ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2019 р. Справа№ 920/364/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу (вх. 09-04.5/876/19 від 25.01.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" на рішення Господарського суду Сумської області від 21.12.2018

у справі №920/364/18 (головуючий суддя Коваленко О.В., судді Костенко Л.А., Котельницька В.Л.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМ-ПАРТНЕР"

до Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма "Соснівська"

про зобов'язання вчинити дії, щодо оформлення (підписання керівником та скріплення печаткою) видаткової накладної № 55 від 03.04.2018

за участю представників учасників справи:

від позивача: Бонтлаб В.В., довіреність № б/н від 04.02.2019

від відповідача: ОСОБА_3 засновник (власник), який діє на підставі статуту

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма "Соснівська" про зобов'язання вчинити дії, щодо оформлення видаткової накладної № 55 від 03.04.2018.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач отримавши товар - кукурудзу не вчиняє дії з підписання та скріплення печаткою видаткової накладеної, чим порушує право позивача на належне ведення бухгалтерського, фінансово-господарської та податкової звітності.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 21.12.2018 (повний текст складено 04.01.2019) в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд з посиланням на приписи ст. ст. 202, 205, 509, 530, 639, 692 ЦК України, а також відсутності підтвердження обставин фактичного здійснення господарської операції з поставки товару, дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМ-ПАРТНЕР", 25.01.2019 подав апеляційну скаргу. Просить рішення Господарського суду Сумської області від 21.12.2018 у справі №920/364/18 скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято за неповним дослідженням усіх обставин справи в їх сукупності. Так, апелянт стверджує, що місцевим господарським судом не було прийнято до уваги те, що відповідач у своєму відзиві на позовну заяву фактично визнав отримання товару, що не потребує доведенню в силу приписів ч. 1 ст. 75 ГПК України. Також апелянт зазначає, що факт здійснення операції з відвантаження товару підтверджується товарно-транспортною накладною. За доводами позивача, належним способом захисту порушеного права - належне ведення бухгалтерського, фінансово-господарської та податкової звітності, є зобов'язання відповідача оформити видаткову накладну, шляхом її підписання та скріплення печаткою.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2019 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2019 апеляційну скаргу б/н, б/д (вх. 09-04.5/876/19 від 25.01.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" на рішення Господарського суду Сумської області від 21.12.2018 залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження без належного обґрунтування причин щодо його поновлення. Для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків апелянту встановлено строк протягом 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2019, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою б/н, б/д (вх. 09-04.5/876/19 від 25.01.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" на рішення Господарського суду Сумської області від 21.12.2018 у справі №920/364/18. Позивачу встановлено процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а усім учасникам справи - для подання заяв та клопотань, пояснень протягом п'яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, але не пізніше 20.03.2019. Справу №920/364/18 призначено до розгляду на 27.03.2019.

07.03.2019 від Приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма "Соснівська" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу № 2 від 05.03.2019, в якому сторона просить рішення Господарського суду Сумської області від 21.12.2018 у справі №920/364/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, відповідач зазначає, що позивачем поставлено товар, який не відповідає домовленості сторін, а саме насіння врожаю 2016 та 2015 року, тоді як, попередня оплата здійснювалась відповідачем за кукурудзу врожаю 2017 року. Також сторона зазначає, що 18.04.2018 ним надсилався договір поставки № 19 від 15.02.2018 з протоколом розбіжностей, проте рекомендований конверт повернутий відповідачу з підстав відмови адресата на його отримання. Відповідач наполягає на тому, що факт передачі товару не відбувся. Товар, за який позивач вимагає підписати видаткову накладну, знаходиться в автомашині перевізника.

