ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2019 Справа № 904/792/19
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Хавіної О.С.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод неформованих вогнетривів", м.Костянтинівка Донецька область

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам'янське Дніпропетровська область

про стягнення 222282,43 грн.

Представники:

Від Позивача: ОСОБА_1, ордер № 2201/041 від 28.01.2019р., адвокат

Від Відповідача: ОСОБА_2, довіреність №169 від 11.09.2018р., адвокат

Вільний слухач : ОСОБА_3, НОМЕР_1 від 16.11.2007р.

Вільний слухач: Ціклаурі Гіоргі посвідка ІН136494 від 12.11.17р.

Вільний слухач: ОСОБА_4, НОМЕР_2 від 19.11.2007р.

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод неформованих вогнетривів" (далі-Позивач) 28.02.2019 року звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Відповідача на свою користь 3% річних з 18.05.2018р. по 28.01.2019р. в сумі 52370,21 грн., інфляційних втрат з вересня 2018р. по січень 2019р. у розмірі 169912,22 грн. та судові витрати за сплату судового збору та за правову допомогу у розмірі 30400,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем зобов'язань за Договором поставки № 14-2120-02 від 15.12.2014 р.

В судовому засіданні 24.04.2019 Позивач просив суд не розглядати його судові витрати з оплати послуг адвоката у зв'язку з його наміром їхнього уточнення.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

В судовому засіданні 24.04.19р. проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

За усним клопотанням Позивача суд не розглядав його судові витрати з оплати послуг адвоката у зв'язку з його наміром їхнього уточнення.

3. Позиції інших учасників справи

Відповідач позов не визнав, 02.04.2019 року надіслав відзив на позов (арк.с. 54-60), в якому просить суд: відмовити Позивачеві в стягненні 40479,44 грн. інфляційних нарахувань на суму боргу; відмовити Позивачеві в стягненні 1232,38 грн. 3% річних з простроченої суми, оскільки ним погашено бог раніше, ніж зазначено ПОзивачем; зменшити розмір заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката; судові витрати по справі покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Представник Позивача 05.04.2019р. надав відповідь на відзив (арк.с. 83-85).

Також представник Позивача 05.04.2019р. надав заяву про зменшення позовних вимог (арк.с. 86-90), в якому просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача 3% річних з 18.05.2018р. по 28.01.2019р. в сумі 52 370,21 грн., інфляційних втрат з вересня 2018р. по січень 2019р. у розмірі 152 420,82 грн. та судові витрати за сплату судового збору та за правову допомогу.

Подана заява про зменшення позовних вимог прийнята судом до розгляду на підставі ст. 46 ГПК України.

05.04.2019р. представник Позивача надав заяву про долучення доказів, в якій повідомляє суд про здійснення адвокатом додаткових робіт за договором правової допомоги № 7 від 28.01.2019 р. в розмірі 8000,00 грн. (арк.с. 77-79).

24.04.2019 року Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (арк.с. 103-104), в якому вказує про те, що як свідчить аналіз відповіді на відзив та заяви про зменшення позовних вимог, вони підтверджують аргументи Відповідача щодо помилок, допущених адвокатом ОСОБА_1 при складанні тексту позовної заяви та розрахунку інфляційних та 3% річних, а саме помилки у зазначенні суми заборгованості, визначених рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/2262/18 від 04.09.2018р., помилки у визначенні періоду нарахування 3% річних а неправильного застосування приписів законодавства щодо методики розрахунків інфляційних нарахувань.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод неформованих вогнетривів" (далі-Постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" (далі-Покупець) 15.12.2014 року укладено Договір поставки №14-2120-02 (далі Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобовязується поставити та передати у власність Покупцю вогнетривку продукцію, а Відповідач прийняти і сплатити за неї, визначену Договором грошову суму (п.1.1 Договору).

Предметом поставки є продукція з найменуванням зазначеному у Специфікаціях до договору (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 1.3 Договору специфікації, а також додатки до них, після підписання узгодження Сторонами, являються невідємною частиною даного Договору.

Згідно з п. 3.1 Договору ціни на продукцію встановлюються в гривнях без урахування вартості упаковки на умовах поставки і вказані в Специфікаціях оформлених у вигляді Додатків до цього Договору, якщо інше не обумовлено у відповідній специфікації.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що Покупець оплачує продукцію шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника в наступному порядку:

- по факту поставки протягом 30-ти календарних днів, якщо інше не обумовлено в специфікації, на підставі рахунку на оплату, оформленого Постачальником і наданого Покупцю.

