ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

02 травня 2019 року м. Тернопіль Справа №921/39/19
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув справу

за позовом Козівського районного споживчого товариства, смт.Козова Тернопільської області

до відповідача фізичної особи-підприємця Пашковської Любові Корнелівни, смт.Козова Тернопільської області

про дострокове розірвання договору оренди та стягнення 18003,84грн заборгованості

за участю представників:

позивача: Козак Н.В., адвокат, ордер АП №046605 від 12.03.2019;

відповідача: Бойко П.В., адвокат, ордер ТР №047929 від 26.02.2019.

В порядку ст.ст.8, 222 Господарського процесуального кодексу України судом здійснювалося повне фіксування судового процесу технічними засобами. Для оригіналу звукозапису надано CD-R диски за серійним №N123VL29D8010659C2.

Позивач - Козівське районне споживче товариство, смт.Козова Тернопільської області, звернувся 11.01.2019 (згідно відтиску календарного штемпеля 25-го відділення поштового зв`язку м.Тернополя на поштовому конверті відправлення №824) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до фізичної особи-підприємця Пашковської Любові Корнелівни, смт.Козова Тернопільської області, про дострокове розірвання (з 01.01.2019) договору оренди торгівельного місця без номеру від 02.01.2017 та про стягнення 18003,84грн, з яких 10500грн боргу з орендної плати за період з березня по грудень 2018 року включно, 264,08грн - 3% річних, 7239,75грн пені, нарахованих за період з 01.07.2018 по 31.12.2018.

В обґрунтування позову позивач посилається на обставини продовження строку дії договору оренди на 2018 рік, про що свідчить факт внесення підприємцем орендної плати у січні та лютому 2018 року, факт користування об`єктом оренди після 31.12.2017; зміну розміру орендної плати з 900грн на місяць на 1050грн з 01.07.2017 в односторонньому порядку шляхом надіслання Товариством повідомлення відповідачу; фактом допущення значної суми заборгованості по орендній платі (10 місяців підряд).

Ухвалою суду від 18.01.2019 відкрито провадження у справі (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 13.02.2019) за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 14.02.2019, з подальшим відкладенням підготовчого засідання на 26.02.2019, оголошенням перерви в засіданні до 14.03.2019, 25.03.2019, востаннє до 09.04.2019; учасникам справи встановлено процесуальні строки для подання заяв, клопотань по суті позову.

Строк здійснення підготовчого провадження у даній справі продовжувався на 30 днів на підставі ухвали від 14.03.2019.

Ухвалою суду від 09.04.2019 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 02.05.2019.

Уповноважений представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, наведених у позові, відповіді на відзив №7/12 від 13.02.2019 (вх.№2573 від 13.02.2019), письмових поясненнях без номеру та дати (вх.№3342 від 26.02.2019), без номеру від 11.03.2019 (вх.№4196 від 11.03.2019), без номеру від 08.04.2019 (вх.№6242 від 09.04.2019) та без номеру від 25.03.2019 (вх.№5219 від 25.03.2019) з посиланням на долучені до справи письмові докази, в тому числі уточнений розрахунок штрафних санкцій від 13.02.2019.

Поданий позивачем уточнений розрахунок суми заборгованості відповідача за спірним договором оренди, з огляду на відсутність відповідного клопотання про зміну (зменшення/збільшення) розміру позовних вимог, судом до уваги не береться.

Також вказує, що допущення підприємцем значної суми заборгованості по оренді (з березня 2018 року) є підставою для розірвання укладеного договору оренди торговельного місця від 02.01.2017 в судовому порядку, та підставою для застосування санкцій у вигляді пені та відсотків річних.

Посилання відповідача на припинення у РайСТ у травні 2018 договору оренди землі, на якій розміщений ринок РайСТ як на відмову в укладенні договору оренди торгового місця (проект договору від 25.12.2017 знаходиться у справі, а.с. 86-89) та виготовлення паспорту прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, вважає такими, що не стосуються даного предмету спору у справі. Також наводить інші заперечення.