В судовому засіданні 27.03.2019 оголошено перерву до 24.04.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 24.04.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив рішення Господарського суду Сумської області від 21.12.2018 скасувати, прийняти нове про задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.04.2019 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив рішення Господарського суду Сумської області від 21.12.2018 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» і Приватним сільськогосподарським підприємством Агрофірма «Соснівська» було досягнуто усної домовленості щодо поставки товару - насіння кукурудзи (ЕС Астероїд у кількості 185 мішків; ЕС Конкорд у кількості 155 мішків; ЕС Кубус у кількості 155 мішків; ЕС Москіто у кількості 155 мішків) на загальну суму 2 156 802 грн. 06 коп.

Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» виставлено рахунок №51 від 23.02.2018 на оплату відповідачем попередньо погодженого товару - насіння кукурудзи (EC Астероїд у кількості 185 мішків; EC Конкорд у кількості 155 мішків; ЕС Кубус у кількості 155 мішків; EC Москіто - у кількості 155 мішків) на загальну суму 2 156 802 грн. 06 коп.

23.02.2018 Приватним сільськогосподарським підприємством Агрофірма «Соснівська» на рахунок позивача перераховано кошти в сумі 2 156 802 грн. 06 коп з призначенням платежу: «згідно рахунку №51 від 23.02.2018» (платіжне доручення № 612 від 23.02.2018).

З метою забезпечення виконання зобов'язань з поставки товару позивачем укладено із ФОП Пявка В.М. договір-заявку №0204 від 02.04.2018 на перевезення вантажу автомобільним транспортом (а.с. 36 том І), відповідно до умов якого ФОП Пявка В.М. (перевізник) зобов'язувався здійснювати перевезення вантажу, наданого позивачем (замовником) транспортним засобом Рено, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причепом реєстраційний номер НОМЕР_2.

У відповідності до товарно-транспортної накладної № Р55 від 03.04.2018 відправником -- Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» направлено одержувачу - Приватному сільськогосподарському підприємству Агрофірма «Соснівська» за адресою: с. Соснівка, Конотопський р-н, Сумська обл., вантаж - насіння кукурудзи EC Астероїд у кількості 185 мішків; EC Конкорд у кількості 165 мішків; ЕС Кубус у кількості 165 мішків; EC Москіто - у кількості 165 мішків, як значиться у оплаченому відповідачем рахунку № 51 від 23.02.2018.

03.04.2018 Приватне сільськогосподарське підприємство Агрофірма «Соснівська» звернулось до позивача з листом № 8, в якому вимагало терміново повернути кошти за насіння кукурудзи ЕС Кубус, врожаю 2016 року та EC Москіто, врожаю 2016 року, оскільки замовлявся товар врожаю 2017 року (а.с. 123 том І).

06.04.2018, 10.04.2018 Приватне сільськогосподарське підприємство Агрофірма «Соснівська» повторно направлено листи-вимоги № 12, № 15 про повернення сплачених коштів (а.с. 124-125 том І).

Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» звернувся до відповідача з листом № 66 від 10.04.2018, в якому вказував на те, що 05.04.2018 Приватному сільськогосподарському підприємству Агрофірма «Соснівська» був доставлений товар згідно рахунку № 51 від 23.02.2018 разом з примірниками договору поставки № 19 від 15.02.2018; видатковою накладною № 55 від 03.04.2018, які підприємство відмовляється підписувати. У зв'язку з цим, позивач вимагав терміново підписати та скріпити печаткою вказані документи та направити їх на адресу постачальника (а.с. 126 том І).

Відповідач стверджує, що разом з товаром отримав два примірники договору, підписаного ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР», однак підписав даний договір з протоколом розбіжностей, які направив позивачу 18.04.2018. Вказані документи (договір, протокол розбіжностей до договору), за твердженнями відповідача, були повернуті поштовою установою.

08.05.2018 Приватне сільськогосподарське підприємство Агрофірма «Соснівська» повторно направило лист за № 30з копією Договору поставки № 19 від 15.02.2018 та протоколу розбіжностей до Договору (а.с. 127 том І, а.с. 31,32 том ІІ).

Оскільки вимога про підписання видаткової накладної № 55 від 03.04.2018 Приватним сільськогосподарським підприємством Агрофірма «Соснівська» не виконана, Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом про зобов'язання відповідача вчинити дії шляхом підписання вказаної видаткової накладної.

