ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2019 Справа №914/248/19

Господарський суд Львівської області в складі:

судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Західна електроенергетична система», м.Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимальні технології», м.Рава-Руська, Жовківський район, Львівська область,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна аудиторська служба України, м.Київ,

про стягнення 14 477,06грн.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 представник;

від відповідача: ОСОБА_3 представник;

від третьої особи:ОСОБА_4 представник.

Обставини справи.

Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Західна електроенергетична система» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимальні технології» про стягнення 14 477,06грн.

Ухвалою від 12.02.2019р. суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк у 10 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме надання належного деталізованого розрахунку суми що стягується та попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи.

Згідно поштового повідомлення про вручення №421, позивач отримав копію ухвали про залишення позовної заяви без руху 15.02.2019р.

На виконання вимог згаданої ухвали суду, 22.02.2019р. позивачем надано суду розрахунок суми що стягується та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в звязку із розглядом справи.

Ухвалою від 27 лютого 2019 року Господарський суд Львівської області прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив розгляд справи в судовому засіданні на 26 березня 2019 року.

Також даною ухвалою суд залучив Державну аудиторську службу України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

В судовому засіданні 26.03.2019р. оголошувалась перерва до 16.04.2019р.

В судове засідання 16.04.2019р. зявилися представники позивача та відповідача. Третя ооба не забезпечила явки представника в судове засідання, подав заяву про те, що у акті перевірки на який посилається позивач, виявлено помилки стосовно посилання на ресурсні відомості і на даний час триває робота по їх виправленню

В судовому засіданні 16.04.2019р. розгляд справи було відкладено на 24.04.2019р.

22.04.2019р. третьою особою подано додаткові письмові пояснення щодо виявлених помилок.

В судове засідання 24.04.2019р. зявились представники сторін, надали пояснення по суті спору.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі директора Відокремленого підрозділу «Західна електроенергетична система» державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимальні технології» в особі директора ОСОБА_5 з другої сторони було укладено Договір від 01.11.2016 року №40-1/4068-16 на поставку товару: 28.25.1 Теплообмінники; установки для кондиціювання повітря непобутові, непобутове холодильне та морозильне устаткування (42512000-8 Установки для кондиціювання повітря) 28.25.12-20.00 Технологічні системи кондиціонування релейних залів. Системи кондиціонування приміщень виробничого персоналу.

За період з 01.08.2015 року по 31.07.2017 року, згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в), прийому-передачі обладнання, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3) ТзОВ «Оптимальні технології» виконано будівельних робіт (та витрат) (будівельні роботи - будівельні, монтажні, пусконалагоджувальні та інші роботи, що виконуються під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального та поточного ремонту будівель та споруд; витрати - вартість придбаного та змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт) на виконання укладеного договору на загальну суму 403 561,38 грн. з ПДВ.

Позивач свої договірні зобов'язання виконав повністю, прийнявши виконані будівельні роботи згідно акту виконаних робіт, а також своєчасно та в повному обсязі їх оплативши.

Однак, Державною аудиторською службою України проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «НЕК «Укренерго» за період з 01.08.2015 року по 31.07.2017 року, якою встановлено, що внаслідок невірного застосування одиничної ресурсної норми при встановленні кондиціонерів (Е20-53-2 замість Е20-36-1) по Договору №40-1/4068-16 в актах №1/1, №1/2, №1/3, №1/4, №1/5 приймання виконаних робіт за грудень 2016 року, необгрунтовано включено витрат на встановлення технологічних систем кондиціонування (кондиціонерів Leberg Tiara LBS-TBR26/LBU-TBR26) релейних залів на загальну суму 14 477,06 грн. (з ПДВ).

Таким чином, ТзОВ «Оптимальні технології», на порушення п.п.4.1; 4.2; 4.3; 5.4.8; 6.2.1; 6.4.4.1 ДСТУ Б Д.1.1-1-2013, безпідставно включено витрат на суму 14 477,06 грн. з ПДВ, що призвело до завдання матеріальної шкоди (збитків) Позивачу на вказану суму.

Позивач вважає, що завищення вартості виконаних робіт Відповідачем за Договором №40-1/4068-16 від 01.11.2016 року, є підставою для стягнення з нього коштів в сумі 14 477,06грн, як таких що отримані без достатньої правової підстави, в порядку передбаченому ст. 1212 ЦК України.

Заперечення відповідач проти позову.

Відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги відповідач заперечує повністю. Свої заперечення відповідач мотивує тим, що відповідно до п. 1.3 укладеного між ним та позивачем договору визначено найменування, склад та обсяги товару який поставляється. Відповідно до п. 3.1 договору, загальна вартість договору та ціна договору становить 403 633,20грн. У вартість договору входить вартість доставки товару, монтажу, вартість матеріалів необхідних для монтажу та заправки фреоном. Договірна ціна є динамічною, визначена згідно ДСТУ БД.1.1-1-2013, складена в поточних цінах станом на 14.10.2016р.

Відповідно до ДБН, ресурсна норма Е20-36-1 застосовується у разі установки агрегатів вентиляційних пороховловлююючих, а ресурсна норма Е20-53-2 застосовується при установці блоків тепломасообміну.

Оскільки умовами договору передбачено продаж позивачу саме теплообмінників, відповідачем правомірно застосовано одиничну ресурсну норму Е20-53-2.

Відповідач вважає, що застосування в даному випадку положень ст.1212 ЦК України, на які посилається позивач, є безпідставним оскільки укладений між сторонами договір виконаний в повному обсязі, а кошти, які позивач просить стягнути, були отримані відповідачем в якості оплати виконаних робіт за договром, тобто на відповідній правовій підставі. Акт ревізії на думку відповідача не є належним доказом порушення ним зобовязань за укладеним з позивачем договором.

Пояснення третьої особи:

Третьою особою надано письмові пояснення по суті спору в яких зазначено, що на виконання пункту 2.7 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Держаудитслужби на III квартал 2017 року, було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності державного підприємства «Національна енергетична компанія» «Укренерго», у тому числі його відокремленого підрозділу «Західна електроенергетична система» за період з 01.08.2015 по 31.07.2017, за результатами якої складено акт ревізії від 28.11.2017 № 05-21/7.

Під час ревізії установлено, що між ВП «Західна ЕС» та ТОВ «Оптимальні технології» укладено договір від 01.11.2016 № 40-1/4068-16.

Пунктом 1.3 Договору № 40-1/4068-16 визначено, що «найменування, склад та обсяги поставки Товару, які є предметом цього Договору включають: поставку систем кондиціонування та виконання повного комплексу монтажних робіт по встановленню систем кондиціонування з комплектацією необхідними матеріалами».

За період з 01.08.2015 по 31.07.2017 згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), прийому-передачі обладнання, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3) ТОВ «Оптимальні технології» виконано будівельних робіт та витрат (будівельні роботи - будівельні, монтажні, пусконалагоджувальні та інші роботи, що виконуються під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального та поточного ремонту будівель та споруд; витрати - вартість придбаного та змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт) на виконання укладеного договору на загальну суму 403 561,38 грн з ПДВ, які оплачено в повному обсязі.

Ревізією встановлено, що через неправильне застосування одиничної ресурсної норми при встановленні кондиціонерів (Е20-53-2 замість Е20-36-1) за Договором № 40-1/4068-16 в актах № 1/1, № 1/2, № 1/3, № 1/4, № 1/5 приймання виконаних робіт за грудень 2016 року, необгрунтовано включено витрат на встановлення технологічних систем кондиціонування (кондиціонерів Leberg Tiara LBS-TBR26/LBU-TBR26) релейних залів на загальну суму 14 477,06 грн (з ПДВ).

Зокрема третя особа звертає увагу на те, що за умовами договору від 01.11.2016 № 40-1/4068-16 та актів форми КБ-2в за грудень 2016 року за об'єктом «Встановлення технологічних систем кондиціонування» ВП «Західна ЕС» ДП «НЕК «Укренерго» доручено, а підрядна організація ТОВ «Оптимальні технології» здійснила встановлення кондиціонерів Leberg Tiara чотирьох модифікацій: LBS-TBR10/LBU-TBR10; LBS-TBR13/LBU-TBR13; LBS-TBR19/LBU-TBR19; LBS-TBR26/LBU-TBR26;

Усі перелічені кондиціонери, призначені для встановлення у житлових приміщеннях, так і в офісних, чи як було прийнято рішення у цьому випадку, -приміщеннях виробничого призначення.

Відповідні кондиціонери складаються з внутрішнього та зовнішнього блоків тепломасообміну та відрізняються виключно технічними характеристиками (номінальна, максимальна потужність споживання; об'єм повітрообміну; тощо), застосування яких визначається з врахуванням об'єму внутрішнього простору приміщення.

