РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.04.2019Справа № 910/550/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Колос України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МГТ БЛЕК СІ»

про стягнення 64 725,98 грн

Суддя: Шкурдова Л.М.

секретар с/з Масна А.А.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Мусихін П.Е., за дов.

вільний слухач - ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_1)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Колос України» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «МГТ БЛЕК СІ» (далі - відповідач) про стягнення 64 725,98 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.09.2018 між сторонами було укладено договір поставки №МГТ-98/18 (зі змінами згідно додаткових угод) та що за відповідачем рахується заборгованість за поставлений товари в розмірі 64 725,98 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2019прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

03.04.2019 від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовної заяви. У відзиві відповідач посилається на відсутність у нього обов'язку зі сплати 64 725,98 грн, з огляду на те, що за позивачем рахується заборгованість в розмірі 72 290,74 грн, а саме: 1 739,62 грн пені та 70 551,12 грн штрафу, нарахованих за порушення строків поставки товару, та відповідачем проведено зарахування зустрічних вимог за договором поставки №МГТ-98/18 від 13.09.2018.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.03.2019 відповідач змінив місцезнаходження та має юридичну адресу: 01030, м.Київ, Шевченківський район, вул. Богдана Хмельницького, буд. 19-21, корп. А , поверх 3.

У судовому засіданні 16.04.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.09.2018 між ТОВ «МГТ БЛЕК СІ» ( покупець) та ТОВ «Компанія «Колос України» (постачальник) укладено договір доставки №МГТ-98/18 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобов'язується поставити і передати у власність, а покупець прийняти і оплатити жито 3 або 4 класу українського походження врожаю 2018 року (код УКТЗЕД 1002 90 00 00) (далі - товар), на умовах, передбачених даним договором.

Додатковою угодою №2 від 22.09.2018 сторони погодили викласти пункти 2.1., 3.1., 3.2., 4.1. в новій редакції:

п. 2.1. Кількість товару складає 250 мт +/- 10% за вибором постачальника.

п. 3.1. Валюта договору - гривні України; товар - Жито 3 класу українського походження врожаю 2018 року; кількість 250 мт вартістю 3 833,33 за 1 мт без ПДВ; загальна вартість товару - 1 149 999,00 грн з ПДВ.

п. 3.2. Загальна вартість договору з ПДВ складає 1 149 999,00 грн. в т.ч. ПДВ 191 666,50 грн. Враховуючи можливе відхилення кількості товару на +/- 10% за вибором постачальника, остаточна загальна вартість договору визначається у рахунку-фактурі виставленому на 100% поставленого товару.

п. 4.1. Постачальник здійснює поставку товару в повному обсязі включно 06.10.2018 на умовах DAT(поставка на термінал) ПрАТ «Херсонський КХП» у редакції Інкотермс 2010, за фактичною адресою: м.Херсон, вул. Порт-елеватор, 5. Право власності на товар переходить до покупця з моменту приймання останнім товару та документів, зазначених у п. 4.3. договору.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З довідки бухгалтерського обліку позивача вбачається, що останнім було поставлено відповідачу за договором товару на суму 787 487,80 грн, а відповідачем оплачено товар на суму 722 761,82 грн. Таким чином, заборгованість відповідача за договором за фактично поставлений товар становить 64 725,98 грн.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач не заперечує проти наявності в нього заборгованості перед позивачем в розмірі 64 725,98 грн.

Разом з тим, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилається на те, що позивачем недопоставлено товар в кількості 76,686 в строк до 06.10.2018.

Згідно п. 6.3. договору за порушення строку поставки товару, визначеного в п. 4.1. цього договору, постачальник сплачує покупцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості товару, строк поставки якого було порушено, за кожен день прострочення. Якщо постачальник порушить строк поставки товару більше ніж на 5 календарних днів, окрім пені, постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20% від загальної вартості товару, строк поставки якого було порушено.

У своїх запереченнях відповідач зазначає, що за порушення строків поставки товару, на підставі п 6.3. договору, відповідачем нараховано позивачу неустойку, а саме: 1 739,62 грн пені та 70 551,12 грн штрафу.

