ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" квітня 2019 р. Справа № 25/85-09-3422

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 від 18.04.2019р. за вх.№2-1831/19 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату наказу, поновлення строку для пред'явлення наказу до виконання по справі №25/85-09-3422 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінростбанк" до Фізичної особи-підприємця Товстопят Ірини Леонідівни про стягнення 251434,26грн.,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2009р. Господарським судом Одеської області ухвалено рішення, яким задоволено позов позивача повністю, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Товстопят Ірини Леонідівни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінростбанк" (65104, м.Одеса, вул. Ак. Глушка, 13, ) 174980,58грн. заборгованості за кредитом, 33994,77грн. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 28179,69грн. пені за порушення строку повернення кредиту, 2835,24грн. пені за порушення строку сплати відсотків за користування кредитом, 9744,26грн. штрафу від суми простроченого зобов'язання по кредиту, 1699,74грн. штрафу від суми простроченого зобов'язання по відсоткам, 2514,34грн. державного мита, 315грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

06.10.2009р. на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

18.04.2019р. за вх.№2-1831/19 від ОСОБА_1 надійшла заява про заміну стягувача у наказі №25/85-09-3422 суду від 06.10.2009р., видачу дублікату вказаного наказу, поновлення строку для пред'явлення його до виконання.

В обґрунтування заявленого ОСОБА_1 послався на наступне. 26.03.2019р. між ПАТ «Фінростбанк», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Фінростбанк» Андронов О.Б. (надалі - Банк) та ОСОБА_1 було укладено договір №63 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого Банк відступив, а ОСОБА_1 набув права вимоги до позичальників, заставодавців та поручителів, в тому числі до ФОП Товстопят І.Л. (надалі - Боржник) за кредитним договором №485-ОД від 11.01.2008р., включаючи права вимоги до правонаступників Боржника, спадкоємців, страховиків, або інших осіб, до яких перейшли обов'язки Боржника або які зобов'язані виконати обов'язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами) та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору. Заявник зазначає, що сторонами договору №63 від 26.03.2019р. у повному обсязі виконані зобов'язання за ним. Отже, ОСОБА_1 вважає себе таким, що набув право вимоги до ФОП Товстопят І.Л. за кредитним договором №485-ОД від 11.01.2008р., у зв'язку з чим вбачає необхідність у процесуальному правонаступництві та заміні стягувача ПАТ «Фінростбанк» у наказі №25/85-09-3422 на правонаступника - ОСОБА_1

Крім того, заявник вказує, що відповідно до постанови державного виконавця Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Кіптікова І.О. від 21.12.2015 р. наказ №25/85-09-3422 від 06.10.2009р. мав бути повернутий стягувачу. Однак, 26.03.2019р., після отримання від ПАТ «Фінростбанк» документів кредитної справи №485-ОД від 11.01.2008 р., було виявлено, що оригінал та навіть копія наказу відсутні, натомість, в матеріалах кредитної справи наявний лише оригінал вищезазначеної постанови. Як вбачається із супровідного листа до постанови, в додатках до неї відсутній оригінал наказу, що свідчить про те, що на адресу Банку він не повертався. Також п.2 вказаної постанови встановлено, що виконавчий документ може бути поданий повторно для виконання в строк до 21.12.2016р. На підставі викладеного, ОСОБА_1 дійшов висновку про те, що оригінал наказу №25/85-09-3422 від 06.10.2009 р. було втрачено не з вини Банку чи заявника, а також заявник вважає, що строк на його пред'явлення для виконання сплинув з поважних причин.

Відповідно до ст.329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

У судовому засіданні 25.04.2019р. проголошено вступну та резолютивну частину ухвали суду, якою задоволено заяву ОСОБА_1 від 18.04.2019р. за вх.№2-1831/19 в частині вимоги про заміну стягувача - ПАТ «Фінростбанк» у наказі від 06.10.2009р. на його правонаступника - ОСОБА_1, отже, визнано останнього стягувачем за згаданим наказом, але в межах суми набутого права вимоги - 209847,84грн.

Відповідно до ч.1 ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За положеннями ст.21 Закону України „Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999р., в редакції, чинній станом на дачу видання наказу суду від 06.10.2009р., виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років; посвідчення комісій по трудових спорах - протягом трьох місяців; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не встановлено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються: для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; для виконання рішень господарських судів - з наступного дня після набрання рішенням законної сили; для виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; для виконання рішень, зазначених у пункті 4 частини першої цієї статті, - з дня винесення відповідної постанови. По інших виконавчих документах строк пред'явлення їх до виконання встановлюється з наступного дня після їх видачі, якщо інше не встановлено законом.

Положення п.2 ч.1, ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999р., в редакції станом на дату прийняття постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу - 21.12.2015р., виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Як визначено положеннями ч.1 ст.12 Закону України „Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016р., який вступив в силу з 05.10.2016р., виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч.ч.5, 6 ст.12 Закону України „Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016р. у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За положеннями п.п.5, 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України „Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016р. виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Отже, внаслідок перебування наказу суду від 06.10.2009р. по справі №25/85-09-3422 на примусовому виконанні та винесення 21.12.2015р. Київським ВДВС Одеського МУЮ (ВП №47745918) постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно якої державний виконавець постановив повернути стягувачу наказ №25/85-09-3422 від 06.10.2009р., мало місце переривання строку пред'явлення наказу до виконання, у зв'язку з чим вказаний строк для зазначеного наказу встановлюється згідно з положеннями ст.21 Закону України „Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999р., в редакції, чинній станом на дачу видання наказу суду від 06.10.2009р., з 21.12.2015р. та сплив би 21.12.2016р., однак, 05.10.2016р. набрав чинності Закон України „Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016р., з врахуванням п.5 Прикінцевих та Перехідних положень якого, строк пред'явлення наказу від 06.10.2009р. становить три роки, з 05.10.2016р. Таким чином, заявником не пропущено строк для пред'явлення наказу суду від 06.10.2009р. по справі №25/85-09-3422 до примусового виконання, у зв'язку з чим подання стягувачем до суду заяви про його поновлення є передчасним, з огляду на що відповідна заява ОСОБА_1 задоволенню судом не підлягає.

Керуючись ст.ст.232, 233, 234, 329 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 18.04.2019р. за вх.№2-1831/19 в частині вимоги про поновлення строку для пред'явлення наказу від 06.10.2009р. по справі №25/85-09-3422 до виконання.

2. У відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 25.04.2019р. та згідно ч.2 ст.254, п.22 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

3. Повну ухвалу складено 25.04.2019р.

Суддя І.А. Малярчук