УХВАЛА

26 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 911/777/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Романюка Дмитра Миколайовича

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 (у складі колегії суддів: Пономаренко Є.Ю. (головуючий), Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г.) про повернення апеляційної скарги

у справі № 911/777/18

за позовом Фізичної особи-підприємця Чижика Олександра Сергійовича

до Фізичної особи-підприємця Романюка Дмитра Миколайовича

про розірвання договору та стягнення 101 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2019 Фізична особа-підприємець (далі - ФОП) Романюк Д.М. звернувся безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 про повернення апеляційної скарги у справі № 911/777/18.

Касаційну скаргу ФОП Романюка Д.М. оформлено з порушенням вимог, встановлених статтями 288, 290, 291 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

За змістом статті 288 ГПК касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини 2 цієї статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Звертаючись 19.04.2019 (дані Укрпошти) із касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 (повний текст складено 25.02.2019), ФОП Романюк Д.М. просить суд поновити строк на касаційне оскарження на підставі статті 119 ГПК, зазначаючи, що копію оскарженої ухвали ним отримано 01.03.2019, а до Суду скаржник звертається вдруге, після отримання 18.04.2019 Ухвали Суду від 04.04.2019 про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ФОП Романюка Д.М. на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 у справі №911/777/18. При цьому скаржник зазначає, що, звертаючись до Суду вперше, помилково вказав іншу дату прийняття оскарженої ухвали.

Вирішуючи питання щодо поновлення ФОП Романюку Д.М. строку на касаційне оскарження, колегія суддів виходить із такого.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.04.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ФОП Романюка Д.М. на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 про залишення без руху апеляційної скарги ФОП Романюка Д.М. на рішення Господарського суду Київської області від 27.08.2018 у справі №911/777/18 на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК.

19.04.2019 ФОП Романюк Д.М. звернувся до Суду із касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 про повернення апеляційної скарги ФОП Романюка Д.М. на рішення Господарського суду Київської області від 27.08.2018 у справі № 911/777/18, вказуючи на технічну помилку, допущену ним при оформленні першої касаційної скарги.

Разом із цим Судом береться до уваги, що в першій касаційній скарзі ФОП Романюк Д.М. зазначав, що ухвала від 28.01.2019 не могла бути оскаржена ним у касаційному порядку до постановлення апеляційним судом ухвали від 25.02.2019 про повернення апеляційної скарги, що відображено в Ухвалі Суду від 04.04.2019 про відмову у відкритті касаційного провадження.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Обговоривши доводи, викладені у клопотанні ФОП Романюка Д.М., зважаючи на те, що копію оскарженої ухвали від 25.02.2019 отримано скаржником 01.03.2019, а з касаційною скаргою на це судове рішення скаржник звернувся 19.04.2019, обґрунтовуючи поважність підстав пропуску процесуального строку "помилкою", колегія суддів дійшла висновку, що зазначені ФОП Романюком Д.М. підстави пропуску строку на касаційне оскарження слід визнати неповажними.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак документів, що підтверджують сплату судового збору, до касаційної скарги не додано.

Натомість ФОП Романюк Д.М. просить суд звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, наголошуючи, що він є членом багатодітної родини, батьком 3 дітей у віці до 14 років, а його матеріальне становище є вкрай важким, на що вказують додані до касаційної скарги копії документів, зокрема: постанов про арешт коштів ФОП Романюка Д.М., виписки з рахунку у банку, посвідчення батьків багатодітної родини.

ФОП Романюк Д.М. зазначає, що зобов'язання до сплати судового збору позбавляє його права на доступ до суду.

Вирішуючи питання щодо звільнення ФОП Романюка Д.М. від сплати судового збору, колегія суддів виходить із такого.

Вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, а положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням звільнити від сплати судового збору за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Зазначена норма стосується окремих категорій позивачів - фізичних осіб і не розповсюджується на фізичних осіб-підприємців, яким є ФОП Романюк Д.М. - відповідач у господарській справі.

Ураховуючи наведене, у задоволенні клопотання ФОП Романюка Д.М. про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 встановлено у розмірі 1 921 грн.

Отже, за подання цієї касаційної скарги скаржникові слід сплатити судовий збір у розмірі 1 921,00 грн і надати суду оригінал документа про сплату судового збору.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897

Банк отримувача - Казначейство України

Код банку отримувача - 899998

Рахунок отримувача - 6007

Код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"

Символ звітності банку - 207.

Відповідно до статті 291 ГПК особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Однак ФОП Романюк Д.М. копію касаційної скарги і доданих до неї документів надіслав безпосередньо до Суду, а не позивачеві у справі. Зазначена копія касаційної скарги разом із доданими до неї документами повертаються скаржникові.

Відповідно до частини 2 статті 292 ГПК у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною 3 статті 292 ГПК касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, на виконання вимог цієї ухвали ФОП Романюк Д.М. має право навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, сплативши при цьому судовий збір за подання касаційної скарги, а також надавши докази надіслання копій касаційної скарги і доданих до неї документів позивачеві у справі.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 292 ГПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави, наведені у клопотанні Фізичної особи-підприємця Романюка Дмитра Миколайовича про поновлення пропущеного строку на подання касаційної скарги.

2. Відмовити Фізичній особі-підприємцю Романюку Дмитру Миколайовичу у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

3. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Романюка Дмитра Миколайовича на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 у справі №911/777/18 залишити без руху.

4. Надати скаржникові строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків до 23.05.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді І. С. Міщенко

В. Г. Суховий