Відповідно до п.5.6. договору сторони погодили, що покупець має право припинити свої зобов'язання, що виникли з цього договору, шляхом зарахування зустрічної однорідної вимоги в односторонньому порядку на підставі ч.3 ст. 203 Господарського кодексу України. В частині фінансових взаєморозрахунків, однорідними вимогами для цілей цього пункту є будь-які передбачені чинним законодавством та цим договором грошові вимоги, в тому числі документально підтверджені збитки, штрафні санкції тощо.

18.10.2018 відповідачем складено акт зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до умов якого ТОВ «МГТ БЛЕК СІ» (сторона 1) має перед ТОВ «Компанія «Колос України» (сторона 2) непогашене грошове зобов'язання в сумі 64 725,98 грн, яке виникло на підставі договору поставки №МГТ-98/18 від 13.09.2018. Сторона 2 має перед стороною 1 непогашене грошове зобов'язання у сумі 72 290,74 грн, яке виникло у зв'язку з неналежним виконанням договору поставки №МГТ-98/18 від 13.09.2018. Строк виконання вказаних зобов'язань настав. Сторонами не оскаржується реальність та обсяг взаємних заборгованостей. Керуючись п. 5.6. договору та ч.3 ст. 203 Господарського кодексу України, сторона 1 в односторонньому порядку припиняє свої зобов'язання, що виникли згідно умов договору поставки, шляхом зарахування зустрічної однорідної вимоги за зобов'язаннями, зазначеними в цьому акті, у сумі 64 725,98 грн, і таким чином, з моменту повідомлення сторони 2 належним чином, щодо умов цього акта вважатиме: - зобов'язання сторони 1 перед стороною 2, такими, що немає та припинено в повному обсязі; - зобов'язання сторони 2 такими, що припинено частково, залишкова заборгованість сторони 2 перед стороною 1, у зв'язку з не поставкою залишку товару, становить 7 564,76 грн.

Не погоджуючись з діями відповідача, щодо зарахування вимог за договором, позивач звернувся з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість за договором в сумі 64 725,98 грн.

Статтею 601 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно зі ст. 202 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарське зобов'язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ГК України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому).

Допускаються випадки, так званого часткового зарахування, коли одне зобов'язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов'язання. В такому випадку зобов'язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим);

2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, зокрема грошей), реальними та безспірними. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо);

3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Це означає, що заяви однієї сторони достатньо для проведення зарахування. Заява про зарахування зустрічних однорідних вимог є односторонньою угодою (договором), яка оформляється заявою однієї з сторін.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача в розмірі 64 725,98 грн є зобов'язанням зі сплати вартості поставленого товару за договором, в той час, як нарахована відповідачем заборгованість в розмірі 72 290,74 грн є неустойкою, нарахованою на підставі п.6.3. договору, що свідчить про неоднорідність вказаних вимог, оскільки, хоча ці зобов'язання і випливають з одного договору та є грошовими, проте ці зобов'язання мають різну правову природу, що виключає можливість їх зарахування.

Положення п.5.6. договору не змінюють (і не можуть змінювати) законодавче врегулювання поняття однорідності грошових вимог для цілей їх зарахування з метою припинення зобов'язання.

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача, що припинення відповідачем зобов'язання зі сплати 64 725,98 грн вартості поставленого товару шляхом вчинення одностороннього правочину зарахування зустрічних однорідних вимог не відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На підставі викладеного вище, а також враховуючи, що матеріалами справи підтверджено наявність заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 64 725,98 грн вартості поставленого товару, що також не заперечується відповідачем, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача вказаної заборгованості підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "МГТ БЛЕК СІ" (01030, м.Київ, ВУЛИЦЯ БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 19-21, корпус А, ПОВЕРХ 3, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КОМПАНІЯ "КОЛОС УКРАЇНИ"(03062, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, будинок 67, корпус 2, ) 64 725 (шістдесят чотири тисячі сімсот двадцять п'ять) грн98 коп. - суму боргу, 1 921 (одну тисячу дев'ятсот двадцять одну) грн 00 коп. - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення тексту рішення: 26.04.2019