Представник відповідача згідно поданого відзиву на позов без номеру від 31.01.2019 (вх.№2075 від 05.02.2019), заперечень, клопотань та пояснень позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у зазначених заявах. Зокрема відповідач вказує, що відповідні квитанції про оплату коштів в розмірі 1050грн у січні та 1050грн у лютому 2018 року, котрі долучено позивачем на підтвердження факту продовження орендних відносин, є неспроможними, адже зазначені документи не містять відомостей про особу, що внесла грошові кошти; не вказано від кого прийнято оплату. Додатково зазначив, що підприємець в зазначений період перебувала за межами держави Україна. Також стверджував, що договір від 02.01.2017 відповідач не могла підписувати, оскільки 02.01.2017 вона теж не перебувала в Україні, що підтверджується копіює закордонного паспорту гр. Пашковської Л.К. із відмітками про відкриття віз. З урахуванням наведених заперечень та поданих доказів вважає, що відповідачем не вчинилися жодні дії, спрямовані на продовження строку дії договору, погодження зміни орендної плати, укладення нового правочину на 2018 рік.

Представник підприємця звернув увагу суду, що відповідач в порядку, визначеному у п.6.3 договору від 02.01.2017, не звертався до РайСТ з пропозицією продовжити договір, навпаки зазначав, що такий не є продовженим на 2018 рік.

Просив у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 02.05.2019 учасники справи підтримали наведені доводи та заперечення з посиланням на наявні у справі докази.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в сукупності, заслухавши доводи та заперечення сторін, господарський суд встановив наступне.

Козівське районне споживче товариство є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку 01.11.1992 року з присвоєнням ідентифікаційного коду 01767287, місцезнаходженням якого є смт.Козова, вул.М.Грушевського, 25, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № від 18.01.2019.

Відповідач у справі зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності 19.11.2001, основним видом діяльності якого є роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, торгівля квітами, рослинами, насінням, добривами, що підтверджується Витягом з Єдиного державного юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № від 18.01.2019.

Відповідно до положень Статуту в редакції, затвердженій загальними зборами членів РайСТ 01.03.2016 (чинній на момент укладення договору оренди від 02.01.2017) Товариство є добровільним об`єднанням фізичних та/або юридичних осіб, для спільного ведення господарської діяльності з метою поліпшення свого економічного та соціального стану, задоволення споживчих потреб його членів шляхом організації торговельного обслуговування, закупівлі сільськогосподарської продукції, сировини, виробництва продукції, інших послуг.

Згідно п. 1.6. та 1.7.Статуту, РайСТ є самостійною юридичною особою, має право від свого імені укладати договори та вчиняти інші правочини; на добровільних засадах входить до складу спілки споживчих товариств Тернопільської області. Метою діяльності Товариства зокрема, є організація ринків і надання ринкових послуг (п.2.2. пп. "н").

Як вбачається з реєстраційного посвідчення від 08.07.1998 позивач є власником нежитлового приміщення ринку, що знаходиться по вул.Б.Хмельницького, 34 у смт. Козова.

Матеріали справи, зокрема, Паспорт ринку від 01.03.2016 (а.с.198-202), Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним №134444078 від 15.08.2018 (а.с.237) свідчать, що на підставі рішень Козівської селищної ради №597 від 18.05.2017, №1297 від 26.07.2018 (а.с.81) Районне споживче товариство користується на праві оренди земельною ділянкою, площею 0,3142га за кадастровим № НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , наданою згідно договору оренди від 08.08.2018 (укладений з селищною радою) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. На даній земельній ділянці діє господарська одиниця «Ринок» Козівського РайСТ.

Судом встановлено, що функціональними обов`язками Ринку є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу.

Відповідно до п.2 Положення про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 №868, суб`єкт господарювання повинен мати затверджений відповідним органом місцевого самоврядування план території ринку, в якому зазначається розмір земельної ділянки, інформація про наявність правовстановлюючих документів на неї, кількість торговельних місць та займана ними площа, площа стоянок для транспортних засобів (із зазначенням кількості таких засобів, що можуть розміститися на стоянці), найменування, призначення і площа будівель та інших споруд, розташованих на території ринку.

Відповідно до п.7 Правил торгівлі на ринках, затверджених спільним наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.2002 №57/188/84/105, адміністрація ринку узгоджує з місцевим органом самоврядування режим роботи ринку; з територіальними установами державної санітарно-епідеміологічної служби, ветеринарної медицини, пожежного нагляду, архітектурно-будівельної комісії, державтоінспекції - проектну документацію щодо функціонального планування території ринку, розміщення приміщень, торговельних місць і об`єктів, їх кількості і розміру, забезпечення їх торговельно-технологічним обладнанням та забезпечує утримання території ринку й організацію продажу товарів відповідно до затвердженого плану.