При розрахунку вартості монтажу кондиціонерів: LBS-TBR10/LBU-TBR10; LBS-TBR13/LBU-TBR13; LBS-TBR19/LBU-TBR19, підрядником здійснено за ресурсною нормою Е20-34-1 «Установлення агрегатів повітряно-опалювальних масою до 0,25 т», тоді як LBS-TBR26/LBU-TBR26 за ресурсною нормою Е20-50-2 «Установлення камер обслуговування продуктивністю до 20000 м3/год», що є недопустимим, позаяк кондиціонер LBS-TBR26/LBU-TBR26 не можна ідентифікувати як камеру-агрегат промислового характеру, продуктивність роботи якого становить 20000 м3/год та не має нічого спільного з системами кондиціонування, установленими на об'єктах ВП «Західна ЕС» за вказаним договором.

Отже, застосування ресурсної норми Е20-50-2 «Установлення камер обслуговування продуктивністю до 20000 м3/год» на монтаж LBS-TBR26/LBU-TBR26 є неправильним.

Усі перелічені кондиціонери мають одну і ту саму технологію монтажу, а за таблицею технічних характеристик кондиціонери LBS-TBR19/LBU-TBR19; LBS-TBR26/LBU-TBR26 мають одні і ті самі фізичні габарити внутрішнього (900x280x202) та зовнішнього (820x605x300) блоків.

Ресурсна норма Е20-34-1, що застосована при розрахунку вартості монтажу кондиціонерів, враховує весь технологічний процес монтажу кондиціонерів за таким переліком робіт:

1. Насаджування і приварювання фланців на кінці трубопроводу;

2. Установлення агрегатів;

3. З'єднання фланців на болтах з установлення прокладок.

Тому вартість монтажних робіт кондиціонера LBS-TBR26/LBU-TBR26;

слід розрахувати за ресурсною нормою Е20-34-1.

Окрім того третьою особою було подано додаткові письмові пояснення в яких зазначено, що у Довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2016 року (Встановлення системи кондиціонування приміщень виробничого персоналу) вірно застосовано ресурсну норму Е20-34-1). Натомість, у Довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2016 року (Технологічні системи кондиціювання релейних залів) застосовано ресурсну норму Е20-53-2, в той час коли слід було застосувати ресурсну норму Е20-34-1 (оскільки було встановлено аналогічні вентиляційні апарати в інших приміщеннях).

Звернено увагу на те, що ресурсна норма Е20-53-2 передбачає встановлення блоків тепломасообміну продуктивність роботи 20000мЗ/год., а Е20-34-1 -встановлення агрегатів повітряно - опалювальних масою до 0,25тон.

Підрядником, відповідно до наданих документів, придбані кондиціонери Leberg Tiara чотирьох модифікацій (LBS-TBR10/LBU-TBR10; LBS-TBR13/LBU-TBR13; LBS-TBR26/LBU-TBR26) які згідно технічних характеристик призначені для використання як, для житлових так і для офісних приміщень (продуктивність 780мЗ/год).

Водночас у витягу з акту про результати ревізії від 28.11.2017р. №05-21/7 допущено помилку, де зазначено, що: «...внаслідок невірного застосування одиничної ресурсної норми при встановленні кондиціонерів (Е20-53-2 замість Е20-36-1)...». Вказаний абзац слід читати: «...внаслідок невірного застосування одиничної ресурсної норми при встановленні кондиціонерів (Е20-53-2 замість Е20-34-1)...».

Третя особа також звертає увагу на те, що законодавством, яке регламентує діяльність органів Держаудитслужби, не передбачено внесення змін та виправлення описок в акті ревізії та у висновку на заперечення до нього, який є невід'ємною частиною акту.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, повно, всебічно і обєктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 01 листопада 2016 року між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптимальні технології» (переможець відкритих торгів) було укладено Договір №40-1/4068-16 на поставку товару: 28.25.1 Теплообмінники; установки для кондиціювання повітря непобутові, непобутове холодильне та морозильне устаткування (42512000-8 Установки для кондиціювання повітря) 28.25.12-20.00 Технологічні системи кондиціонування релейних залів. Системи кондиціонування приміщень виробничого персоналу.

На виконання умов договору, відповідачем згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в), прийому-передачі обладнання, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3) ТзОВ «Оптимальні технології» виконано будівельних робіт (та витрат) (будівельні роботи - будівельні, монтажні, пусконалагоджувальні та інші роботи, що виконуються під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального та поточного ремонту будівель та споруд; витрати - вартість придбаного та змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт) на загальну суму 403 561,38 грн. з ПДВ.

