної плати яким використовується поточний рахунок № 235 в Публічному акціонерному товаристві "Кредобанк", МФО 325365, що підтверджується, поясненнями боржника та не спростовується стягувачем і органом ДВС.

Відповідно до частини 3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України не мав законних підстав для накладення арешту на кошти, призначені для оплати праці працівників боржника, а тому суд визнає неправомірною постанову заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренка Р.Г. від 29.01.2018 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 51340813 та постановляє зобов'язати заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скасувати зазначену постанову....

Доводи відділу примусового виконання, що відповідно виписки банку поточний рахунок 235 , застосовується не тільки на виплати заробітної плати працівникам боржника і для інших потреб, тобто на ньому акумулюються грошові кошті також на інші потреби боржника, і цей рахунок не є рахунком зі спеціальним режимом використання суд до уваги не приймає, оскільки, встановити, які саме грошові кошті і в яких саме обсягах , що знаходяться на вказаному рахунку, призначені для виплати заробітної плати працівникам боржника, а які на інші цілі неможливо, а відтак вимога боржника про зняття арешту в межах грошових коштів, тільки необхідних для виплати заробітної плати, єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України та податку з доходів фізичних осіб є неможливою, і банк не зможе реально виконати постанову ДВС , оскільки не має права визначати, які кошті та яка сума, що знаходиться на вказаному рахунку, буде використовуватись боржником для виплати заробітної плати його працівникам."

На день розгляду справи згадана ухвала набрала законної сили та є судовим актом за яким закінчено розгляд скарги на дії органів виконавчої служби.

Відповідно до ч. 4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших спорів у якій беруть участь ті самі особи, або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд на підставі ч. 4 ст.75 ГПК України приймає до уваги факт випалти із поточного рахунку 235 як такий, що встановлений за рішенням суду, що набрало законної сили

Аналогічні висновки викладені у постанові Вищого господарського суду України від 16.04.2014 у справі № 915/321/13-г та п.7 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 28.01.2016 № 01-06/131/16 " Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням господарськими судами Закону України " Про виконавче провадження".

У зв'язку з цим, суд не приймає до уваги доводи стягувача та ВПВР Департаменту ДВС Мінюсту України щодо недоведеності заявником факту використання поточного рахунку для виплати заробітної плати своїм працівникам.

Також спростовуються матеріалами справи доводи органу виконавчої служби про відсутність повідомлень з боку боржника про використання поточного рахунку для виплати заробітної плати працівникам. Зокрема ухвалами від 16.04.2018 та 20. 07.2018, постановленими судом за результатами розгляду аналогічних скарг на дії ВПВР Департаменту ДВС Мінюсту України щодо накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на поточному рахунку 235, які набрали законної сили.

На підставі викладеного, суд приходить до висновків про задоволення скарги ТОВ "Амалтея" на постанову про арешт коштів Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Романа Григоровича від 28.11.2018, оскільки в ході розгляду справи обставини, на які посилається скаржник були доведені належними допустимими та достовірними доказами..

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 233, 234, 339-345 ГПК України, суд

п о с т а н о в и в :

1.Скаргу ТОВ "Амалтея" на постанову про арешт коштів Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Романа Григоровича від 28.11.2018 задовольнити.

2.Визнати неправомірною постанову заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Романа Григоровича від 28.11.2018 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №51340813 в частині накладення арешту на грошові кошти, що належить ТОВ "Амалтея" на рахунку № 235 в ПАТ " Кредобанк", МФО 325365.

3.Скасувати постанову від 28.11.2018 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №51340813 в частині накладення арешту на грошові кошти, що належить ТОВ "Амалтея" на рахунку № 235 в ПАТ " Кредобанк", МФО 325365 прийняту заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сидоренко Романом Григоровичем .

4.Копію ухвали надіслати сторонам по справі та відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Повний текст ухвали оформлено і підписано 26.04.2019

Суддя Л.М. Немченко