ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06 травня 2019 р. Справа № 903/228/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західбудпром", м.Нововолинськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг", м.Київ

про стягнення 70 705 грн. 59 коп.

Суддя Кравчук А. М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

26.03.2019 на адресу суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Західбудпром» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕС-УА Холдинг» про стягнення 70 705 грн. 59 коп., в т.ч. 15 247 грн. 00 коп. 3% річних, 55 458 грн. 59 коп. інфляційних втрат та витрат по сплаті судового збору

Позовна заява обґрунтована несвоєчасним виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору підряду №120.KR від 12.08.2015 року зобов'язань по оплаті коштів за виконану роботу.

Ухвалою суду від 29.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, позивачу - протягом 5 днів з дня отримання відзиву. Запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу, відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу. Роз'яснено сторонам порядок подання клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ч.5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частинами 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п'ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та право подати відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь позивача, заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 29.03.2019 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичні адреси сторін.

Сторони ухвалу суду отримали 04.04.2019, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №652, №300.

Строк для подання відзиву - по 19.04.2019.

Відповідач у відзиві №237 від 17.04.2019, поданому 18.04.2019, позовні вимоги заперечив посилаючись на наявність спору щодо прийняття та оплати робіт по акту приймання виконаних будівельних робіт №2 за травень 2016 на суму 369 379 грн. 06 коп. Зазначає, що оскільки спір вирішено в судовому порядку лише 30.01.2019, то строк оплати за актом настав лише після вступу в силу рішення у справі №910/14052/17. На виконання рішення суду платіжним дорученням № від 05.03.2019 сплачено 350 939грн. 54 коп. Позивач спірний акт відобразив в бухгалтерській звітності та зареєстрував податкову накладну №5 лише 30.01.2019.

Відзив позивач отримав 22.04.2019 року, що підтверджується витягом щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта".

Встановлений ухвалою суду від 29.03.2019 року строк для подання відповіді - по 25.04.2019 року.

Відповідь на відзив позивач не подав.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відсутні.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов'язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Судом встановлено, що 12.08.2015 між позивачем та відповідачем укладений договір підряду №12.KR (далі - договір, а.с. 16-30).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з договору.