У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст. 6 Конвенції, ототожнюється з правом на доступ до правосуддя, тобто кожна особа повинна мати можливість ініціювати судовий розгляд справи щодо свої цивільних прав і свобод та отримати справедливий і ефективний судовий захист.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа, згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту таких прав та інтересів, на підставі ч. 2 наведеної норми, можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У розумінні зазначених приписів суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (висновок про застосування норм права, який викладений в постанові Великої палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Надаючи правову оцінку належності обраного заінтересованою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Отже, суд вправі застосовувати способи захисту цивільних прав, які випливають із характеру правопорушень, визначених спеціальними нормами права, а також повинен враховувати критерії "ефективності" таких засобів захисту та вимоги частин 2-5 статті 13 Цивільного кодексу України щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав особою.

Як вже зазначалось, позивач посилаючись на відсутність належним чином оформленої видаткової накладної, що унеможливлює належне ведення бухгалтерської, фінансово-господарської та податкової звітності, просить зобов'язати Приватне сільськогосподарське підприємство Агрофірма «Соснівська» вчинити дії з підписання та скріплення початковою видаткової накладної № 55 від 03.04.2018.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає, що вимога підписати видаткову накладну не може бути предметом позову, оскільки така накладна є підтвердженням наявності чи відсутності факту виконання позивачем зобов'язання з поставки товару та прийняття їх іншою стороною. Тобто така накладна є лише доказом виконання сторонами обов'язків, і підписання накладної не може розглядатися як окремий обов'язок щодо виконання сторонами своїх зобов'язань.

Предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, стосовно якої суд повинен прийняти рішення. Предметом позову не можуть бути обставини, що виступають доказами у справі, зокрема, підписання видаткових накладних, оскільки такі накладні підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять до підстав позову.

Захист майнового чи немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматися від їх вчинення.

Заявлена позивачем у цій справі вимога про зобов'язання відповідача оформити (підписати) видаткову накладну не призводить до поновлення порушеного права позивача та, у разі її задоволення, не може бути виконана у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення.

Крім того, зобов'язання відповідача підписати видаткову накладну є втручанням у господарську діяльність суб'єкта господарювання, що, як наслідок, призводить до порушення його вільного волевиявлення.

Отже, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду про недоведення позивачем фактичного здійснення господарської операції з передачі товару та зазначає, що суд першої інстанції, вирішуючи цей спір, не врахував, що вимога про встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду у господарському суді, оскільки до його повноважень не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає із матеріальних правовідносин. Незастосування вищенаведених приписів закону, в силу приписів ч. 4 ст. 269 ГПК України, є підставою для виходу за межі доводів апеляційної скарги.

При цьому, апеляційна інстанція звертає увагу на те, що позивачем достатньо обґрунтованими доводами не було доведено порушення його прав з огляду на оплату відповідачем в повному обсязі вартості товару згідно платіжного доручення № 612 від 23.02.2018.

Таким чином, за результатами перегляду даної справи в суді апеляційної інстанції Північним апеляційним господарським судом встановлено відсутність правових підстав для задоволення позову у даній справі з урахуванням вищенаведених висновків.

Враховуючи вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд вважає, що викладені в апеляційній скарзі доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, а тому вона підлягає залишенню без задоволення. Рішення Господарського суду Сумської області від 21.12.2018 у справі № 920/364/18, незважаючи на помилковість висновків про недоведення позивачем фактичного здійснення господарської операції, проте, які не призвели до невірного поставлення рішення по суті, апеляційною інстанцією залишається без змін.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМ-ПАРТНЕР" на рішення Господарського суду Сумської області від 21.12.2018 у справі № 920/364/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 21.12.2018 у справі № 920/364/18 залишити без змін.

3. Справу № 920/364/18 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову до Верховного Суду в порядку, визначеному ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 02.05.2019