Матеріали справи містять Схему розміщення торгових місць на ринку смт.Козова (а.с.202). Доказів її погодження зі сторони органу місцевого самоврядування позивачем не надано. Водночас дані обставини суд не досліджує з огляду на визначений позивачем предмет позовних вимог та неприпустимість в силу процесуального закону виходу за межі позовних вимог з власної ініціативи суду.

02.01.2017 між Козівським РайСТ як Орендодавцем та фізичною особою-підприємцем Пашковською Любою Корнелівною як Орендарем укладено договір оренди торгового місця на ринку Козівського РайСТ (далі - договір від 02.01.2017), відповідно до умов якого Козівське РайСТ передало у тимчасове платне користування Орендарю для провадження торговельної діяльності з продажу ветеринарних товарів торговельне місце №1, загальною площею 30кв.м., що знаходиться на території ринку за адресою: смт.Козова вул.Б.Хмельницького, 34, а Орендар зобов`язався прийняти в тимчасове користування торговельне місце та сплачувати за це орендну плату в порядку та розмірі, визначених умовами даного договору (п.п.1.1, 1.3, 4.1.1, 4.3.1, 4.3.3 договору).

Факт передачі об`єкту оренди Орендарю сторонами не заперечується, навпаки підтверджено шляхом складення Акту прийому-передачі від 02.01.2017 (додаток 1, п.п.2.1, 2.2 договору).

У розділі 3 договору сторонами визначено розмір, порядок та строки внесення орендної плати. Так, орендна плата вноситься Орендарем на поточний рахунок або в касу підприємства до 25-го числа місяця, що передує місяцю, за який проводиться оплата згідно отриманого рахунку (п. 3.1. договору).

Розмір орендної плати за місяць за користування об`єктом оренди визначено сторонами в сумі 900грн з урахуванням ПДВ, що підлягає коригуванню на індекс інфляції щомісячно (п.3.3., 3.1.). Орендна плата сплачується незалежно від результатів господарської діяльності Орендаря та фактичного використання об`єкту оренди (п.3.2 договору).

Пунктом 4.2.4 даного договору також передбачено право Орендодавця, у разі зміни діючого законодавства та інших обставин, які впливають на його фінансовий стан, в односторонньому порядку змінювати розмір орендної плати за користування об`єктом оренди шляхом направлення офіційного повідомлення Орендарю за 30 календарних днів до дати зміни розміру орендної плати.

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з законодавством України. За несвоєчасне внесення Орендарем орендної плати нараховується пеня в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п.п.5.1, 5.3 договору від 02.01.2017).

Також сторонами визначено порядок повернення об`єкту з оренди.

У пункті п.2.3 договору погоджено, що об`єкт оренди повертається Орендарем Орендодавцю протягом 3 робочих днів після припинення або достроковому розірванні цього договору за актом приймання-передачі (додаток 2), який є невід`ємною частиною договору. Обов`язок з складання акту приймання-передачі з повернення об`єкта оренди покладається на Орендодавця. Після закінчення строку оренди, передбаченого договором, або у випадку дострокового припинення договору, Орендар зобов`язаний повністю звільнити торговельне місце та виконати інші свої зобов`язання перед Орендодавцем, у тому числі грошові, протягом 10 календарних днів. У випадку, якщо в десятиденний термін після припинення дії договору Орендар не звільнить об`єкт оренди, Орендодавець має право самостійно звільнити торговельне місце від тимчасової споруди, якою користувався Орендар, шляхом демонтажу та вивезення на іншу ділянку ринку чи на штраф майданчик ринку, про що комісією у складі представників Орендодавця, Орендаря, а у разі відсутності останнього чи відмови - за участю суміжного Орендаря, складається відповідний акт та повідомляється Орендаря (п.4.2.6 договору від 02.01.2017).

У випадку припинення або дострокового розірвання договору, Орендар сплачує плату за користування об`єктом оренди до дня його фактичної передачі Орендодавцю за актом приймання-передачі (п.3.5 договору від 02.01.2017).

Орендодавець вправі розірвати договір в односторонньому порядку у разі неотримання орендної плати, витрат на утримання території ринку протягом 3 місяців підряд та в інших випадках, визначених законом (п.4.2.5 договору).

Строк дії договору сторонами встановлено у п.6.1 договору, а саме: з 02.01.2017 до 31.12.2017 включно, передбачивши можливість укладення договору на наступний строк при умові дотримання Орендарем визначеного пунктом 6.3 порядку.

Тобто якщо Орендар має намір укласти договір на наступний строк, він зобов`язаний не пізніше ніж за один місяць до закінчення терміну дії договору, подати Орендодавцю письмову заяву, додавши до неї копії відповідних правовстановлюючих документів. В іншому випадку договір припиняє дію (п.6.3 договору).

Також сторонами у п.6.4 договору визначено що зміни і доповнення до договору вносяться за обопільним рішенням сторін, що оформляється додатковою письмовою угодою, яка є невід`ємною частиною договору.

Будь-яка із сторін правочину може ініціювати його розірвання в судовому порядку у визначених законодавством випадках (п.6.5 договору).

Судом встановлено і це підтверджено сторонами, що відповідач користується торговельним місцем на ринку РайСТ ще з 2012 року (акт прийому-передачі (а.с.43)), складений між Козівським РайСТ та ФОП Пашковською Л.К. на підставі договору оренди від 02.07.2012 №15).

03.06.2014 Відділом регіонального розвитку містобудування та архітектури Козівської РДА ФОП Пашковській Л.К. видано Паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності (тимчасовий павільйон) в смт . Козова по вул .Б . Хмельницького в районі продуктового ринку (а.с.44-47). Згідно Схеми розміщення тимчасової споруди від 03.06.2014 (на звороті а.с.44) площа земельної ділянки для розташування тимчасової споруди становить 30кв.м.

За твердженням відповідача на об`єкті оренди, площею 30кв.м., підприємцем встановлено ветеринарний кіоск, тобто тимчасову споруду (далі - ТС), що належить їй на праві власності. Термін дії паспорту прив`язки продовжено до 03.06.2018.

Згідно Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011р. за №244, підставою для розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності є паспорт прив`язки тимчасової споруди (пункти 2.1-2.3 Порядку). Отже, відповідачем ТС встановлено на підставі розробленої документації та у відповідності до вищезазначеного Порядку.

Відповідно до постанов правління Козівського РайСТ №37 від 28.12.2016, №24 від 30.06.2017, №50 від 29.12.2017 затверджено нові тарифи платних послуг по утриманні торгового місця на ринку Козівського РайСТ та визначено вартість 1кв.м. торгової площі. Так, орендарям кіосків ринку розмір орендної плати за 1кв.м.: з 01.01.2017 визначено в сумі 30грн; з 01.07.2017 - в сумі 35грн; з 01.01.2018 - в сумі 50грн.

У зв`язку із зміною тарифів позивачем змінено (збільшено) розмір орендної плати за договором від 02.01.2017 з 900грн в місяць до 1050грн з 01.07.2017, виходячи з тарифу 35грн за 1кв.м. торгового місця (30кв.м.х35грн=1050грн) шляхом надіслання відповідачу письмового повідомлення від 01.06.2017 (а.с.21) з посиланням на п.4.2.4 договору. Згідно пояснень представника позивача, дане повідомлення було надіслано простою поштовою кореспонденцією, про що свідчить витяг з Журналу вихідної поштової кореспонденції товариства за 2017 рік, де під №53 зазначено відправлення від 01.06.2017, адресоване Пашковській Л.К. (а.с.150-151).

Позивач зазначає, що нові умови договору були погодженні відповідачем, оскільки впродовж липня 2017 року - лютого 2018 року ним сплачувалася орендна плата в розмірі 1050грн. На підтвердження таких доводів долучено розрахунок орендної плати та копії фіскальних чеків касового апарату товариства №5433 від 31.01.2018 та №5663 від 26.02.2018 (оригінали оглянуто судом), роздруковані з РРО під назвою " контрольна стрічка 1789-1" із зазначенням адреси об`єкту здійснення господарської діяльності - Козова РайСТ, вул.Хмельницького, 28.

