ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 рокуСправа № 912/385/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г. при секретарі судового засідання Лупенко А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/385/19

за позовом Управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради Кіровоградської області, 28000, Кіровоградська область, м.Олександрія, пр. Соборний, 59

до відповідача Фізичної особи-підприємця Нерух Тамари Федорівни, АДРЕСА_1

про розірвання договору, стягнення 6 845,44 грн

Представники сторін

від позивача - Мардус Б.С., довіреність № 1121/06 від 28.12.18;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради Кіровоградської області до Фізичної особи-підприємця Нерух Тамари Федорівни про стягнення 6 845,44 грн заборгованості за договором особистого строкового сервітуту земельної ділянки №202 від 26.10.2017 та розірвання договору особистого строкового сервітуту земельної ділянки №202 від 26.10.2017, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем договору особистого строкового сервітуту земельної ділянки №202 від 26.10.2017 в частині сплати за сервітутне землекористування.

Ухвалою від 14.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/385/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.03.2019, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач участь повноважного представника в підготовчому засіданні 12.03.2019 не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про місце, дату та час засідання суду. Відзив на позов у встановлений судом строк не подав, причин неподання суду не повідомив, клопотання про продовження/поновлення відповідного строку відповідачем також не подано.

12.03.2019 Управлінням приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради Кіровоградської області надано до суду розрахунок боргу станом на 12.03.2019 та повідомлено суд, що 22.02.2019 ФОП Нерух Т.Ф. було сплачено частину боргу у сумі 2000,00 грн, сума заборгованості станом на 12.03.2019 складає 6801,28 грн

В засіданні суду представник позивача пояснив, що у призначенні платежу зазначено: "надходження коштів по договору особистого строкового сервітуту за лютий 2019" тому заборгованість, яка заявлена до стягнення, відповідачем фактично не погашена. У зв'язку з чим позивачем підтримано позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою від 12.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу №912/385/19 до судового розгляду по суті на 29.03.2019, постановлено позивачу надати письмові пояснення щодо сплаченої суми боргу в розмірі 2000,00 грн (спрямування цих коштів).

29.03.2019 Управлінням приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради Кіровоградської області, на виконання вимог ухвали суду від 12.03.2019, надано до суду пояснення від 20.03.2019, відповідно до яких позивач зазначає, що ФОП Нерух Т.В. 22.02.2019 було сплачено 2000,00 грн. У призначенні платежу зазначено: "надходження коштів по договору особистого строкового сервітуту за лютий 2019 року". Згідно розрахунку заборгованості наданого суду разом з позовною заявою, борг відповідача у сумі 6 845,44 грн зазначений станом на 01.02.2019, без врахування заборгованості за лютий 2019 року. Отже, заборгованість зазначена в позові відповідачем не погашена, в зв'язку з чим позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі.

Протокольною ухвалою від 29.03.2019 на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні по розгляду справи № 912/385/19 до 14:00 год 15.04.2019.

Протокольною ухвалою від 15.04.2019 на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні по розгляду справи № 912/385/19 до 09:30 год. 25.04.2019.

25.04.2019 позивачем подано до суду пояснення по справі від 24.04.2019, відповідно до яких зазначено, що згідно п.3 рішення Олександрійської міської ради Управлінню надано повноваження на укладення від імені Олександрійської міської ради договорів особистого строкового сервітуту. Відповідно до п.36 Положення про управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради, управління приватизації подає від імені міської ради позови до судів різних інстанцій з питань додержання земельного законодавства. Згідно матеріалів справи, договір особистого строкового сервітуту №202 від 26.10.2017 був укладений між відповідачем та Олександрійською міською радою від імені якої діяло управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради, та відповідно до вказаного рішення договір від імені Олександрійської міської ради був підписаний начальником управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради. Таким чином, позивачем у даній справі є саме управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради як підписант договору, а не Олександрійська міська рада.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні 25.04.2019 не забезпечив.

Поштовий конверт з ухвалою суду від 15.04.2019, направлений на адресу Фізичної особи-підприємця Нерух Тамари Федорівни, до господарського суду не повернувся.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п'ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами пунктів 1, 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про призначені засідання суду - відповідні ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд вчинив всі необхідні дії для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення засідання суду.

Крім того, в силу приписів ст.2, 4 ЗУ "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі, ухвалу про закриття підготовчого провадження, ухвалу про перерву, відповідач не був позбавлений можливості дізнатись в суді першої інстанції про подальший перебіг питання щодо зазначеного позову та своєчасно ознайомлюватись з відповідними судовими рішеннями суду першої інстанції в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника відповідача, відносно якого судом вжито достатніх заходів про сповіщення щодо судового засідання.

За таких обставин, враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, господарський суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.10.2017, на підставі рішення Олександрійської міської ради від 08.09.2017 № 336, між Олександрійською міською радою (власник) від імені якої діє управління приватизації, оренди майна та землі міської ради та ФОП Нерух Т.Ф. (землекористувач) укладено договір особистого строкового сервітуту (далі - Договір, а.с.12-13), за умовами якого власник встановлює сервітутне землекористування на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: вул. Садова (біля будівлі № 56а) (кадастровий номер :11:502:0013), площею 120,00 кв.м, терміном на 5 років, для розміщення тимчасових споруд площею 120,00 кв.м.

Відповідно до п. 3.1. Договору за сервітутне землекористуванні землекористувач сплачує плату, місячний розмір якої становить 977,92 грн.

Плата за сервітутне землекористування вноситься землекористувачем щомісячно рівними частинами до 30 числа місяця наступного за звітнім (п. 3.2. Договору).

Згідно п.п. г) п. 7.4. Договору землекористувач зобов'язаний своєчасно вносити плату за сервітутне землекористування.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

ФОП Нерух Т.Ф., всупереч умовам Договору, за період з липня 2018 по січень 2019 не сплатила плату за сервітутне землекористування в сумі 6845,44 грн.

13.12.2018 на адресу відповідача направлено претензію № 1055/06 від 13.12.2018 з пропозицією сплатити суму боргу (а.с. 16-17). Вказана претензія залишена без відповіді та задоволення.

Згідно п.п. г) п. 8.3. Договору, підставою розірвання Договору є невнесення землекористувачем плати за сервітутне землекористування терміном більше 6-ти місяців.

17.01.2019 позивач звернувся до ФОП Нерух Т.Ф. з Угодою про розірвання Договору № 202 від 26.10.2017 (а.с.19-21), яка також відповідачем не розглянута.

Вказані обставини і стали підставою для звернення з позовом до суду.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

В силу положень ст.ст. 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є право користування (сервітут).

За своїм змістом сервітут є правом на чужу річ і його сутність полягає у обмеженому користуванні чужою річчю у межах та спосіб, встановлених законами чи договором між сервітуарієм та власником речі або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Відповідно до ч. 1 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не підлягає відчуженню. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 404 ЦК України право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо).

Згідно ст.98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.

Згідно пп. в) ст. 99 Земельного кодексу України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів, зокрема право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За умовами Договору відповідач зобов'язаний здійснювати плату за сервітутне землекористування на підставі довідки-розрахунку щомісячно до 30 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

При цьому, відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

За приписами ст.ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань.

Відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розмір позовних вимог не оспорив та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, тому відсутні підстави вважати договір неукладеним, оскільки правомірність правочину презюмується в силу наведеної норми закону.

Судом враховано, що договір укладено з відповідачем як з фізичною особою-підприємцем. Відповідно до п. 4.1. договору сервітутне землекористування встановлюється для розміщення тимчасових споруд; категорія земель за функціональним призначенням - землі, які використовуються в комерційних цілях. Згідно пояснень представника позивача, на земельній ділянці розміщено споруду для здійснення відповідачем торгівельної діяльності.

Вказаних обставин відповідачем не спростовано, тому спір підлягає вирішенню за нормами ГПК України.

Оплата ФОП Нерух Т.Ф. в розмірі 2000,00 грн 22.02.2019 на підставі рахунку №5-56 від 22.02.2019 за лютий 2019, зарахована позивачем в рахунок оплати строкового сервітуту за лютий 2019 та наступний період, а станом на 01.02.2019 заборгованість в сумі 6845,44 грн відповідачем не погашена.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення суми боргу 6 845,44 грн за період з липня 2018 по січень 2019 нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягай згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ст. 102 Земельного кодексу України дія земельного сервітуту підлягає припиненню у випадках, зокрема, порушення власником сервітуту умов користування сервітутом.

Згідно п. 8.3. Договору підставою його розірвання є, зокрема не внесення плати за сервітутне землекористування терміном більше 6 місяців.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ФОП Нерух Т.Ф. за період з липня 2018 по січень 2019 не внесено плату за сервітутне землекористування, тобто строком більше 6 місяців.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 653 ЦК України визначено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем надано до суду належні та допустимі докази неналежного виконання відповідачем п.3.2. Договору, що на думку господарського суду є істотним порушенням Договору, з огляду на те, що вказане позбавляє позивача, того, на що останній розраховував при укладені даного Договору, а тому є достатньою підставою для дострокового розірвання зазначеного Договору.

Несплата відповідачем за сервітутне землекористування терміном більше 6 місяців є самостійною та достатньою підставою для дострокового розірвання Договору.

Також судом враховано, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером :11:502:0013 площею 0,2294 га перебуває в оренді у іншої фізичної особи, на підставі договору оренди землі, укладеного з нею Олександрійською міською радою, у якої земельна ділянка перебуває в комунальній власності.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги позивача про розірвання Договору є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір особистого строкового сервітуту земельної ділянки №202 від 26.10.2017, укладений між Олександрійською міською радою, від імені якої діє Управління приватизації, оренди майна та землі міської ради та Фізичною особою-підприємцем Нерух Тамарою Федорівною.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Нерух Тамари Федорівни (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Управління приватизації, оренди майна та землі Олександрійської міської ради Кіровоградської області (28000, Кіровоградська область, м.Олександрія, пр. Соборний, 59, ідентифікаційний код 30225269) 6 845,44 грн заборгованості за договором особистого строкового сервітуту земельної ділянки №202 від 26.10.2017, а також 3842 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.05.2019.

Суддя В.Г. Кабакова

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.