ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" травня 2019 р. Справа №914/359/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Зварич О.В., Мирутенко О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Черватюк С.О.,

та представників сторін:

від позивача - Верхацький І.В.

від відповідача - не з'явився

розглянувши заяву Міського державного комунального підприємства «Миколаївтеплокомуненерго», б/н від 10 грудня 2018 року

про ухвалення додаткового рішення

у справі №914/359/18

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача Міського державного комунального підприємства «Миколаївтеплокомуненерго», м. Миколаїв, Львівська область

про стягнення 456 541,35 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20 червня 2018 року у справі №914/359/18 в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Міського державного комунального підприємства «Миколаївтеплокомуненерго» про стягнення 456 541,35 грн. відмовлено в повному обсязі.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 06 грудня 2018 року у справі №914/359/18 рішення суду першої інстанції залишено без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» - без задоволення.

Матеріали справи повернуто до Господарського суду Львівської області супровідним листом за вих.№09-01/269/18 від 13 грудня 2018 року.

17 грудня 2018 року до апеляційного суду надійшла касаційна скарга Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 06 грудня 2018 року у справі №914/359/18.

Листом-запитом за вих.№09-01/308/18 від 18.12.2018 року апеляційним судом витребувано матеріали справи з місцевого господарського суду.

20 грудня 2018 року до Західного апеляційного господарського суду надійшла заява Міського державного комунального підприємства «Миколаївтеплокомуненерго» про ухвалення додаткового рішення у справі №914/359/18 щодо стягнення з позивача на користь відповідача 45 654,13 грн. судових витрат на правову допомогу адвоката при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

22 грудня 2018 року апеляційний суд витребував матеріали справи №914/359/18 з Господарського суду Львівської області супровідним листом за вих.№09-04/227/18 від 22.12.2018 року, у зв'язку з надходженням заяви про ухвалення додаткового рішення.

Матеріали справи №914/359/18 надійшли до суду апеляційної інстанції - 27 грудня 2018 року.

Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року відкладено вирішення питання щодо розгляду заяви Міського державного комунального підприємства «Миколаївтеплокомуненерго» про ухвалення додаткового рішення у справі №914/359/18 про стягнення з позивача на користь відповідача 45 654,13 грн. судових витрат на правову допомогу адвоката, до повернення матеріалів справи №914/359/18 з Верховного Суду. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 06 грудня 2018 року у справі №914/359/18 разом з матеріалами справи направлено на адресу Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі №914/359/18 рішення Господарського суду Львівської області від 20 червня 2018 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 06 грудня 2018 року залишено без змін.

08 квітня 2019 року до Західного апеляційного господарського суду надійшла справа №914/359/18 з Верховного Суду.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12 квітня 2019 року розгляд заяви Міського державного комунального підприємства «Миколаївтеплокомуненерго» про ухвалення додаткового рішення у справі №914/359/18 призначено в судовому засіданні на 06 травня 2019 року.

02 травня 2019 року від позивача до суду надійшли заперечення на заяву відповідача про постановлення додаткового рішення (б/н від 26 квітня 2019 року), в яких позивач просить суд відмовити у задоволенні заяви відповідача, посилаючись на необґрунтованість заявлених до стягнення витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 45 654,13 грн.

В судове засідання з'явився представник позивача, який підтримав подані раніше заперечення, просив відмовити відповідачу у прийнятті додаткової постанови, вказуючи на те, що останній не довів належними та допустимими доказами обґрунтованості та реального понесення таких витрат.

Представник відповідача (заявника) в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення ухвали суду від 12 квітня 2019 року.

Відповідно до ч.4 ст.244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи наведене, оскільки явка представника відповідача не визнавалась обов'язковою, суд вважає за можливе розглянути заяву без його участі.

Розглянувши заяву Міського державного комунального підприємства «Миколаївтеплокомуненерго» про ухвалення додаткового рішення у справі №914/359/18, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні вказаної заяви, з огляду на наступне:

Згідно з ч.1 ст.281 ГПК України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

В силу положень ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Звертаючись із заявою про винесення додаткової постанови у справі №914/359/18, відповідач просить суд стягнути з позивача 45 654,13 грн. - у відшкодування витрат на оплату послуг адвоката - Качмар Івана Остаповича під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. При цьому, до заяви відповідач долучив копію рахунку на оплату адвокатської допомоги від 06 грудня 2018 року на суму 45 654,13 грн., копію акту виконаних робіт (надання послуг) №06/12-18 від 06 грудня 2018 року на загальну суму 45 654,13 грн. та копії квитанцій до прибуткового касового ордера №06/12-1 від 06 грудня 2018 року на суму 20 000 грн. і №10/12-1 від 10 грудня 2018 року на суму 25 654,13 грн. (на загальну суму 45 654,13 грн.). Також у матеріалах справи міститься копія договору №09/08-8 про надання адвокатської допомоги від 09 липня 2018 року, копія розрахунку вартості адвокатської допомоги та перелік виконаних робіт (арк. арк. справи 147, 148 том І).

Відповідно до п.3.4 договору №09/08-8 про надання адвокатської допомоги від 09 липня 2018 року оплата наданої правової допомоги здійснюється замовником після виконання адвокатом замовлення на підставі здійснених адвокатом розрахунків, погоджених з замовником та підписаного сторонами акту виконаних робіт. Розмір оплати послуг розраховується виходячи з кількості відпрацьованих адвокатом годин , що оформлюється окремим розрахунком або може встановлюватися у твердій грошовій сумі.