Згідно листів Козівської ДПІ №111/10-2/19-00-51 від 01.03.2019 (а.с.197) та №306/6-2/19-00-51 від 20.03.2019 (а.с.238) вбачається, що по вул.Б.Хмельницького, 34 у смт. Козова Тернопільської області зареєстровано господарську одиницю «Ринок», на якій Козівським РайСТ в період з 28.12.2011 по 02.01.2019 зареєстровано реєстратор розрахункових операцій (РРО) моделі DATECS MP-50DEU, фіскальний №, інформація про виторги за яким присутня в ДПІ за період з 19.02.2014 по 22.12.2018. Відповідно до додатку 1 до Положення про форму та зміст розрахункових документів (п.1 Розділу 2), затвердженого наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016, форми №ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), у другій лінійці фіскального касового чека на товари (послуги) вказується адреса господарської одиниці, тобто в даному випадку, адреса місцезнаходження реєстратора розрахункових операцій (вул.Б.Хмельницького, 28), а з наданих копій фіскальних чеків від 31.01.2018 та 26.02.2018 вбачається сплата Козівському РайСТ готівкою коштів в сумі 1050грн двічі за послуги «Оренда торгового місця» і дана послуга не прив`язана ні до конкретної адреси місця розташування торгового місця, ні до конкретного орендаря, адже кожен фіскальний чек вказує лише на факт оплати вказаної у ньому послуги.

Додаткових доказів на підтвердження сплати саме ФОП Пашковською Л.К. орендної плати як у 2018 році, так і у 2017 році позивач не надав, а відповідач заперечив, що така вносилася в розмірі 1050грн.

Крім зміни орендної плати, РайСТ посилається на факт користування відповідачем торговельним місцем після 31.12.2017, тобто після закінчення договору та вказує, що Козівське районне споживче товариство не заперечувало проти продовження дії договору, тому у грудні 2017 року товариством надано проект договору від 26.12.2017 в новій редакції в частині розміру орендної плати, котрий вручено продавцю ОСОБА_1 ., що засвідчено Актом від 27.12.2017 (наявний у матеріалах справи). Однак, проект договору відповідачем не було підписано у зв`язку з непогодженням розміру орендної плати. На момент розгляду спору відповідач здійснює господарську діяльність на території ринку РайСТ.

Таким чином, за твердженням позивача, ФОП Пашковська Л.К. у 2018 році продовжила користування об`єктом оренди та сплачувала орендні платежі у 2018 році двічі, спираючись на положення ст.764 ЦК України, позивач вважає договір оренди торговельного місця на ринку Козівського РайСТ від 02.01.2017 поновленим на новий термін, а саме до 31 грудня 2018 року, на тих же умовах, однак з урахуванням щомісячної орендної плати в сумі 1050грн, котру погоджено сторонами.

Згідно розрахунку позивача борг відповідача складає 10500грн орендної плати за період з 01.03.2018 по 31.12.2018 (1050х10).

Посилаючись на порушення відповідачем майнових прав та інтересів, Козівське РайСТ звернулося з даним позовом до суду про дострокове розірвання договору оренди торгового місця від 02.01.2017 в судовому порядку та стягнення в примусовому порядку прострочених відповідачем орендних платежів в сумі 10500грн, а також суми пені та 3% річних, нарахованих за порушення грошових зобов`язань.

Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для його задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Умови укладеного між сторонами договору оренди торговельного місця, на підставі якого виникли зобов`язання між сторонами, свідчать про укладення сторонами договору найму (оренди).

Приписами ст.759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.283 Господарського Кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору найму (оренди) є, зокрема строк, тобто час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється (ч.1 ст.763, ч.1 ст.764, ч.1 ст.777 ЦК України).

Судом встановлено, що договір від 02.01.2017 був укладений на один рік - з 02.01.2017 до 31.12.2017 включно.

Аналогічні положення щодо переважного права орендаря на укладення договору на новий строк викладені сторонами у п.6.3 договору, згідно з якими у разі, якщо Орендар має намір укласти договір на наступний строк, то він зобов`язаний звернутися про це з письмовою заявою до Орендодавця не пізніше, ніж за один місяць до закінчення терміну дії договору, адже в іншому випадку договір припиняє дію відповідно до п.6.1 договору. Наведене цілком відповідає та кореспондується з приписами ст.777 ЦК України.