Відповідні роботи були прийняті позивачем та оплачені в повному обсязі.

Згідно плану проведення заходів державного фінансового контролю на III квартал 2017 року, Держаудитслужбою було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності державного підприємства «Національна енергетична компанія» «Укренерго», у тому числі його відокремленого підрозділу «Західна електроенергетична система» за період з 01.08.2015 по 31.07.2017, за результатами якої складено акт ревізії від 28.11.2017 № 05-21/7.

Ревізією підтверджено, що за період з 01.08.2015р. по 31.07.2017р., згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), прийому-передачі обладнання, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3), ТОВ «Оптимальні технології» виконано будівельних робіт та витрат (будівельні роботи - будівельні, монтажні, пусконалагоджувальні та інші роботи, що виконуються під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального та поточного ремонту будівель та споруд; витрати - вартість придбаного та змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт) на виконання укладеного договору на загальну суму 403 561,38 грн з ПДВ, які оплачено в повному обсязі.

Також ревізією встановлено, що через неправильне застосування одиничної ресурсної норми при встановленні кондиціонерів (Е20-53-2 замість Е20-36-1) за Договором № 40-1/4068-16 в актах № 1/1, № 1/2, № 1/3, № 1/4, № 1/5 приймання виконаних робіт за грудень 2016 року, необгрунтовано включено витрат на встановлення технологічних систем кондиціонування (кондиціонерів Leberg Tiara LBS-TBR26/LBU-TBR26) релейних залів на загальну суму 14 477,06 грн (з ПДВ).

В письмових поясненнях наданих суду, Державна аудиторська служба України зазначає, що за умовами договору від 01.11.2016р. № 40-1/4068-16 та актів форми КБ-2в за грудень 2016 року за об'єктом «Встановлення технологічних систем кондиціонування» ВП «Західна ЕС» ДП «НЕК «Укренерго» доручено, а підрядна організація ТОВ «Оптимальні технології» здійснила встановлення кондиціонерів Leberg Tiara чотирьох модифікацій: LBS-TBR10/LBU-TBR10; LBS-TBR13/LBU-TBR13; LBS-TBR19/LBU-TBR19; LBS-TBR26/LBU-TBR26.

Усі перелічені кондиціонери, призначені для встановлення у житлових приміщеннях, так і в офісних, чи як було прийнято рішення у цьому випадку, приміщеннях виробничого призначення.

Відповідні кондиціонери складаються з внутрішнього та зовнішнього блоків тепломасообміну та відрізняються виключно технічними характеристиками (номінальна, максимальна потужність споживання; об'єм повітрообміну; тощо), застосування яких визначається з врахуванням об'єму внутрішнього простору приміщення.

При розрахунку вартості монтажу кондиціонерів: LBS-TBR10/LBU-TBR10; LBS-TBR13/LBU-TBR13; LBS-TBR19/LBU-TBR19, підрядником здійснено за ресурсною нормою Е20-34-1 «Установлення агрегатів повітряно-опалювальних масою до 0,25 т», тоді як LBS-TBR26/LBU-TBR26 за ресурсною нормою Е20-50-2 «Установлення камер обслуговування продуктивністю до 20000 м3/год», що є недопустимим, позаяк кондиціонер LBS-TBR26/LBU-TBR26 не можна ідентифікувати як камеру-агрегат промислового характеру, продуктивність роботи якого становить 20000 м3/год та не має нічого спільного з системами кондиціонування, установленими на об'єктах ВП «Західна ЕС» за вказаним договором.

Усі перелічені кондиціонери мають одну і ту саму технологію монтажу, а за таблицею технічних характеристик кондиціонери LBS-TBR19/LBU-TBR19; LBS-TBR26/LBU-TBR26 мають одні і ті самі фізичні габарити внутрішнього (900x280x202) та зовнішнього (820x605x300) блоків.

Отже, застосування ресурсної норми Е20-53-2 «Установлення камер обслуговування продуктивністю до 20000 м3/год» на монтаж LBS-TBR26/LBU-TBR26 є неправильним.

В той же час, суд звертає увагу на те, що третьою особою надано додаткові пояснення в яких зазначено, що у витязі з акту про результати ревізії від 28.11.2017р. №05-21/7 допущено помилку, а саме зазначено, що: «...внаслідок невірного застосування одиничної ресурсної норми при встановленні кондиціонерів (Е20-53-2 замість Е20-36-1)...». в той час, як мало бути зазначено: «...внаслідок невірного застосування одиничної ресурсної норми при встановленні кондиціонерів (Е20-53-2 замість Е20-34-1)...». Також третя особа звертає увагу на те, що в силу положень чинного законодавства, не можуть бути внесені зміни та виправлення в акті ревізії та у висновку на заперечення до нього, який є невід'ємною частиною акту. Тобто висновки викладені у акті ревізії є незмінними.

Аналіз наведених обставин дає підстави вважати, що викладений у акті ревізії висновок про те, що відповідачем при встановленні кондиціонерів Leberg Tiara LBS-TBR26/LBU-TBR26 слід було застосовувати одиничну ресурсну норму Е20-36-1 а не Е20-53-2 є помилковим, оскільки як зазначає сама третя особа, слід було застосовувати ресурсну норму Е20-34-1.

Позивач вважає, що завищення вартості виконаних робіт Відповідачем за Договором №40-1/4068-16 від 01.11.2016 року, є підставою для стягнення з нього коштів в сумі 14 477,06грн, як таких що отримані без достатньої правової підстави, в порядку передбаченому ст. 1212 ЦК України.

Зі змісту позовної заяви та встановлених обставин вбачається, що між сторонами виникли правовідносини стосовно повернення безпідставно набутих коштів, які врегульовано нормами Глави 83 ЦК України.

Частиною 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже, згідно з частиною 1 ст.1212 Цивільного кодексу України виникнення зобов'язання із безпідставного збагачення передбачає одночасне настання таких умов:

- набуття або збереження майна, тобто особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння;

- таке набуття або збереження майна відбувається за рахунок іншої особи, тобто внаслідок втрати або недоотримання цього майна іншою особою - потерпілим;

- відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок потерпілого.

Конструкція ст. 1212 Цивільного кодексу України, як і загалом норм глави 83 Цивільного кодексу України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

У ч.2 ст.1212 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання із безпідставного набуття (збереження) майна виникає незалежно від того, що стало причиною збагачення набувача: його діяння, діяння потерпілого, інших осіб, подія.

У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Слід зазначити, що майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України. Тобто, вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується позивачем та не заперечується відповідачем, саме на виконання умов укладеного між сторонами договору, поставив позивачу системи кондиціонування та здійснив комплекс робіт щодо їх встановлення, а позивач відповідно прийняв ці роботи та оплатив їх.

Слід зазначити, що відповідно до положень ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як передбачено ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що грошові кошти в сумі 14 477,06 грн були отримані відповідачем на виконання укладеного з позивачем договору. Зокрема дані кошти увійшли до загальної суми коштів перерахованих позивачем відповідачу 403 561,38грн.

Наведені обставини свідчать, що кошти були набуті відповідачем за достатньої (належної) правової підстави.

З огляду на викладене, враховуючи те, що правовідносини сторін у цьому спорі мають договірний характер та регулюються нормами зобов'язального права, застосування до них положень ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України, є безпідставним.

Крім того, суд при вирішенні спору враховує наступне.

Сторонами в договорі в розумінні приписів ст.189 Господарського кодексу України узгоджено істотну умову договору - ціну, за якою відповідач зобов'язався протягом визначеного в договорі строку виконати певний обсяг робіт, а замовник зобов'язався оплати вартість виконаних робіт.

Суд звертає увагу на те, що перераховані позивачем кошти в сумі 403 561,38грн не виходять за межі ціни договору, яка визначена сторонами у п.3 договору.

Також, суд враховує і те, що ОСОБА_2 Державної аудиторської служби України не є належним, допустимим та достатнім доказом в розумінні ст. ст. 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України здійснення завищення вартості робіт, оскільки такий акт не є первинним документом та не носить обов'язковий характер. Крім того, суд враховує і те, що за умови існування між сторонами договірних відносин, посилання позивача як на підставу задоволення позовних вимог на те, що у ОСОБА_2 зазначено виявлені порушення - є необгрунтованим, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору, а лише можуть бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому законом порядку.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1921,00 слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Західна електроенергетична система» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимальні технології», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна аудиторська служба України про стягнення 14 477,06грн відмовити.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

3. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 25.04.2019р.

Суддя Запотічняк О.Д.