ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2019 Справа № 917/308/19

за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Сіверське", вул.Перемоги, 30, с.Дрімайлівка, Куликівський район, Чернігівська область, 16352

до товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", вул.Будька, 47, м.Гадяч, Полтавська область, 37300

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Гадячсир-Україна", вул.Героїв Майдану, 82, офіс 21, м.Гадяч, Полтавська область, 37300

про стягнення 25580,04 грн.

Суддя Іванко Лідія Андріївна

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники сторін:

від позивача: не з"явились

від відповідача: не з"явились

від третьої особи: не з"явились

Розглядається позовна заява про стягнення заборгованості за договором поставки молочної сировини № 257-С від 29.08.2017 року в сумі 25580,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав умови укладеного між сторонами договору поставки № 257-С від 29.08.2017 року в частині дотримання строків оплати за поставлений товар.

У даній справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

Відповідно до ухвали господарського суду Полтавської області від 26.02.2019 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Сіверське" до товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" про стягнення 25580,04 грн. прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі № 917/308/19.

Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Даною ухвалою суд залучив до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Гадячсир-Україна», м. Гадяч в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, та встановив учасникам строки для надання заяв по суті справи.

П.9 даної ухвали задоволено клопотання позивача про витребування доказів у товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир», зокрема належним чином оформлених та підписаних видаткових накладних, приймальних квитанцій на закупівлю молочної сировини, Акту звірки взаєморозрахунків за договором поставки № 257-с від 29.08.2017 року, спеціалізованих товарних накладних та товарно-транспортних накладних.

Відповідачем вимоги вказаної ухвали виконані не були, витребувані судом докази не надані.

Судове засідання у справі призначене на 26.03.2019 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, направив суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце його проведення повідомлений належним чином (підтверджується розпискою 12.03.2019 року в поштовому повідомленні, додається).

Для надання можливості сторонам надати суду заяви по суті справи, судове засідання відкладено на 23.04.2019 року.

23.04.2019 року представники учасників справи в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

При цьому, позивач просив суд розгляд даної справи проводити без участі його представника (клопотання вх. № 2970 від 26.03.2019, додається).

Представник відповідача повторно в судове засідання не з»явився, направив суду клопотання (вх.№ 4238 від 23.04.2019 року) про відкладення розгляду справи, в зв»язку з тим, що представник ТОВ «Гадячсир», який уповноважений представляти інтереси відповідача по даній справі в цей час буде задіяний у іншому судовому засіданні. На підтвердження викладених у даному клопотанні обставин, відповідачем надано витяг зі списку справ, призначених до розгляду на 23.04.2019 року у Зіньківському районному суді Полтавської області, згідно якого о 9 год.10 хв. судом роглядатиметься справа, відповідачем по якій є ТОВ «Гадячсир».

Згідно ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною другою ст.202 ГПК України передбачено підстави відкладення розгляду справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, однією з яких є перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними (п.2 ч.2 ст.202 ГПК України).

Суд клопотання відповідача про відкладення судового засідання залишив без задоволення, враховуючи неявку представника відповідача без поважних причин в судове засідання 26.03.2019 року. Представництво інтересів в суді не обмежено певним колом осіб, а тому відповідач був вправі доручити представництво своїх інтересів іншому представнику.

Крім того, суд враховує передбачені Господарським процесуальним кодексом строки розгляду справи, які закінчуються 26.04.2019 року.

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов'язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності представників сторін.

Водночас, враховуючи відсутність відзиву на позов, згідно ст. 165 ГПК України спір вирішується за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 240 ГПК України, суд 23.04.2019 за результатами розгляду даної справи підписав вступну та резолютивну частину рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд, встановив:

29.08.2017р. між ТОВ «Сіверське» (Постачальник) та ТОВ "Гадячсир" (Покупець) було укладено Договір поставки № 257-С (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов'язався поставляти Покупцю молочну сировину (молоко коров'яче, сире, незбиране, яке піддавалось попередній фізичній обробці (фільтрації, охолодженню), надалі - молоко), відповідно до усного та/або письмового (в тому числі отриманого за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем) замовлення покупця, а покупець - приймати та оплачувати його на умовах та в порядку, визначеному цим Договором.

Крім того, 31.08.2017р. між ТОВ «Сіверське» (позивач), ТОВ "Гадячсир" (далі - відповідач) та ТОВ "ТД "Гадячсир-Україна" (далі - Третя особа) укладено Додаткову угоду до Договору поставки № 257-С від 29.08.2017р., відповідно до якої третя особа (як платник), з метою належного виконання покупцем (відповідачем) своїх обов'язків перед постачальником щодо оплати Товару за Договором поставки № 257-С від 29.08.2017р., має право здійснювати за покупця (ТОВ "Гадячсир") на користь постачальника (ТОВ «Сіверське») на умовах і в термін, які визначені Договором, оплату Товару, що поставляється постачальником покупцю. Надходження коштів від ТОВ "ТД "Гадячсир-Україна" на банківський рахунок Постачальника буде вважатися виконанням покупцем своїх зобов'язань по оплаті товару згідно Договору."

Згідно з пунктом 2 даної додаткової угоди, невиконання чи неналежне виконання платником обов'язків покупця щодо своєчасної та повної оплати вартості Товару не звільняє покупця від виконання своїх зобов'язань в повному обсязі самостійно перед постачальником та не звільняє покупця від відповідальності, передбаченої умовами Договору.

Згідно з п. 1.2. Договору кількість молока зазначається у товарно-транспортній накладній Ф- 1-ТН (далі - ТТН) та Спеціалізованій товарній накладній на перевезення молока за Формою №1 ТН (МС), (далі - Товарна накладна), які (примірники Постачальника) Покупець зобов'язаний підписати та повернути Постачальнику, відповідно до пп. 3.2.5., протягом 3-х робочих днів з моменту поставки.

Разом з тим, як визначено за змістом пункту 2.7. Договору, первинні показники кількості молока вказуються постачальником у місці відвантаження молока, що відображається в супроводжуючих документах на партію молока (ТТН, Спеціалізована товарна накладна - п. 3.1.4. Договору), які скріплюються підписами сторін, а остаточне приймання молока здійснюється Покупцем шляхом визначення кількості в Спеціалізовані товарній накладній на власній території.

На підтвердження кількості та якості молока, а також його ціну поставки Покупець зобов'язаний не пізніше 3-го числа наступного за місяцем, в якому здійснювалася поставка, виписувати та надавати Постачальнику в одному примірнику Приймальну квитанцію за формою №3- ПК (МС) (далі - Приймальна квитанція), яка виписується Покупцем на підставі Спеціалізованих товарних накладних (п.п. 3.2.4., 4.4. Договору).

Позивач зазначає та відповідач не заперечує, що на виконання умов Договору позивач в період з 30.08.2017 року по 31.10.2017 року здійснив поставку, а відповідач прийняв товар на загальну суму 3733450,04 грн., що підтверджується наступними документами:

- спеціалізованими накладними на перевезення молочної сировини за серпень 2017р.;

- приймальною квитанцією на закупівлю молочної сировини № 10 від 31.08.2017р. (відповідачем не повернута);

- видатковими накладними № 523 від 30.08.2017р. та № 524 від 31.08.2017р. (відповідачем не повернуті);

- товарно-транспортними накладними та Спеціалізованими накладними на перевезення молочної сировини за вересень 2017р. (відповідачем не повернуті);

- приймальною квитанцією на закупівлю молочної сировини № 9 від 30.09.2017 р. (відповідачем не повернута);

- видатковими накладними № 554 від 10.09.2017р., № 587 від 20.09.2017р. та № 588 від 30.09.2017р. (відповідачем не повернуті);

- товарно-транспортними накладними та Спеціалізованими накладними на перевезення молочної сировини за жовтень 2017р. (відповідачем не повернуті);

- приймальною квитанцією на закупівлю молочної сировини № 1 від 31.10.2017 р. (відповідачем не повернута);

- видатковими накладними № 614 від 10.10.2017р., № 618 від 20.10.2017р. та № 622 та № 641 від 31.10.2017р. (відповідачем не повернуті).

Підпунктом 3.2.3. пункту 3.2. Договору визначено, що покупець зобов'язаний здійснювати своєчасну 100 % оплату молока/партії молока, згідно умов розділу 5 цього Договору.

Відповідно до пункту 5.1. Договору, ціна на молоко встановлюється в національній валюті України - гривні, та погоджується сторонами шляхом підписання Протоколу погодження цін (Додаток № 1), який є невід'ємною частиною цього договору.

У пункті 5.2. Договору сторони погодили, що Відповідач проводить 100 % попередню оплату замовленого молока/партії молока у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів та поточний рахунок постачальника протягом одного банківського дня у відповідності до Протоколу узгодження ціни та планових об'ємів поставки оплати. У будь-якому випадку у разі порушення з боку Покупця умов 100 % попередньої оплати, Сторони погодили, що відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар в день його прийняття. Інших умов оплати сторони не передбачають.

Таким чином, на думку позивача зобов'язання відповідача щодо сплати коштів за поставлений товар вважаються такими, що настали.

За поставлену позивачем продукцію відповідач сплатив кошти в розмірі 3707870,00 грн. (підтверджується банківськими виписками по рахунку ТОВ "Сіверське").

Таким чином, сума заборгованість відповідача перед позивачем за поставлене молоко за Договором поставки № 257-С від 29.08.2017 року складає 25580,04 грн.

