ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про повернення скарги

11.05.2019

Справа № 910/10935/17

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Національного банку України

до Приватного акціонерного товариства “Компанія Райз”

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – Публічне акціонерне товариство “Комерційний банк “Фінансова ініціатива”

про звернення стягнення на предмет іпотеки

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Національний банк України звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства “Компанія Райз” (яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства “Компанія Райз”), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – Публічне акціонерне товариство “Комерційний банк “Фінансова ініціатива” про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За клопотанням відповідача – ПрАТ “Компанія Райз” ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 р. у даній справі була призначена будівельно-технічна експертиза, справа направлена до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора Бокаріуса М.С. для проведення експертного дослідження, провадження у справі зупинено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2018 р. у зв’язку з поверненням справи з експертної установи без проведення вищевказаного експертного дослідження провадження у справі було поновлене. Відповідно до правил, визначених новою редакцією Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), яка набрала чинності 15.12.2017 р., розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання, сторонам надано строк для реалізації своїх процесуальних прав та обов'язків.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.05.2018 р. за клопотанням відповідача – ПрАТ “Компанія Райз” у справі повторно була призначена будівельно-технічна експертиза, провадження у справі зупинене.

У зв'язку із тим, що відповідач на неодноразові вимоги суду та клопотання експерта не забезпечив доступу до об'єкта дослідження та безпечних умов обстеження предмету іпотеки, необхідного для проведення експертизи, 21.01.2019 р. провадження у справі було поновлене, а ухвалою суду від 21.03.2019 р. підготовче засідання було закрите, справа призначена до розгляду по суті на 22.04.2019 р.

У судовому засіданні 22.04.2019 р. від представника відповідача – ПрАТ “Компанія Райз” надійшла заява про відвід судді по справі, в якій заявник послався на те, що йому тільки в цьому засіданні стало відомо про те, що головуючий по справі затягує судовий процес, суддя налаштований на її поверхневий розгляд і до того ж схильний до вирішення спору на користь позивача (Національного банку України), що на думку відповідача свідчить про упередженість судді у вирішенні спору та є підставою для його відводу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.04.2019 р. заява ПрАТ “Компанія Райз” від 22.04.2019 р. про відвід головуючого судді по справі була визнана необґрунтованою та безпідставною Цією ж ухвалою провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді Головіної К.І. в порядку ст. 32 ГПК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.04.2019 р. (суддя Пасько М.В.) у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства “Компанія Райз” про відвід судді Головіної К.І. було відмовлено.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.05.2019 р. провадження у справі поновлено з огляду на те, що обставини, які викликали його зупинення, були усунуті.

У той же час, судом встановлено, що відповідачем у справі – Приватним акціонерним товариством “Компанія Райз” 25.04.2019 р. (під час перебування головуючого судді у відпустці) була подана апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 р. про зупинення провадження у справі.

Суддя, отримавши та дослідивши матеріали вказаної апеляційної скарги, дійшов висновку про необхідність її повернення скаржнику з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту поданої апеляційної скарги, ПрАТ “Компанія Райз” оскаржує ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 р. про зупинення провадження у даній справі до вирішення питання про відвід судді, оскільки вважає, що таким чином суд затягує розгляд справи.

Однак, як вже було зазначено, після усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, провадження було поновлено та справу призначено до розгляду (ухвала суду від 07.05.2019 р.), тобто, на час вирішення питання про направлення апеляційної скарги ПрАТ “Компанія Райз” до суду апеляційної інстанції оскаржувана ухвала від 22.04.2019 р. вже закінчила свою дію (вичерпана).

Відповідно до п. 3.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зловживанням процесуальними правами слід вважати подання учасниками судового процесу, зокрема, апеляційних і касаційних скарг на процесуальні документи, дія яких на момент подання такої скарги закінчилася (вичерпана), - наприклад, на ухвалу про зупинення провадження у справі після поновлення провадження в останній.

Відповідна практика, спрямована на умисне затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Окрім зазначеного, суддя вважає, що ПрАТ “Компанія Райз”, подаючи вказану апеляційну скаргу та достовірно знаючи (відповідно до вимог ГПК України), що заява про відвід судді має бути розглянута протягом двох днів і після її розгляду провадження у справі поновлюється, а розгляд справи – продовжується, відповідач таким чином зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Так, за змістом статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, відповідно до приписів ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ГПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

З наведених норм слідує, що суд зобов'язаний виявляти зловживання сторонами своїми процесуальними правами, а також протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи.

У даному випадку дії відповідача, зокрема – подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду, чинність якої є короткотривалою, про що йому було достовірно відомо (до того ж на даний час дія цієї ухвали вичерпана), наряду із заявленими відповідачем протягом розгляду даної справи численними клопотаннями про призначення у справі експертизи, повторної експертизи, про відвід судді, фактом невиконання вимог суду і клопотань експертів щодо надання об’єкта на дослідження та іншого) розцінюються судом, як безпідставне, невиправдане затягування і перешкоджання розгляду справи, у зв’язку з чим такі дії ПрАТ “Компанія Райз” визнаються судом в порядку п. 1 ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України зловживанням процесуальними правами.

Крім того, суд враховує, що представник відповідача неодноразово попереджався про можливі наслідки зловживання своїми правами у судових засіданнях (проведених із здійсненням фіксації судового процесу), а також в ухвалі про визнання відводу необґрунтованим і зупинення провадження у справі, проте, такого зловживання відповідач не припинив.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Отже, зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пелевін проти України" від 20 травня 2010 року зазначено, що держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах. Суд повторює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"; рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010; рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

Згідно з ч. 3 ст. 43 ГПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

На підставі викладеного, Господарський суд м. Києва прийшов до висновку, що Приватне акціонерне товариство “Компанія Райз”, всупереч ч. 1 ст. 43 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, зловживає своїми процесуальними правами у даній справі, а тому суд повертає апеляційну скаргу відповідача від 25.04.2019 р. без розгляду.

Також суд попереджає відповідача про те, що при подальшому зловживанні процесуальними правами до нього будуть застосовані більш жорстокі заходи процесуального примусу, передбачені чинним законодавством, зокрема ст. 132 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 43, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати дії Приватного акціонерного товариства “Компанія Райз”, вчинені шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 р. про зупинення провадження у даній справі до вирішення питання про відвід судді, – зловживанням процесуальними правами.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “Компанія Райз” на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 р. про зупинення провадження повернути скаржнику.

Попередити Приватне акціонерне товариство “Компанія Райз”, що при зловживанні в подальшому процесуальними правами до нього можуть бути застосовано заходи процесуального примусу, передбачені ст. 132 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписаний 11.05.2019 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст. ст. 256-259 ГПК України.

Суддя                                                                                            Головіна К.І.