Разом з цим, як доказ реального понесення витрат на послуги адвоката в розмірі 45 654,13 грн., відповідач - Міське державне комунальне підприємство «Миколаївтеплокомуненерго» подало суду копії квитанцій до прибуткового касового ордера №06/12-1 від 06 грудня 2018 року на суму 20 000 грн. і №10/12-1 від 10 грудня 2018 року на суму 25 654,13 грн. З приводу наведеного, колегія суддів зазначає наступне:

Згідно з п.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України №148 від 29 грудня 2017 року, вказане положення розроблено відповідно до Закону України «Про Національний банк України» і визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України юридичними особами (крім банків) та їх відокремленими підрозділами незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (далі - підприємства), органами державної влади та органами місцевого самоврядування під час здійснення ними діяльності з виробництва, реалізації, придбання товарів чи іншої господарської діяльності (далі - установи), фізичними особами, які здійснюють підприємницьку діяльність (далі - фізичні особи - підприємці) (далі разом у тексті - суб'єкти господарювання), фізичними особами.

З огляду на що, відповідач, як юридична особа, під час здійснення операцій із готівкою має керуватися вказаним Положенням.

Відповідно до п.6 Положення суб'єкти господарювання мають право здійснювати розрахунки готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами: 1) між собою - у розмірі до 10000 (десяти тисяч) гривень включно; 2) з фізичними особами - у розмірі до 50000 (п'ятдесяти тисяч) гривень включно. Платежі понад установлені граничні суми проводяться через банки або небанківські фінансові установи, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунку, шляхом переказу коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення коштів до банку чи небанківської фінансової установи для подальшого їх переказу на поточні рахунки в банку. Кількість суб'єктів господарювання та фізичних осіб, з якими здійснюються готівкові розрахунки, протягом дня не обмежується.

Поряд з тим, згідно з п.23 Положення касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівки. Касові документи можуть бути паперовими або електронними.

Приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером (додаток 2), підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання (п.25 Положення).

Пунктом 26 Положення передбачено, що видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки підписуються керівником і головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником. До видаткових ордерів додаються заяви на видачу готівки, розрахунки. Підпис керівника установи/підприємства на видаткових касових ордерах не обов'язковий, якщо на доданих до видаткових касових ордерів документах, заявах, рахунках є його дозвільний напис.

У відповідності до п.28 Положення касир проводить видачу готівки тільки особі, зазначеній у видатковому касовому ордері або видатковій відомості.

Згідно з п.38 Положення установи/підприємства зобов'язані мати касу, а їх керівники зобов'язані забезпечити облаштування цієї каси та зберігання готівки у ній.

Установи/підприємства відображають у касовій книзі усі надходження і видачу готівки в національній валюті. Кожна/кожне установа/підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (п.39 Положення).

Одночасно, як доказ оплати послуг адвоката Міське державне комунальне підприємство «Миколаївтеплокомуненерго» подало суду копії квитанцій до прибуткового касового ордера №06/12-1 від 06 грудня 2018 року на суму 20 000 грн. і №10/12-1 від 10 грудня 2018 року на суму 25 654,13 грн., згідно з якими адвокатом Качмар Іваном Остаповичем прийнято від МДКП «Миколаївтеплокомуненерго» через ОСОБА_5 на підставі договору №09/08-8 від 09 липня 2018 року та акту №06/12-18 від 06 грудня 2018 року - 20 000 грн. та 25 654,13 грн. відповідно.

Одночасно, відповідачем не надано пояснень з приводу того, що гонорар адвокату було виплачено особисто, а не через касу Міського державного комунального підприємства «Миколаївтеплокомуненерго». При цьому, відповідачем на підтвердження понесених ним реальних витрат на оплату послуг адвоката не надано суду видаткових касових ордерів або платіжних доручень про передачу коштів адвокату - Качмар Івану Остаповичу.

Відтак, виходячи із системного аналізу обставин, встановлених при розгляді заяви у їх сукупності, беручи до уваги те, що витрати відповідача (а не прибутки адвоката) мають бути підтверджені належними доказами, у разі розрахунку готівкою - видатковим касовим ордером з підписами керівника та головного бухгалтера, або у випадку безготівкового розрахунку - платіжним дорученням, які суду не надані та у матеріалах справи відсутні, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відшкодування відповідачу витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 45 654,13 грн., оскільки такі витрати не підтверджені належними фінансовими документами, що свідчить про неможливість суду зробити висновок, що такі витрати були реальними та дійсно понесені стороною у справі (відповідачем) - Міським державним комунальним підприємством «Миколаївтеплокомуненерго».

У зв'язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви Міського державного комунального підприємства «Миколаївтеплокомуненерго» про ухвалення додаткового рішення у справі №914/359/18.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.126, 234, 244 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В :

1.В задоволенні заяви Міського державного комунального підприємства «Миколаївтеплокомуненерго» про ухвалення додаткового рішення у справі №914/359/18 - відмовити.

2.Копії ухвали суду надіслати сторонам.

3.Матеріали справи №914/359/18 повернути до Господарського суду Львівської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Зварич О.В.

Суддя Мирутенко О.Л.