Постачальник зобовязується поставити продукцію на умовах: СРТ - ст.Павлоград Придніпровської залізниці в редакції Інкотермс-2010 (п. 5.1 Договору).

Відповідно до п. 5.6 Договору перехід права власності на поставлену продукцію відбувається з дати поставки, згідно з умовами поставки, передбачених сторонами. Датою поставки вважається дата штемпелю станції призначення на залізничній накладній. Між Позивачем та Відповідачем підписано специфікації № 20 від 28.10.2016, № 21 від 15.11.2016, № 22 від 15.11.2016, № 23 від 10.02.2017.

Договір вступає в силу з дати підписання обома сторонами та скріплення печатками та діє до 31.12.2015р., а в частині гарантованих зобов'язань - до повного їх виконання (п. 11.1 Договору).

Так, на виконання умов договору, Позивач передав, а Відповідач прийняв у власність товар на загальну суму 2630090,40 грн., що підтверджується видатковими накладними: №238 від 28.12.2016 року, №239 від 28.12.2016 року, №1 від 13.01.2017 року, №5 від 20.01.2017 року, № 15 від 14.03.2017 року (арк.с. 25-29).

Разом з товаром Позивач надав відповідні рахунки на оплату (арк.с. 30-34):

рахунок №238 від 28 грудня 2016 р. на загальну суму 579 420,00 грн.;

рахунок №239 від 28 грудня 2016 р. на загальну суму 540 000,00 грн.;

рахунок №1 від 13 січня 2017 р. на загальну суму 324 000,00 грн.;

рахунок №5 від 20 січня 2017 р. на загальну суму 23 486,40 грн.;

рахунок №15 від 14 березня 2017 р. на загальну суму 1 163 184,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2018р. у справі №904/2262/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод неформованих вогнетривів", м.Костянтинівка, Донецька область до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам'янське, Дніпропетровська область про стягнення заборгованості 2724844,96грн. (суддя Ліпинський О.В.) стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод неформованих вогнетривів" 2498702,32 грн. основного боргу, та 90717,21 грн. 3% річних і 131047,13 грн. інфляційних втрат за період з 20.01.2016 по 17.05.2017 року.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2018р. рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2018р. у справі №904/2262/18 залишено без змін.

Відповідно до п. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач свої зобов'язання по повній та своєчасній оплаті отриманих робіт здійснив несвоєчасно, в рамках виконавчого провадження ним перераховано на рахунок приватного виконавця, для дальнейшего скерування стягувачеві, за платіжними дорученнями №2 від 22.01.2019 року на суму 774836,60 грн., №22 від 24.01.2019 року на суму 2262905,67 грн. (арк.с. 65, 66).

Постановою 28.01.2019року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 закінчено виконавче провадження у зв'язку з повним виконанням Відповідачем наказу суду у справі №904/2262/18 (арк.с.38).

Позивач нарахував Відповідачу на суму основного боргу у розмірі 2498 702,32 суму 3% річних у розмірі 52370,06 грн. за період з 18.05.18р. по 28.01.19р. та інфляційних втрат у розмірі 152420,82 грн. за період вересень 2018 року - січень 2019 року.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Правовідносини сторін ґрунтуються на договорі поставки, який регулюється статтями 264-271 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Факт поставки Позивачем товару та прострочення з його оплати з боку Відповідача доводиться матеріалами справи.

На підставі ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За положеннями ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також встановлений судом факт несвоєчасної оплати поставленої продукції в обумовлені договором строки Відповідачем, суд задовольняє позовні вимоги Позивача у повному обсязі.

Заперечення Відповідача проти позову відхилюються, оскільки ним не доведено, що перераховані ним кошти приватному виконавцю були в той же день перераховані стягувачеві, тобто Позивачу. Водночас, Позивач доводить закінчення періоду прострочки документом приватного виконавця про закриття виконавчого провадження, що є беззаперечним доказом погашення боргу Відповідача.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод неформованих вогнетривів" до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Соборна, 18-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод неформованих вогнетривів" (85110, АДРЕСА_1, ) 3% річних з 18.05.2018р. по 28.01.2019р. в сумі 52370,06 грн., інфляційних втрат з вересня 2018р. по січень 2019р. у розмірі 152420,82 грн. та судові витрати за сплату судового збору та за правову допомогу у розмірі 3071,86 грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Костянтинівський завод неформованих вогнетривів" (85110, АДРЕСА_1, ) з Державного бюджету України 262,38 грн. судового збору у зв'язку зі зменшенням позовних вимог, про що видати ухвалу суду за відповідним зверненням останнього.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строки та порядку, встановлені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в двадцятиденний строк з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 26.04.2019

Суддя ОСОБА_6