СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"06" травня 2019 р. Справа № 917/151/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Барбашова С.В., суддя Пелипенко Н.М.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гадячсир» (вх. №1363П/3) на ухвалу Господарського суду Полдтавської області від 26.02.2019 (повний текст ухвали складено та підписано 26.02.2019, суддя Кльопов H.Г.) у справі № 917/151/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді агріколь банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир", м. Гадяч, Полтавська область

про звернення стягнення на предмети іпотеки

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2019 року Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь банк" звернулося до господарського суду Полтавської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: про часткове погашення заборгованості ТОВ "Гадячсир" за Договором №159 СІ від 24.11.2011 про надання кредиту у формі кредитної лінії у розмірі 13 830 944,95 доларів США та 371 743 963,01грн, звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №2 від 12 квітня 2013 року, укладеним між ТОВ "Гадячсир" та ПАТ "Креді Агріколь банк", який посвідчений приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Микитенко Ю.В. та зареєстрований в реєстрі за №55.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.02.2019 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 26.02.2019.

21 лютого 2019 року від відповідача надійшло клопотання (за вх. №1726) про. об'єднання даної справи та справи № 917/123/19 в одне провадженняг з посиланням на пов'язаність між собою позовних вимог АТ "Креді Агріколь Банк" та АТ "УкрСиббанк" до ТОВ "Гадячсир", у зазначених справах, підставами виникнення та поданими доказами.

Суд першої інстанції керуючись статтями 173, 232-235 Господарського процесуального кодексу України та дійшовши висновку, що таке об'єднання суттєво утруднить вирішення спору з огляду на подані докази та значний обсяг матеріалів, які потребують дослідження по кожній справі, визнав клопотання про об'єднання справ в одне провадження таким, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26 лютого 2019 року у справі №917/151/19 (суддя Кльопов І.Г.) відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" про об'єднання справ № 917/151/19 та № 917/123/19 в одне провадження.

Відповідач з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилається на необґрунтованість висновків суду першої інстанції, яка призвела до порушення принципу рівності сторін в процесі та порушення права відповідача на справедливий суд. Просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26,02.19 у справі №917/151/19 про відмову у задоволенні клопотання про об'єднання кількох справ в одне провадження; постановити нове рішення про задоволення в повному обсязі клопотання ТОВ «Гадячсир» про об'єднання цієї справи № 917/151/19 та справи № 917/123/19 в одне провадження.

Крім того, відповідач подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (вх. № 4379 від 02.05.19), в якому просить поновити ТОРВ «Гадячсир» строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Полтавської області від 26.02.19 року у справі № 917/151/19 та прийняти апеляційну скаргу до розгляду.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2019 для розгляду справи № 917/151/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню, виходячи з такого.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно зі статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Позиція ЄСПЛ засвідчує, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.".

Отже, визначення законодавцем переліку судових актів, які підлягають оскарженню, має на меті забезпечити збалансованість процесуальних інтересів сторін у справі, можливість розгляду справи в розумні строки та з пропорційним врахуванням загального та приватного інтересу.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов'язковими дня всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути забезпечене, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Наведена правова позиція викладена в рішенні Конституційного суду України від 25.04.2012 у справі №1-12/2012.

Колегія суддів зазначає, що реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим законом ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Згідно з частиною 2 статті 254 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Отже, перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 255 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним.

Приписами ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України передбачено перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

Так, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції:

1) про відмову у видачі судового наказу;

2) про забезпечення доказів, відмову в забезпеченні доказів, скасування ухвали про забезпечення доказів;

3) про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову;

4) про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову;

5) про зустрічне забезпечення, зміну чи скасування зустрічного забезпечення;

6) про повернення заяви позивачеві (заявникові):

7) про відмову у відкритті провадження у справі;

8) про передачу справи на розгляд іншого суду;

9) про відмову поновити або продовжити пропущений процесуальний строк;

10) про затвердження мирової угоди;

11) про призначення експертизи;

12) про зупинення провадження у справі;

13) про закриття провадження у справі;

14) про залишення позову (заяви) без розгляду;

15) окрема ухвала;

16) про стягнення штрафу в порядку процесуального примусу;

17) у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

18) про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення;

19) про відмову ухвалити додаткове рішення;

20) про роз'яснення чи відмову у роз'ясненні судового рішення:

21) про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами:

22) про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання;

23) про внесення чи відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

24) щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання;

25) про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця;

26) про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження;

27) про поворот виконання чи відмову у повороті виконання;

28) про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, чи нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку;

29) щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України;

30) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами;

31) про відмову у відкритті провадження у справі про скасування рішення третейського суду;

32) про повернення заяви про скасування рішення третейського суду;

33) про повернення заяви про видачу наказу за рішенням третейського суду без розгляду;

34) про залишення без розгляду заяви про відновлення втраченого судового провадження;

35) про відновлення чи відмову у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Предметом апеляційного оскарження Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" є ухвала місцевого господарського суду про відмову у задоволенні клопотання про об'єднання кількох справ.

Судова колегія зазначає, що оскаржувана ухвала не належить до переліку ухвал, право на апеляційний перегляд яких окремо від рішення суду встановлено ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, судова колегія зауважує, що згідно з ч. 3 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відтак, заперечення апелянта з приводу необґрунтованості ухвали Господарського суду Полтавської області від 26.02.2019 року у справі № 917/151/19 можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Європейський суд з прав людини у справі "Воловік проти України" (заява №15123/03), визначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Згідно до п. 4 ч. 5 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Про повернення апеляційної скарги поставляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Колегія суддів залишає без розгляду клопотання відповідача про поновлення строку (вх. № 4379 від 02.05.19) у зв'язку з поверненням апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 255, 258, 259, п, 4 ч. 5 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гадячсир" на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.02.2019 року у справі № 917/151/19 повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток на адресу апелянта: апеляційна скарга з додатками, всього на 20 арк., у тому числі копія платіжного доручення № 12046 від 06.03.2019 на 1 арк., оригінал поштової накладної 29 від 07.03.2019; оригінал опису вкладення у лист з оголошеною цінністю від 07.03.19 на 1 арк. та поштовий конверт на 1 арк.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.М. Пелипенко