З метою досудового врегулювання спору у січні 2019 року ТОВ «Сіверське» було направлено Відповідачу вимогу № 11 від 10.01.2019р. про сплату заборгованості по Договору та повернення підписаних примірників документів, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та поштовим чеком (трек- номер 112).

Проте, у повному обсязі заборгованість за товар ні відповідачем, ні ТОВ «ТД «Гадячсир-Україна» не була погашена.

Також позивач у позовній заяві зазначив, що всупереч п.п. 3.2.5. п. 3.2. Договору, відповідачем не повернуто позивачу його примірники в оригіналі Товарно-транспортних накладних та Спеціалізованих товарних накладних на перевезення молочної сировини, які повторно були направлені Позивачем разом з Вимогою від № 11 від 10.01.2019р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист та поштовим чеком ( трек - номер 812).

В порушення п.п. 3.2.5. п. 3.2. Договору відповідачем не повернуто оформлені зі сторони ТОВ «Сіверське» видаткові накладні, що загалом повторно були направлені разом з вимогою від № 1 1 від 10.01.2019р.

Не було надано відповідачем, всупереч п. п. 3.2.4. п. 3.2. Договору, також оригінали Приймальних квитанцій на закупівлю молочної сировини № 10 від 31.08.2017р., № 9 від 30.09.2017р. та № 1 від 31.10.2017р., які Позивач також вимагав надати у вимозі № 11 від 10.01.2019р.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар у розмірі 25580,04 грн.

Відповідач заперечень на позов не надав.

При вирішенні позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 692, ст. 693 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 ЦК України).

Судом встановлено, що на підтвердження здійснення відповідачу поставок товару позивачем надано:

- спеціалізовані накладні на перевезення молочної сировини за серпень 2017р.;

- приймальну квитанцію на закупівлю молочної сировини № 10 від 31.08.2017р.;

- видаткові накладні № 523 від 30.08.2017р. та № 524 від 31.08.2017р.;

- товарно-транспортні накладні та Спеціалізовані накладні на перевезення молочної сировини за вересень 2017р.;

- приймальну квитанцію на закупівлю молочної сировини № 9 від 30.09.2017 р.;

- видаткові накладні № 554 від 10.09.2017р., № 587 від 20.09.2017р. та № 588 від 30.09.2017р.;

- товарно-транспортні накладні та Спеціалізовані накладні на перевезення молочної сировини за жовтень 2017р.;

- приймальну квитанцію на закупівлю молочної сировини № 1 від 31.10.2017 р. ;

- видаткові накладні № 614 від 10.10.2017р., № 618 від 20.10.2017р. та № 622 та № 641 від 31.10.2017р.

При цьому, частина видаткових накладних не підписана відповідачем.

Суд зазначає, що відсутність у вказаних видаткових накладних обов'язкових реквізитів (підпису представника відповідача та його печатки) не є підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів у зв'язку з господарською операцією мав місце.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 ГПК України, у разі ненадання доказів, витребуваних судом у учасника справи в підтвердження вчинення ним певних дій або наявності певної події, суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності відповідної події встановленою.

Ч. 9 ст. 81 ГПК України передбачає, що у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для зясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

З урахуванням викладеного, враховуючи неподання відповідачем витребуваних у нього судом доказів підписання та повернення позивачу видаткових накладних, приймальних квитанцій на закупівлю молочної сировини, Акту звірки взаєморозрахунків за договором поставки № 257-с від 29.08.2017 року, спеціалізованих товарних накладних та товарно-транспортних накладних, суд визнає встановленою ту обставину, що зазначений у вказаних видаткових накладних та приймальній квитанції товар був фактично переданий відповідачу згідно з умовами Договору, а відповідач в порушення п.п.3.2.4, 3.2.5, 4.4 Договору не підписав та не повернув позивачу зазначені вище документи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для того, щоб зробити висновок про те, що позивач дійсно поставив відповідачу в період з 30.08.2017 року по 31.10.2017 року товар на загальну суму 3733450,04 грн.

Також судом встановлено, що на виконання умов Договору та Додаткової угоди було сплачено на користь позивача кошти в загальній сумі - 3707870 грн.

Таким чином, прострочена заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 25580,04 грн.

Заперечень стосовно вартості поставленого йому товару чи суми здійснених оплат по Договору, відповідач суду не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 25580,04 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався та належними та допустимими доказами не спростував вимоги позивача.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" (вул.Будька, 47, м.Гадяч, Полтавська область, 37300) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сіверське" (вул.Перемоги, 30, с.Дрімайлівка, Куликівський район, Чернігівська область, 16352) борг в сумі 25580,04 грн., 1921,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 02.05.2019 року

Суддя Іванко Л.А.