Суд враховує, що суттю переважного права є укладення договору найму на новий строк зі встановленням умов за домовленістю сторін, а не його автоматичне поновлення. Наймач - ФОП Пашковська Л.К. в силу закону та п.6.3 договору зобов`язана була повідомити наймодавця - Козівське РайСТ у строк, визначений у договорі, тобто не пізніше, ніж до 01.12.2017 про намір скористатися своїм переважним правом. У разі, якщо наймач не надсилає повідомлення наймодавцю, він відмовляється від здійснення свого переважного права. В такому разі укладається новий договір на загальних підставах.

Враховуючи викладене, беручи до уваги встановлений сторонами строк дії договору оренди торгового місця від 02.01.2017, умови п.п.6.1, 6.3 договору, приписи ст.777 ЦК України, ст.285 ГК України підприємець повинен був повідомити споживче товариство про своє бажання укласти договір оренди на новий строк до 30.11.2017, включно.

Утім, матеріали справи переконливо свідчать, що підприємець не скористався своїм переважним правом на укладення договору на новий строк. Більше того, його подальші дії свідчать про відмову продовжувати орендні правовідносини на запропонованих позивачем умовах, оскільки вважав їх неприйнятними та економічно необґрунтованими (заперечення від 28.12.2017 (а.с.52-53)).

Приписами частини 2 статті 291 ГК України визначено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як передбачено сторонами у п.п.6.1, 6.3 договір припиняє свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його укладено (до 31.12.2017).

Оскільки встановлені обставини свідчать про відмову відповідача укласти договір оренди на новий строк (2018 рік) та враховуючи положення ст.763 ЦК України, умови договору, слід дійти висновку, що договір оренди від 02.01.2017 припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його укладено.

Таким чином, на момент звернення позивача до суду із позовною заявою - 11.01.2019 договір оренди торговельного місця від 02.01.2017 припинив свою дію.

У зв`язку із закінченням строку дії договору, вимоги позивача про його розірвання є безпідставними.

У зв`язку з цим не підлягають до задоволення вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі, нарахованій за період, коли договір був припинений, а також пені та 3% річних.

Вимоги про стягнення заборгованості за період до 31.12.2017 позивачем не заявлено.

Посилання позивача на фіскальні чеки №5433 від 31.01.2018 та №5663 від 26.02.2018, згідно яких вбачається внесення коштів в сумі по 1050грн кожен як за оренду торгового місця, не заслуговують на увагу, оскільки із зазначених доказів не вбачається, що дані кошти вносилися саме відповідачем у справі чи її законним представником, а також, що кошти вносилися на підставі договору від 02.01.2017, а тому суд відхиляє твердження позивача про продовження орендних відносин між сторонами із зазначених підстав.

Щодо тверджень про зміну розміру орендної плати з 01.07.2017, то слід зазначити таке.

Відповідно до ч.1, 4 ст.188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

За змістом частин 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також відповідно до статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Статтею 654 Цивільного Кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно п.6.4 договору від 02.01.2017 зміни і доповнення до нього вносяться сторонами спільним рішенням, котре оформляється додатковою письмовою угодою, яка є невід`ємною частиною договору. Водночас, п.4.2.4 договору Орендодавцю надано право в односторонньому порядку змінювати розмір орендної плати, зокрема. у разі зміни обставин, що впливають на фінансовий стан Орендодавця.

Однак, матеріалами справи жодним чином не підтверджено наявність обставин, які б впливали на фінансовий стан товариства. З постанов Правління №50від 29.12.2017, №24 від 30.06.2017 слідує, що такі прийняті на підставі розпорядження голови облдержадміністрації №582 від 04.12.2003, голови райдержадміністрації №501 від 24.12.2013 "Про граничні розміри плати за послуги, що надаються ринками з продажу продовольчих та непродовольчих товарів".

Разом з тим, даних розпоряджень позивачем надано не було, із змісту постанов правління та додатків до них не вбачається, що затвердження нових тарифів платних послуг по утриманні торгівельного місця на ринку було пов`язано із зміною фінансового стану Козівського РайСТ. Дані тарифи встановлені та визначають вартість утримання торгівельного місця за один день торгівлі в залежності від виду продовольчих товарів, що виставляються на продаж та виду об`єкту (прилавки, лотки, палатки, легкові автомобілі, вантажні автомобілі), з якого проводиться виїзна торгівля (додаток №1 до постанови №24 від 30.06.2017), а також вартість броні торгівельного місця на ринку та у павільйоні (додаток №2 до постанови).

