РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2019Справа № 910/42/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фітодоктор" м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком" м. Києва

про стягнення боргу, ціна позову 478744,09 грн.

Суддя Паламар П.І.

Без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

СУТЬ СПОРУ :

у грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фітодоктор" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що на виконання умов укладеного з відповідачем договору поставки № від 29 березня 2017 р. він передав останньому товар загальною вартістю 511482,78 грн.

Всупереч умов договору відповідач частково оплатив одержаний товар, частину одержаного товару повернув, заборгувавши йому 328675,50 грн.

Також вказував, що 29 січня 2018 р. між ним, відповідачем та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" укладено договір про переведення боргу, згідно з умовами якого за його згодою Товариство з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" передало, а відповідач прийняв обов'язок по сплаті на його користь 150068,59 грн. заборгованості за договором № від 20 лютого 2015 р. Вказаний борг став грошовим зобов'язанням за договором поставки № від 29 березня 2017 р. укладеним між сторонами у справі.

Всупереч умов договору відповідач не сплатив прийнятий борг у розмірі 150068,59 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 478744,09 грн. суму боргу, а також понесені ним по справі судові витрати.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на часткову оплату переданого за договором товару у розмірі 154000 грн. Вказував, що внаслідок порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" зобов'язання по оплаті на його користь боргу за договором про переведення боргу в нього відсутні зобов'язання за вказаним договором перед позивачем. Також зазначав, що строк повернення постійно діючої заборгованості у розмірі 150000 грн. за договором поставки не настав.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що провадження у справі в частині вимог про стягнення 150000 боргу слід закрити, позов в іншій частині підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 29 березня 2017 р. між сторонами у справі укладено договір поставки № від 29 березня 2017 р., протокол узгодження розбіжностей до нього, згідно з умовами яких позивач зобов'язався передати відповідачу товар за цінами і в асортименті, що вказуються у специфікації, разом з товаросупровідною документацією, відповідно до поданих відповідачем замовлень, а останній - прийняти та оплатити товар на умовах договору.

Згідно умов п. 6.1 договору оплата поставленого товару здійснюється на умовах відстрочення платежу на строк 30 календарних днів з дати поставки, вказаної в транспортній накладній (у випадку надання позивачем протягом 5 календарних днів з дати поставки податкової накладної, яка пройшла реєстрацію в ЄРПН та отримала статус документа "Успішно зареєстрована в ЄРПН і відправлена покупцеві" та накладної завіреної ЕЦП позивача) та у розмірі, який розраховується за формулою, вказаною в п. 6.1 договору з урахуванням погодженої сторонами в додатку № 1 до договору постійно діючої заборгованості відповідача в сумі 150000 грн.

Вказані обставини підтверджуються наявною у матеріалах копією вказаного договору.

Поясненнями сторін, викладеними у позовній заяві та відзиві, наявними у матеріалах справи видатковими накладними, товарно-транспортними накладними №№ 800 від 4 квітня 2017 р., 875 від 11 квітня 2017 р., 984 від 18 квітня 2017 р., 1046 від 25 квітня 2017 р., 1119 від 9 травня 2017 р., 1341 від 16 травня 2017 р., 1431 від 23 травня 2017 р., 1592 від 30 травня 2017 р., 1674 від 6 червня 2017 р., 1793 від 13 червня 2017 р., 1947 від 20 червня 2017 р., 2088 від 27 червня 2017 р., 2169 від 4 липня 2017 р., 2264 від 11 липня 2017 р., 2389 від 18 липня 2017 р., 2476 від 25 липня 2017 р., 2589 від 1 серпня 2017 р., 2677 від 8 серпня 2017 р., 2765 від 15 серпня 2017 р., 2875 від 22 серпня 2017 р. стверджується факт передачі позивачем відповідачу товару за договором загальною вартістю 511482,78 грн.