Між сторонами зобов'язання виникли з договору підряду №12.KR від 12.08.2015.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.4, 6 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Згідно п.п. 1.1, 2.1, 2.2, 2.3, 6.2, 7.1, 7.2.1, 7.2.2 договору генеральний підрядник доручає, а підрядник зобов'язується за завданням генерального підрядника та згідно з будівельними нормами виконати на свій ризик, власними та залученими силами і своїми матеріально-технічними засобами комплекс робіт з влаштуванням благоустрою та озеленення на об'єкті «Реконструкція головного виробничого корпусу підприємства на вул. Луцькій, 20 у м. Нововолинськ», відповідно до умов цього договору, додатків та додаткових угод до нього, котрі являються невід'ємною частиною договору, ліквідувати недоробки та дефекти, що виявлені в ході виконання робіт, приймання робіт генеральним підрядником або протягом гарантійного строку та передати закінчені роботи генеральному підряднику, а генеральний підрядник зобов'язався прийняти та оплатити належним чином виконані роботи. Загальна вартість виконання повного комплексу робіт визначається, виходячи з договірної вартості окремих видів робіт, узгодженої сторонами, в установленому договором порядку та вказується в «Договірній ціні» (додаток №1), що являється невід'ємною частиною даного договору. Договірна ціна є твердою. Зміна договірної ціни можлива у разі зміни генеральним підрядником обсягів роботи (розрахунок ціни буде складатися на базі фактичної кількості, згідно одиничної вартості, що є в додатку №1), згідно взаємних домовленостей сторін. Зміна договірної ціни оформляється сторонами лише шляхом укладання додаткових угод. Додаткові угоди повинні бути оформлені у письмовому вигляді та укладені сторонами до початку виконання додаткових робіт. Оплата фактично виконаних підрядником робіт (етапів робіт) здійснюється через 50-т календарних днів з моменту отримання від підрядника правильно оформлених оригіналів рахунка-фактури та Акту виконаних будівельних робіт, підписаного обома сторонами. Кожен рахунок повинен містити посилання на дату й номер договору й акту виконаних будівельних робіт. При цьому, належна до сплати сума згідно Актів виконаних будівельних робіт та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат зменшується на суму попередньо виплачених авансових платежів (якщо такі виплачувалися); вартості матеріалів, що передаються генеральним підрядником підряднику в обсягах, що перевищують погоджені цим Договором; штрафів та інших санкцій, що були нараховані підряднику за умовами Договору та чинного законодавства; вартості генпідрядних послуг; суми утримання, на умовах, викладених в п. 6.6 Договору; суми сумнівного/невірно сплаченого/несплаченого податку на додану вартість; суми страхової премії, згідно до п.5.3 та п. 6.9 Договору. Сторони визначили вівторок і четвер днями, в яких здійснюватиметься оплата генеральним підрядником за даним Договором (далі - платіжний день). У випадку, якщо останній день терміну оплати, визначений Договором, припадає на святковий/неробочий день або на день, який не є платіжним днем, оплата здійснюватиметься в перший робочий платіжний день, наступний за таким святковим/неробочим днем чи днем, який не є платіжним днем, а штрафні санкції, передбачені Договором за недотримання терміну оплати, у такому разі не застосовуються. Роботи, виконані за цим Договором, приймаються генеральним підрядником за актом виконаних будівельних робіт, форма якого встановлена додатком № 3 та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, форма якої встановлена додатком № 4 до даного Договору. Після завершення виконання робіт (етапів робіт) підрядник повідомляє письмово генерального підрядника про готовність виконаних робіт до здачі та надає генеральному підряднику три примірники актів виконаних будівельних робіт та два примірники довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат. Акти виконаних будівельних робіт надаються підрядником для розгляду генеральному підряднику у строк не пізніше 20-го числа поточного місяця. Подавати акти виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати підрядник має право лише один раз на календарний місяць та не пізніше 1-го числа місяця з дати їх фактичного виконання на об'єкті. Разом із актами виконаних будівельних робіт підрядник передає затверджену генеральним підрядником виконавчу документацію згідно виду робіт у 4-х примірниках, а саме: сертифікати відповідності на використані матеріали, необхідні інвентаризаційні, документи, зокрема інвентаризаційний план (план поточної ситуації), інструкції по обслуговуванню, приписи з технічного обслуговування, результати експертиз рішення, креслення, виконавчі схеми та протоколи результатів випробувань, висновки СЕС, технічні паспорти, поліси, протоколи перевірок, що стосуються виконаних робіт та інші документи, необхідні для прийняття робіт. Всі копії поданих документів повинні бути також завірені підписом уповноваженої особи підрядника та печаткою. Виконавча документація надається на паперовому носії та в одному примірнику на електронному носії (у форматах DWG, DOC, XLS). Разом із кожним актом виконаних будівельних робіт підрядник зобов'язується надати генеральному підряднику для перевірки: кількість працівників на майданчику, щоденні протоколи з описом робіт, затверджені уповноваженою особою (керівником робіт) Підрядника. Затверджувати виконавчу документацію зі сторони Генерального підрядника має право: Зінченко Ю.М. Без отримання вищевказаної документації, акти виконаних робіт вважаються оформленими підрядником неналежним чином та не підлягають розгляду та підписанню генеральним підрядником.

Докази про припинення дії чи зміну умов договору в матеріалах справи відсутні.

Позивач виконав роботи за Договором на суму 369 379 грн.06 коп., що оформлено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2016 року та актом приймання виконаних будівельних робіт № 2 за травень 2016 року (а.с.44-45).

04.06.2017 позивач відправив на адресу відповідача рахунок-фактуру від 13.06.2017 № СФ-0000028 на суму 324314,82 грн. за актом № 2 за травень 2016 року на суму 369379,06 грн. (з даної суми Позивачем були вирахувані 2 % вартості генпідрядних послуг, 10 % суми утримання, 0,2 % суми страхової премії) (а.с. 46-48).