Суд звертає увагу, що розмір орендної плати, визначений договором, укладеним між сторонами не є тотожним поняттю вартості утримання торговельного місця, згідно встановлених тарифів за один день торгівлі товарами на ринку. Орендна плата - це платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч.1 ст.286 ГК України).

Орендна плата встановлюється за згодою сторін, виходячи з початкової балансової вартості орендованого майна (в даному випадку торговельного місця - заасфальтованої площадки території ринку). До плати за оренду не включаються витрати на утримання орендованого майна та плата за послуги, які надаються орендарю відповідно до укладених угод комунальним підприємством, установою, організацією, на балансі якої перебуває це майно.

З матеріалів справи, зокрема п.3.5 договору від 02.01.2017, вбачається визначення сторонами окрім орендної плати, відшкодування витрат на утримання території ринку (водопостачання, водовідведення, енергопостачання, теплопостачання, вивіз сміття, тощо).

Отже, слід дійти висновку, що позивачем документально не підтверджено наявність обставин, що вплинули на його фінансовий стан та спричинили перегляд орендної плати в сторону збільшення.

Умовами договору визначено щомісячний оренди платіж в сумі 900грн (п.3.3 договору від 02.01.2018).

Позивач стверджує, що сплативши орендні платежі у більшому розмірі, відповідач погодився на нові умови орендної плати, проте жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного ним не надано, а матеріали справи таких не містять. З фіскальних чеків, на які покликається Козівське РайСТ, в тому числі як на обґрунтування збільшення суми щомісячної орендної плати за взаємною згодою, неможливо встановити особу платника та призначення таких коштів згідно з договором. Це додатково підтверджено інформацією Козівської ДПІ №306/6-2/19-00-51 від 2.03.2019. Також, позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт внесення орендної плати в розмірі 1050грн в період з липня по грудень 2017 року, з огляду на заперечення з цього приводу представника відповідача.

Слід зазначити, що саме факт підняття орендної плати і послугував підставою для відмови у продовженні орендних відносин зі сторони Орендаря, оскільки вважав запропоновані Орендодавцем умови економічно необґрунтованими та, відповідно, неприйнятними.

Таким чином, доказів внесення змін до договору оренди торгового місця від 02.01.2017 щодо збільшення розміру орендної плати за взаємною згодою шляхом підписання додаткової угоди до договору матеріали справи не містять, відтак у зв`язку з цим слід дійти висновку, що сторонами не було досягнуто згоди щодо внесення змін до договору в частині орендної плати.

Також позивачем не надано доказів належного повідомлення Орендаря, як це передбачено сторонами у п.4.2.4, про збільшення орендної плати, оскільки Журнал вихідної кореспонденції таким доказом не може бути. Посилання у повідомленні про збільшення розміру орендної плати до 1050грн в місяць з обґрунтуванням затвердження тарифів платних послуг згідно постанови правління РайСТ №24, прийнятої лише 30.06.2017 суд оцінює критично, оскільки повідомлення датовано 01.06.2017, тобто за місяць до прийняття нових тарифів.

Згідно із частинами 2-3 статті 13, статті 74 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При таких обставинах, правові підстави щодо стягнення з відповідача орендної плати за період з березня по грудень 2018 року за договором від 02.01.2017, - відсутні, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Оскільки на момент звернення з даним позовом спірний договір від 02.01.2017 припинив свою дію в силу закінчення строку, на який його укладено, та відсутність письмового повідомлення Орендаря про намір укласти договір на новий строк, не підписання проекту договору від 26.12.2017, відсутність доказів на підтвердження внесення орендних платежів після закінчення договору свідчать про не досягнення між сторонами згоди як щодо зміни розміру орендної плати, так і щодо продовження орендних правовідносин, тому позовні вимоги Козівського РайСТ як не підтверджені документально та необґрунтовані до задоволення не підлягають в цілому.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на позивача.

В судовому засіданні 02.05.2019, відповідно до ст.240 ГПК України, оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду.

Керуючись ст.ст.4, 7, 11, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 219, 220, 222, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 ГПК України.

Повне судове рішення складено та підписано 10.05.2019.

Суддя Н.О. Андрусик