ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2019м. ДніпроСправа № 904/5905/18
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

за участю секретаря судового засідання Пономарьова Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Першого заступника прокурора ПРОКУРАТУРИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ в інтересах держави в особі ДНІПРОВСЬКОЇ ОСОБА_1

до відповідача-1 ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЦЕСІЯ"

до відповідача-2 ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГЕНТСТВО З ПИТАНЬ НОТАРІАТУ ОСОБА_2"

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача ДЕПАРТАМЕНТУ АДМІНІСТРАТИВНИХ ПОСЛУГ ОСОБА_3 ПРОЦЕДУР ДНІПРОВСЬКОЇ ОСОБА_1

про визнання іпотечного договору від 26.07.2016 №2884 недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень на нерухоме майно

Представники:

прокурор: Богомол О.М. посвідчення №0351 від 10.12.2015.

від позивача: ОСОБА_4 довіреність №7/10-3734 від 21.12.2018;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: ОСОБА_5 договір від 12.02.2019;

від третьої особи: ОСОБА_4 довіреність №7/10-3734 від 21.12.2018.

СУТЬ СПОРУ:

Перший заступник прокурора ПРОКУРАТУРИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ в інтересах держави в особі ДНІПРОВСЬКОЇ ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЦЕСІЯ" (далі - відповідач-1) та до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГЕНТСТВО З ПИТАНЬ НОТАРІАТУ ОСОБА_2" (далі - відповідач-2) в якій просить суд:

1. Визнати недійсним, укладений 26.07.2016 між відповідачем-1 та відповідачем-2 Іпотечний договір №2884, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, записи внесені до Державного реєстру іпотек 26.07.2016 за номерами 15578929, 15581130, 15582331, 15584847, 15585985, 15589321, 15590389;

2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, винесені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 у зв'язку із посвідченням Іпотечного договору №2884 від 26.07.2016 у вигляді заборони відчуження зазначеного у договорі майна, а саме:

- індексний номер рішення - 30631292 від 26.07.2016, номер запису про обтяження: 15578114 стосовно нежитлового приміщення №68, розташованого на першому повepci житлового будинку №89 на вул. Робоча у м.Дніпро, загальною площею 227,9кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1);

- індексний номер рішення - 30633574 від 26.07.2016, номер запису про обтяження: 15580652 стосовно нежитлового приміщення №8, розташованого на цокольному повepci житлового будинку №19 на вул.Іларіонівська у м.Дніпро, загальною площею 144,0кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1);

- індексний номер рішення - 30634527 від 26.07.2016, номер запису про обтяження: 15581766 стосовно нежитлового приміщення №16, розташованого на V повepci житлового будинку №42 на пр.Слобожанський у м.Дніпро, загальною площею 667,0кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1);

- індексний номер рішення - 30637072 від 26.07.2016, номер запису про обтяження: 15584353 стосовно нежитлового приміщення №14, розташованого на III повepci житлового будинку №42 на пр.Слобожанський у м.Дніпро, загальною площею 334,2кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1);

- індексний номер рішення - 30638396 від 26.07.2016, номер запису про обтяження: 15585677 стосовно нежитлового приміщення №59, розташованого на першому повepci житлового будинку №15 на пр.Слобожанський у м.Дніпро, загальною площею 509,9кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01);

- індексний номер рішення - 30639174 від 26.07.2016, номер запису про обтяження: 15586419 стосовно нежитлового приміщення №10, розташованого у житловому будинку №10 на вул.Саранська у м.Дніпро, загальною площею 112,8кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1);

- індексний номер рішення - 30642993 від 26.07.2016, номер запису про обтяження: 15590171 стосовно нежитлового приміщення №11, розташованого на першому повepci житлового будинку №2 на вул.Саранська у м.Дніпро, загальною площею 63,7кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1).

Судові витрати по справі позивач просить суд покласти на відповідача.

Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.

В ході здійснення представницьких повноважень прокуратурою області встановлено факт безпідставного вибуття з комунальної власності територіальної громади міста Дніпра об'єктів нерухомого майна шляхом їх відчуження на користь приватних підприємств Амур-Нижньодніпровського району (справа №38/5005/6637/2012), комунального житлово-експлуатаційного підприємства Ленінського району (справа №38/5005/5752/2012), комунального житлово-експлуатаційного підприємства "Південне" (справа №34/5005/4591/2012).