Рішенням Господарського суду м.Києва від 30.01.2019 у справі №910/14052/17 позов задоволено та постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" (м. Київ, просп. Степана Бандери, 20-Б; ідентифікаційний код 37140134) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західбудпром" (Волинська обл., м. Нововолинськ, 5-й мікрорайон, 13, оф. 1; ідентифікаційний код 32186410) 324314 (триста двадцять чотири тисячі триста чотирнадцять) грн. 82 коп. заборгованості, а також 4864 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 72 коп. судового збору та 21760 (двадцять одну тисячу сімсот шістдесят) грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Рішення від 30.01.2019 на день подачі позову до суду виконано, що підтверджується платіжним дорученням № від 05.03.2019 (а.с.15).

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв'язку з порушенням грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача 15 247 грн. 00 коп. 3% річних за період з 09.08.2017 по 04.03.2019 та 55 458 грн. 59 коп. інфляційних втрат з серпня 2017 по лютий 23019.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Нараховані позивачем 15 247 грн. 00 коп. - 3% річних та 55 458 грн. 59 коп. - інфляційних втрат підставні та підлягають до стягнення.

Розрахунки 3% річних та інфляційних втрат відповідачем не заперечені, перевірені судом.

Нарахування проведено відповідно до п. 6.2 договору з відстрочкою платежу на 50 календарних днів з моменту отримання рахунку-фактури та акту виконаних робіт, врахуванням вихідних, святкових та платіжних днів (вівторок і четвер).

Отримання відповідачем 19.06.2017 рахунка-фактури №СФ-0000028 від 13.06.2017 підтверджується описом вкладення у цінний лист, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.47-48), отримання акта №2 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2016 та довідки про вартість виконаних робіт та витрати за травень 2016, які направлялись відповідачу 17.06.2016, встановлено рішенням Господарського суду Волинської області від 30.01.2019 у справі №910/14052/17 (а.с.12-14).

Останній день оплати 08.08.2017 - вівторок - платіжний день. Нарахування проведені з наступного дня - 09.08.2017 до 04.03.2019 (до дня оплати 05.03.2019). Інфляційне збільшення суми боргу за період з 01.09.2017 по 04.03.2019 складає 55 838 грн. 80 коп., що перевищує заявлену до стягнення суму.

Приписами ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Заперечення відповідача не прийняті судом, оскільки господарським судом у справі №910/14052/17 вирішено питання щодо стягнення боргу за спірним актом, підтверджено факт отримання ним акту та рахунку, строк оплати визначений п.6.2 договору і не пов'язаний з датою відображення операції в бухгалтерській звітності відповідача. Акт звірки не є первинним документом.

Заборгованість відповідача в сумі 55 458 грн. 59 коп. підтверджена матеріалами справи, відповідачем не спростована, підставна та підлягає до стягнення, оскільки згідно ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 грн. 00 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на нього.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати, пов'язані з наданням правової допомоги, у сумі 15 260 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 п. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 80 Рішення Європейського суду з прав людини від 12.10.2006 р. у справі за позовом "Двойних проти України" заявнику відшкодовуються тільки ті судові витрати, які були доведені, що вони були необхідними та фактично понесеними, а також обґрунтованими щодо розміру.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Між тим, адвокат Микулик В.М. договору про надання правової допомоги та доказів в підтвердження понесених позивачем витрат по оплаті його послуг не подав.

З огляду на наведене, витрати на правову допомогу адвоката, згідно приписів ст. 129 ГПК України, не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" (пр-т. Степана Бандери, 20-Б, м.Київ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західбудпром" (5-й мікрорайон, буд.13, офіс 1, м.Нововолинськ, Волинська обл., )

- 15 247 грн. 00 коп. 3% річних, 55 458 грн. 59 коп. інфляційних втрат та 1 921 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього 72 626 грн. 59 коп. (сімдесят дві тисячі шістсот двадцять шість грн. 59 коп.).

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук