ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/339/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І.

секретар судового засідання Максимів Н. Б.

за участю:

від позивача: Сакайлюк Марія Василівна, паспорт серія НОМЕР_1 виданий Івано-Франківським МУВС МВС України в Івано-Франківській області 01.07.1998

від відповідача: не з"явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особа-підприємця Сакайлюк Марія Василівна, АДРЕСА_1

до відповідача: Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради вул.Кардинала Любомира Гузара, буд.15,м. Івано-Франківськ,76019

про стягнення заборгованості в сумі 111 355 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Сакайлюк Марія Василівна звернулася до господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради заборгованості за надані послуги по організації гарячого харчування учнів загально-освітньої школи І-ІІІ ступенів №19 м. Івано-Франківська, за державні кошти в сумі 111355,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач, отримавши послуги відповідно до договору по закупівлі послуг з організації гарячого харчування учнів загальноосвітньої школи №19 м. Івано-Франківська, не оплатив на користь позивача отримані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість на суму 111355,00грн

Ухвалою суду від 09.04.19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 07.05.2019.

Позивач заявлений позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Просить суд позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, причини свого неприбуття суду не повідомив. 06.05.19 надійшов відзив на позов (вх. № 7600/19) в якому зазначив, що Департамент освіти та науки івано-Франківської міської ради повністю визнає позовні вимоги щодо сплати наданих послуг на суму 111 355,00грн

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, беручи до уваги відзив на позовну заяву, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

За період 2018-2019р між фізичною особою-підприємцем Сакайлюк Марією Василівною та Департаментом освіти і науки івано-Франківської міської ради було укладено ряд договорів про закупівлю послуг з організації гарячого харчування учнів загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №19 за державні кошти , зокрема Договір №20/18/113 від 12.02.18; додаткову угоду №1 від 26.06.18; додаткову угоду № 2 від 28.12.18;додаткову угоду №3 від 24.01.19; договір № 76/18/1123 від 12.11.18 за умовами яких виконавець надавала замовнику послуги з організації гарячого харчування учнів ЗОШ № 19, а замовник зобов`язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати грошові кошти за надані послуги, згідно з актами наданих послуг. Період оплати, згідно п..п.4.3 та 4.4 договорів, склав 30календарних днів з моменту підписання сторонами актів про надання послуг.

Так, на виконання умов вищенаведених договорів, в період з 16.10.18 по 26.10.18 та в період з 14.01.19 по 22.03.19, виконавець надала послуги з організації гарячого харчування учнів, що підтверджується відповідними актами, що містяться в матеріалах справи. Однак, відповідач здійснив лише часткову оплату наданих послуг в результаті чого утворилася заборгованість на суму 111355,00грн

В матеріалах справи міститься акт звірки взаєморозрахунків між сторонами , згідно якого станом на 01.04.19 року заборгованість Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради перед ФОП Сакайлюк М.В. становить 111355,00грн Акт звірки підписано та скріплено печатками сторін.

Також, в матеріалах справи міститься копія претензії №12 від 04.04.19 про оплату заборгованості за надані послуги по організації гарячого харчування учнів шкіл протягом 2018-2019 років до Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради з вимогою про сплату боргу на протязі 3-х денного строку . Проте, як свідчать обставини справи , відповіді на вище вказану претензію не надходило , заборгованість не сплачено.

Як зазначає позивач , замовник до цього часу не оплатив надані послуги в зв"язку з чим утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку з посиланням на ст. 526, 612, 625 Цивільного кодексу України та ст. 193, 224 Господарського кодексу України .

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов"язки виникають зокрема, з договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами (ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 173 Господарського Кодексу України визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч.1 ст. 901 за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства(ст.530 ЦК України)

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.42 ГПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Пунктом 1 ч.2 ст. 46 ГПК України встановлено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст.161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Статтею 165 ГПК України встановлено, що відзив повинен містити у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем та обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, наданих позивачем, з якою відповідач погоджується.

У відзиві на позовну заяву (вх.№7600/19 від 06.05.19) відповідач вказав, що повністю визнає заявлені фізичною особою-підприємцем Сакайлюк М.В. позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги в сумі 111 355,00грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Пунктом 6 ст. 236 ГПК України визначено, що якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

В даному випадку, в судовому засіданні судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, а відтак враховуючи наведені вище обставини, суд вважає заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 111 355,00 грн є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати слід покласти на відповідача, як на сторону внаслідок неправильних дій, якої виник спір, з врахуванням положень ч. 1 ст. 130 ГПК України, у розмірі 50 відсотків. Решту судового збору повернути позивачу з державного бюджету, про що винести ухвалу.

Керуючи ст. ст. 42, 46, 161, 165, 185, 191, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити .

Стягнути з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради (вул. Кардинала Любомира Гузара, буд.15, м. Івано-Франківськ, 76019, ) на користь Фізичної особи-підприємця Сакайлюк Марії Василівни ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_2 ) - 111355,00 грн (сто одинадцять тисяч триста п"ятдесят п"ять гривень) заборгованості та 960,50 (дев"ятсот шістдесят гривень п"ятдесят копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю.І.

Повне рішення складено 14.05.19