З метою захисту інтересів держави прокуратурою області оскаржено дії ліквідаторів підприємств-банкрутів та рішеннями судів визнано неправомірними дії щодо включення до ліквідаційної маси нерухомого майна комунальної власності; визнано недійсними результати біржових торгів та договори купівлі-продажу, укладені на їх підставі.

Вжитими заходами представницького характеру до комунальної власності повернуто незаконно відчужене нерухоме майно, у тому числі:

1. Нежитлове приміщення №68, яке розташовано на першому поверсі житлового будинку №89 на вулиці Робоча у місті Дніпрі;

2. Нежитлове приміщення №8, яке розташовано на цокольному поверсі житлового будинку №19 на вулиці Іларіонівська у місті Дніпрі;

3. Нежитлове приміщення №16, яке розташовано на V поверсі житлового будинку №42 на проспекті Слобожанський у місті Дніпрі;

4. Нежитлове приміщення №14, яке розташовано на ІІІ поверсі житлового будинку №42 на проспекті Слобожанський у місті Дніпрі;

5. Нежитлове приміщення №59, яке розташовано на першому поверсі житлового будинку №15 на проспекті Слобожанський у місті Дніпрі;

6. Нежитлове приміщення №10, яке розташовано у житловому будинку №2 на вулиці Саранська у місті Дніпрі;

7. Нежитлове приміщення №ІІ, яке розташовано на першому поверсі житлового будинку №2 на вулиці Савкіна у місті Дніпрі.

Прокуратурою встановлено, що спірне нерухоме майно передано в іпотеку відповідачу-1, а саме 26.07.2016 між відповідачем-1 та відповідачем-2 укладено Іпотечний договір із реєстровим №2884, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Пунктом 1.1. Іпотечного договору №2884 від 26.07.2016 визначено, що спірні нежитлові приміщення належать іпотекодавцю (відповідачу-1) на праві власності на підставі договорів купівлі-продажу. Разом з тим, ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області у справах №38/5005/5752/2012, №38/5005/6636/2012, №38/5005/6637/2012, №34/5005/4591/2012 встановлена належність об'єктів нерухомості до комунальної власності та на підставі рішень судів у зазначених справах проведено відповідну державну реєстрацію права власності, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до інформацію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на підставі Іпотечного договору №2884 від 26.07.2016 до Реєстрів внесено відповідні записи про обтяження (іпотеку) нежитлових приміщень.

Оскільки, згідно частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, визнання Іпотечного договору №2884 від 26.07.2016 недійсним є підставою для скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо предмету іпотеки.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/5905/18 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2018.

Ухвалою від 02.01.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 22.01.2019.

Ухвалою від 02.01.2019 до участі у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача залучено ДЕПАРТАМЕНТ АДМІНІСТРАТИВНИХ ПОСЛУГ ОСОБА_3 ПРОЦЕДУР ДНІПРОВСЬКОЇ ОСОБА_1.

Ухвалою від 22.01.2019 підготовче провадження відкладено на 12.02.2019.

11.02.2018 від прокуратури надійшло клопотання від 08.02.2019 за вих.№05/2-243вих19 про долучення додаткових доказів. Вказане клопотання судом задоволено, докази долучено до матеріалів справи.

12.02.2019 від відповідача-2 надійшла заява за вих.№б/н від 12.02.2019 про залишення позову без розгляду.

Короткий зміст заяви.

Відповідач-2 вважає, що участь прокурора у даній справі порушує принцип рівноправності сторін.

Крім того, відсутні передбачені законом виключні випадки, коли прокурор може звертатися до суду за захистом інтересів держави.

Відповідач-2 посилається на правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.12.2018 по справі №923/129/17.

Відповідач-2 наголошує, що у позовній заяві не наведено обставини, які унеможливили участь Дніпровській міській раді самостійно захищати інтереси держави.

12.02.2019 від відповідача-2 надійшов відзив в якому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Короткий зміст заперечень відповідача та узагальнення його доводів.

Відповідач-2 наголошує, що на момент укладання договору іпотеки №2884 від 26.07.2016 відсутні порушення Закону з боку останнього. Нерухоме майно передавалося в іпотеку зареєстрованим власником нерухомого майна, за відсутності будь-яких зареєстрованих прав чи обтяжень інших осіб щодо нього.

Відповідач-2 акцентує увагу суду, що ситуація, яка виникла спричинена порушенням Дніпровською міською радою принципу "належного урядування" при прийнятті останньою рішень щодо управління комунальними підприємствами та закріпленим за ними нерухомим майном.

Відповідач-2 посилаючись на практику Європейського суду з прав людини наголошує, що особа не може відповідати за помилки державних органів при виконанні ними своїх повноважень, а державні органи не можуть вимагати повернення до переднього стану, посилаючись на те, що вони при виконанні своїх повноважень припустилися помилки.

Ухвалою від 12.02.2019 строк підготовчого провадження продовжено на 30 (тридцять) календарних днів, а саме по 03.04.2019; підготовче засідання відкладено на 04.03.2019.

21.02.2019 від позивача отримано пояснення в яких підтримано позовні вимоги заявлені прокуратурою.

01.03.2019 від прокуратури отримано заперечення щодо заяви про залишення позову прокурора без розгляду.

Короткий зміст заперечень.

Посилаючись на положення чинного законодавства прокуратура дійшла висновку, що виключними випадками, за якими остання може здійснювати представництво інтересів держави у суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".

Прокуратура зазначає, що поняття "інтерес держави" охоплює широке і чітко невизначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку.

Прокуратура наголошує, що надмірна формалізація поняття "інтереси держави" може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущі інтересів там, де це дійсно потрібно. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 по справі №806/1000/17.

01.03.2019 від прокуратури отримано відповідь на відзив відповідача-2.

Доводи прокурора на відзив відповідача-2.

Прокуратура позицію відповідача-2 щодо дійсності договорів іпотеки визнає хибною з огляду на наступне.

Нерухоме майно, яке є комунальною власністю, відповідач-1 передав в іпотеку, у зв'язку з чим існує загроза порушення охоронюваних законом прав і інтересів територіальної громади міста Дніпро, оскільки відповідно до вимог статей 12, 33 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених Іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, тобто на об'єкти комунального майна.

Окрім вказаного, прокуратура наголошує, що наявність заборон на відчуження нерухомого майна, накладених в рамках іпотечного договору, позбавляє територіальну громаду міста в особі Дніпровської міської ради можливості в повному обсязі розпоряджатися власним майном.

Прокуратурою зазначено, що право особи на власність підлягає захисту протягом усього часу наявності у особи титулу власника.

Прокуратура дійшла висновку, що оскільки спірне нерухоме майно є об'єктом права комунальної власності, а згоду орган місцевого самоврядування на передачу в іпотеку цього майна не надавав спірний іпотечний договір є незаконним.

Прокуратуру вказує, що чинність спірних договорів реально порушує права та законні інтереси територіальної громади міста, а Дніпровською міською радою до цього часу не вжито заходів цивільно-правового характеру, направлених на усунення перешкод у користуванні власністю. Відтак, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Прокурор вважає, що враховуючи наявні у матеріалах справи докази позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

04.03.2019 від прокуратури надійшло клопотання від б/д за вих.№б/н про долучення доказів направлення учасникам справи відповіді на відзив. Вказане клопотання судом задоволено, докази долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 04.03.2019 підготовче засідання відкладено на 21.03.2019.

19.03.2019 від відповідача-1 надійшов відзив в якому просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Короткий зміст заперечень відповідача та узагальнення його доводів.

На думку відповідача-1, даний випадок представництва інтересів держави не є винятковим, отже підстави для звернення прокуратури до суду з позовними вимогами відсутні.

Відповідач-1 наголошує, що у разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Отже, відповідач-1 дійшов висновку, що у разі невиконання або неналежного виконання останнім зобов'язань по договору іпотеки №2884 від 26.07.2016 та задоволенні відповідачем-2 своїх вимог за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач набуде права кредитора відповідача-1.

Відтак, при залишенні чинною іпотеки в будь-якому випадку буде дотримано принцип пропорційності та справедливого балансу, оскільки розмір майнових активів міської ради не зменшується навіть при звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою від 21.03.2019 підготовче засідання відкладено на 02.04.2019.

28.03.2019 від прокуратури надійшла відповідь на відзив відповідача-1.

Доводи прокурора на відзив відповідача-1.

Відповідь на відзив відповідача-1 є аналогічною відповіді на відзив відповідача-2.

Ухвалою від 02.04.2019 підготовче провадження закрито; справу призначено до розгляду по суті; представників сторін проінформовано, що судове засідання відбудеться 25.04.2019.

В судовому засіданні, яке відбулося 25.04.2019 здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

В судовому засіданні оглянуто всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції .

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 25.04.2019 в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу окремо, який міститься у справі, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2016 між ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "ЦЕСІЯ" (далі - відповідач-1, іпотекодавець) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГЕНТСТВО З ПИТАНЬ НОТАРІАТУ ОСОБА_2" (далі - відповідач-2, іпотекодержатель) укладено іпотечний договір із реєстровим номером №2884, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Пунктом 1.1 договору визначено, що відповідно до умов договору, керуючись статтею 5 Закону України "Про іпотеку", іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку наступне майно:

1. Нежитлове приміщення №68, яке розташовано на першому поверсі житлового будинку №89 на вулиці Робоча у місті Дніпрі;

2. Нежитлове приміщення №8, яке розташовано на цокольному поверсі житлового будинку №19 на вулиці Іларіонівська у місті Дніпрі;

3. Нежитлове приміщення №16, яке розташовано на V поверсі житлового будинку №42 на проспекті Слобожанський у місті Дніпрі;

4. Нежитлове приміщення №14, яке розташовано на ІІІ поверсі житлового будинку №42 на проспекті Слобожанський у місті Дніпрі;

5. Нежитлове приміщення №59, яке розташовано на першому поверсі житлового будинку №15 на проспекті Слобожанський у місті Дніпрі;

6. Нежитлове приміщення №10, яке розташовано у житловому будинку №2 на вулиці Саранська у місті Дніпрі;

7. Нежитлове приміщення №ІІ, яке розташовано на першому поверсі житлового будинку №2 на вулиці Савкіна у місті Дніпрі.

Згідно з пунктом 1.2 договору, даним договором забезпечується повне та своєчасне виконання зобовязань іпотекодавця перед іпотекодержателем (основного зобовязання у розумінні статей 1, 3, 18 Закону України «Про іпотеку») за наступним договором:

1.2.1. За договором №19 про надання поворотної фінансової допомоги від 19.07.2016 укладеним між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а також усіх договорів про внесення змін, додаткових угод, змін, додатків та доповнень до нього, як існуючих, так і тих, які можуть бути укладені до закінчення строку дії договору (іменований сторонами «Основне зобовязання» та/або «Основний договір), за яким іпотекодавець зобовязаний повернути іпотекодержателю грошові кошти у розмірі 4800000грн з кінцевим терміном виконання основного зобовязання не пізніше ніж до 31.12.2017 зі сплатою нарахованих штрафних санкцій, відшкодування збитків та інших понесених витрат іпотекодержателя.

Відповідно до пункту 1.3 іпотечного договору, за рахунок нерухомого майна, що передається в іпотеку, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги та відшкодувати витрати в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення вимог, а саме:

- вимоги за основним договором, включаючи сплату неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, передбаченого основним договором та пунктом 1.2 договору, інших платежів на користь іпотекодержателя, передбачених основним договором;

- збитків, завданих порушенням зобовязання за основним договором чи умов іпотечного договору;

- витрат повязаних з предявленням вимог за основним договором чи іпотечним договором.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.

Згідно зі статтею 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як було зазначено вище, між сторонами було укладено іпотечний договір від 26.07.2016 (реєстровий №2824).

Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

За приписами статті 5 Закону України «Про іпотеку», предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

У пункті 1.7 договору зазначено, що на дату укладення договору предмет іпотеки чи його частина:

а) не перебуває в іпотеці;

б) не перебуває під забороною відчуження чи під будь яким обтяженням;

в) не є предметом судового спору;

г) не внесений в статутний капітал інших юридичних осіб.

Розділом 2. Гарантії Іпотечного договору закріплено, що іпотекодавець гарантує, що предмет іпотеки належить йому на законних підставах і є його власністю (підпункт 2.1.1 пункту 2.1 договору); на предмет іпотеки може бути звернене стягнення (підпункт 2.1.2 пункту 2.1 договору); на предмет іпотеки не звернуто стягнення згідно з чинним законодавством України (підпункт 2.1.3 пункту 2.1 договору); предмет іпотеки не підлягає вилученню і вільний від будь-яких зобов'язань, крім тих, що передбачено договором (підпункт 2.1.4 пункту 2.1 договору); на момент укладення цього договору предмет іпотеки не внесений до статутного капіталу (фонду) юридичної особи, не перебуває в податковій заставі, не існує жодних прав та вимог інших осіб на предмет іпотеки, у тому числі тих, що не зареєстровані в установленому законом порядку, й судового спору про нього не має (підпункт 2.1.5 пункту 2.1 договору).

В той же час, ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 по справі №38/5005/6636/2012, від 31.01.2018 по справі №38/5005/6637/2012 визнано неправомірними дії ліквідатора щодо включення до ліквідаційної маси підприємства-банкрута нерухомого майна, визнано недійсними результати біржових торгів та договори купівлі-продажу, укладені на їх підставі.

Крім того, встановлена належність, зазначених у пункті 1.1 іпотечного договору обєктів нерухомого майна до комунальної власності та на підставі рішень судів у вказаних справах проведено відповідну державну реєстрацію права власності, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні даного спору господарський суд бере до уваги обставини, встановлені ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 по справі №38/5005/6636/2012 та від 31.01.2018 по справі №38/5005/6637/2012.

Відтак, оскільки за приписами статті 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки може бути нерухоме майно, яке належить іпотекодавцю на праві власності, а рішеннями судів підтверджується, що іпотекодавцем за спірним іпотечним договором та відповідачем-1 право власності на спірне нерухоме майно не набувалось іпотечний договір в частині передачі нежитлових приміщень суперечить положенням статті 5 Закону України «Про іпотеку».

Приймаючи рішення у даній справі господарський суд взяв до уваги, визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та витребування майна з чужого незаконного володіння в порядку визначеному статтею 388 Цивільного кодексу України.

За встановлених обставин, господарський суд дійшов висновку про те, що вимоги прокурора про визнання іпотечного договору недійсним є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на підставі іпотечного договору №2884 від 26.07.2016 до Реєстрів були внесені відповідні записи про обтяження (іпотеку) вищевказаних нежитлових приміщень.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію цих прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (частина 5 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до частини 1 статті 311 Закону України «Про державну реєстрацію речових на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

В ході розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині визнання іпотечного договору недійсним.

З огляду на положення статті 216 Цивільного кодексу України даний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

За таких обставин, вимоги прокурора щодо скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятих на підставі спірного договору також підлягають задоволенню.

Господарський суд вважає необґрунтованими посилання відповідача-2 на те, що оскаржуваний іпотечний договір не порушує прав та інтересів позивача.

Як встановлено судом та підтверджується відомостями, наявними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивач є власником нежитлових приміщень, які є предметом спірного договору. Відтак, наявність обтяжень, що виникають із спірного іпотечного договору, порушує права позивача як власника даного нерухомого майна, в тому числі щодо розпорядження таким майном.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності до приписів частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а отже такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заяви відповідача-2 про залишення позовної заяви без розгляду.

Статтею 1311 Конституції України та пунктом 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка зокрема здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках, визначених законом.

Згідно з частиною 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як визначено статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Прокурор, який звернувся до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Господарський суд проаналізувавши позовну заяву дійшов висновку, що прокурором, враховуючи норми чинного законодавства, належним чином обґрунтована наявність підстав для звернення до суду з даною позовною заявою.

Так, прокуратурою Дніпропетровської області надано інформацію про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000948 від 28.07.2017 за частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Дніпровської міської ради, КВ ЖРЕП Амур-Нижньодніпровського району, КВ ЖРЕП Ленінського району, КЖЕП «Південне», КЖЕП «Лівобережжя» та арбітражних керуючих, які діючи умисно, всупереч інтересам територіальної громади міста Дніпро, з метою одержання неправомірної вигоди, у період з 2012 року по 2013 рік допустили відчуження за заниженою вартістю обєктів комунального майна, які перебували на їх балансі на користь субєктів приватного права, чим спричинили тяжкі наслідки. Матеріали зазначеного кримінального провадження виділено з кримінального провадження №0000777 від 05.09.2016 за обвинуваченням арбітражного керуючого ліквідатора КЖЕП «Південне», який зловживаючи повноваженнями у процедурі банкрутства комунального підприємства з метою отримання неправомірної вигоди на користь третіх осіб здійснив продаж обєктів комунальної власності, чим спричинив тяжкі наслідки територіальній громаді міста Дніпро. Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 06.11.2017 кримінальне провадження №0000777 від 05.09.2016 за обвинуваченням арбітражного керуючого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 3652 Кримінального кодексу України закрито на підставі пункту 4 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України у звязку із набранням чинності Законом України від 06.10.2016 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності».

Також, прокуратурою надано інформацію про те, що Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська розглядається справа №201/13061/16-к за частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України щодо зловживань посадових осіб Дніпропетровської міської ради у вигляді не передачі на баланс Комунального підприємства «Бюро по обліку майнових прав та діяльністю з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради обєктів нерухомого майна, що спричинило їх незаконне відчуження на користь третіх осіб, внаслідок чого із комунальної власності міста вибуло 230 обєкти.

Таким чином, прокурором надано належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону стосовного того, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.05.2018 по справі №910/18283/17, від 10.07.2018 по справі №812/1689/16, від 20.09.2018 по справі №924/1237/17, від 06.02.2019 по справі №927/246/18, від 08.02.2019 по справі №915/20/18.

Судові витрати. З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача-1 та відповідача-2 у рівних частинах, а саме по 1762,00грн. з кожного.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-257, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Першого заступника прокурора ПРОКУРАТУРИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 38; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 02909938) в інтересах держави в особі ДНІПРОВСЬКОЇ ОСОБА_1 (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 75; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26510514) до відповідача-1 ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЦЕСІЯ" (49112, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЕНЕРГЕТИКІВ, будинок 4; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 32813895) до відповідача-2 ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГЕНТСТВО З ПИТАНЬ НОТАРІАТУ ОСОБА_2" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 17, приміщення 222; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39106478) за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача ДЕПАРТАМЕНТ АДМІНІСТРАТИВНИХ ПОСЛУГ ОСОБА_3 ПРОЦЕДУР ДНІПРОВСЬКОЇ ОСОБА_1 (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 75; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40392181) про визнання іпотечного договору від 26.07.2016 №2884 недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень на нерухоме майно задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсним укладений 26.07.2016 між ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "ЦЕСІЯ" (49112, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЕНЕРГЕТИКІВ, будинок 4; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 32813895) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГЕНТСТВО З ПИТАНЬ НОТАРІАТУ ОСОБА_2" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 17, приміщення 222; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39106478) Іпотечний договір №2884, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, записи внесені до Державного реєстру іпотек 26.07.2016 за номерами 15578929, 15581130, 15582331, 15584847, 15585985, 15589321, 15590389.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, винесені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 у зв'язку із посвідченням Іпотечного договору №2884 від 26.07.2016 у вигляді заборони відчуження зазначеного у договорі майна, а саме:

- індексний номер рішення - 30631292 від 26.07.2016, номер запису про обтяження: 15578114 стосовно нежитлового приміщення №68, розташованого на першому повepci житлового будинку №89 на вул. Робоча у м.Дніпро, загальною площею 227,9кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1);

- індексний номер рішення - 30633574 від 26.07.2016, номер запису про обтяження: 15580652 стосовно нежитлового приміщення №8, розташованого на цокольному повepci житлового будинку №19 на вул.Іларіонівська у м.Дніпро, загальною площею 144,0кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1);

- індексний номер рішення - 30634527 від 26.07.2016, номер запису про обтяження: 15581766 стосовно нежитлового приміщення №16, розташованого на V повepci житлового будинку №42 на пр.Слобожанський у м.Дніпро, загальною площею 667,0кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1);

- індексний номер рішення - 30637072 від 26.07.2016, номер запису про обтяження: 15584353 стосовно нежитлового приміщення №14, розташованого на III повepci житлового будинку №42 на пр.Слобожанський у м.Дніпро, загальною площею 334,2кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1);

- індексний номер рішення - 30638396 від 26.07.2016, номер запису про обтяження: 15585677 стосовно нежитлового приміщення №59, розташованого на першому повepci житлового будинку №15 на пр.Слобожанський у м.Дніпро, загальною площею 509,9кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01);

- індексний номер рішення - 30639174 від 26.07.2016, номер запису про обтяження: 15586419 стосовно нежитлового приміщення №10, розташованого у житловому будинку №10 на вул.Саранська у м.Дніпро, загальною площею 112,8кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1);

- індексний номер рішення - 30642993 від 26.07.2016, номер запису про обтяження: 15590171 стосовно нежитлового приміщення №11, розташованого на першому повepci житлового будинку №2 на вул.Саранська у м.Дніпро, загальною площею 63,7кв.м. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 1).

Стягнути з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЦЕСІЯ" (49112, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ЕНЕРГЕТИКІВ, будинок 4; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 32813895) на користь ПРОКУРАТУРИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 38; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 02909938; р/р0291 в ДКСУ у місті Київ, МФО 820172; код бюджетної класифікації видатків бюджету - 2800) 1762,00грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) судового збору.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АГЕНТСТВО З ПИТАНЬ НОТАРІАТУ ОСОБА_2" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 17, приміщення 222; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39106478) на користь ПРОКУРАТУРИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ (49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 38; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 02909938; р/р0291 в ДКСУ у місті Київ, МФО 820172; код бюджетної класифікації видатків бюджету - 2800) 1762,00грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.) судового збору.

Видати накази.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 26.04.2019

Суддя ОСОБА_7