Частково поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві, відповідача викладеними у відзиві на позовну заяву, накладними повернення за період з 23 квітня по 5 липня 2018 року, платіжним дорученням № 2735550 від 15 лютого 2019 р. стверджується факт повернення відповідачем позивачу товару вартістю 16075,32 грн. та оплати відповідачем одержаного товару у розмірі 320731,96 грн., у т.ч. 154000 грн. після звернення позивача в суд з указаним позовом.

Оскільки заявлена до стягнення сума боргу у розмірі 154000 грн. відповідачем сплачена після звернення позивача в суд з указаним позовом, предмет спору в цій частині між сторонами відсутній, то провадження у справі в частині вимог про стягнення 154000 грн. боргу відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України підлягає закриттю.

Також встановлено, що 29 січня 2018 р. між позивачем, відповідачем та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" укладено договір про переведення боргу, згідно з яким за згодою позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" передало, а відповідач прийняв обов'язок по сплаті на користь позивача 150068,59 грн. заборгованості за договором № від 20 лютого 2015 р. Визначили, що вказаний борг стає грошовим зобов'язанням за договором поставки № від 29 березня 2017 р. укладеним між сторонами у справі.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача, викладеними в позовній заяві, відповідача у відзиві на позовну заяву, наявною у матеріалах справи копією вказаного договору.

Доводи відповідача, які зводяться до заперечення обов'язку виконання спірного зобов'язання замість Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" до часу оплату останнім на його користь боргу за договором про переведення боргу, суперечать змісту правовідносин, що виникли між сторонами, зібраним у справі доказам та встановленим судом у зв'язку з цим обставинам, тому є безпідставними.

Відповідно до умов п. 6.3 договору позивач надає відповідачу згоду на створення останнім постійно діючої заборгованості відповідача, розмір якої згідно додатку № 1 до договору становить 150000 грн., без нарахування будь-яких відсотків на вказану суму, при цьому позивач зобов'язується не притягати відповідача до відповідальності за несвоєчасну оплату товарів в межах вказаної суми. Цю заборгованість відповідач зобов'язується погасити тільки за умови припинення дії договору (розірвання, відмова), чи відсутності наміру сторін укласти новий договір, протягом 14 календарних дні з моменту підписання останнього, після припинення (розірвання чи відмови) дії договору, акту звіряння розрахунків по договору.

Згідно умов п. 9.3 договору, в редакції протоколу узгодження розбіжностей, кожна сторона має право достроково розірвати договір, письмово повідомивши про це за 30 календарних днів, до запланованої дати розірвання. Протягом цього періоду сторони проводять звірку взаємних розрахунків, що не звільняє сторони від виконання зобов'язань.

3 серпня 2018 р. позивач листом повідомив відповідача про дострокове розірвання спірного договору та просив перерахувати на його користь 478744,09 грн. заборгованості за договором, у т.ч. 150000 грн. постійно діючої заборгованості.

Це підтверджується поясненнями позивача викладеними у позовній заяві, описом вкладення у цінний лист, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 558 від 3 серпня 2018 р.

Враховуючи те, що договір припинив свою дію 3 вересня 2018 р. у зв'язку з його розірванням в односторонньому порядку позивачем, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу 150000 грн. постійно діючої заборгованості.

Доводи відповідача про ненастання обов'язку з оплати постійно діючої заборгованості безпідставні, оскільки суперечать умовам п.п. 6.3, 9.3 спірного договору.

Доказів перерахування заборгованості за договором на користь позивача суду не надано.

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 622 ЦК України підлягає стягненню 324744,09 грн. боргу (511482,78+150068,59-16075,32-320731,96).

Оскільки провадження у справі в частині вимог про стягнення 154000 грн. закрито, в іншій частині позов задоволено, понесені по справі судові витрати, стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 231, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

провадження у справі № 910/42/19 в частині вимог про стягнення 154000 грн. боргу закрити.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фітодоктор" м. Харкова задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудком" (01103, м. Київ, Залізничне шосе, 57, код 40982829) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фітодоктор" (61010, м. Харків, вул. Георгіївська, 10, код 32437526) 324744,09 боргу, 7181,16 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар