ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2019 Справа № 917/222/19

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні ОСОБА_1, розглянувши справу № 917/222/19

За позовною заявою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка - Агро", вул. Миру 15, с. Сосонівка, Нововодолазький район, Харківська область, 63224

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 - Трейд", вул. Гайового 30, м. Полтава, Полтавська область, 36005

про стягнення 169 348,80 грн. заборгованості

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи: 08.02.2019 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка - Агро" до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 - Трейд" про стягнення 169 348,80 грн. заборгованості за договором про надання робіт/послуг №СА1112-1у від 12.11.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області суду від 12.02.2019 року на підставі ст. 174 ГПК України позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Сосонівка - Агро" до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 - Трейд" про стягнення 169 348,80 грн. заборгованості за договором про надання робіт/послуг №СА1112-1у від 12.11.2018 року залишено без руху та надано позивачу строк 5 днів з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків.

25.02.2019 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків.

Суд ухвалою від 26.02.2019 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/222/19 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Сторони були належним чином та завчасно повідомлені за місцем їх реєстрації про покладені на них обов'язки, про що свідчать матеріали справи (поштові повідомлення про вручення даної ухвали наявні у матеріалах справи). Крім того, ухвала суду у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

13.03.19 р. від відповідача надійшов відзив на позов № КАТ-11 від 12.03.2019 р. (вх. № 25.10), в якому останній визнає позов в частині заявлених до стягнення з нього основного боргу у розмірі 50 080,00 грн. та пені у розмірі 63 844,80 грн. пені.

27.03.19 р. від позивача надійшла відповідь на відзив № 03/05 від 21.03.2019 р. (вх. № 3026), в якій позивач наводить спростування заперечень відповідача щодо стягнення з останнього штрафу за відмову від договору в односторонньому порядку та зазначає, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

03.04.19 від відповідача надійшли заперечення № КАТ-13 від 03.04.2019 р. (вх. № 3429), в яких відповідач заперечує проти стягнення з нього штрафу, який позивач просить суд стягнути. В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що невиконання (чи несвоєчасне) виконання ним зобовязання щодо оплати вартості отриманих від позивача послуг не може вважатись відмовою відповідача від Договору.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

12.11.2018 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Сосонівка-Агро» (далі - «Виконавець») та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Агро-Трейд» (далі - «Замовник») укладено Договір про надання робіт/послуг №СА1112-1у (а.с. 9-12, далі Договір).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Предметом цього Договору є надання Виконавцем за плату послуг щодо транспортного оброблення вантажів в період дії цього договору. Місце надання послуг: залізнична станція Полтава-Південна. Орієнтовна кількість сільськогосподарської продукції, що підлягає навантаженню/розвантаженню (транспортне оброблення) становить 300 тн. (пункт 1 Договору);

- Вартість послуг розраховується з ціни послуг навантаження/розвантаження однієї тони продукції: 416,6666 грн/без ПДВ. Орієнтовна загальна вартість цього Договору складає 160 000,00 (Сто шістдесят тисяч) гривень в т. ч. ПДВ 20%. Оплата здійснюється наступним чином: - на підставі актів здачі-приймання робіт (надання послуг); - передплата в розмірі 20 % від суми договору Замовник здійснює протягом 1 (одного) банківського дня з моменту підписання цього договору; - остаточний розрахунок в розмірі 80% від загальної вартості наданих послуг Замовник здійснює протягом 1 (одного) банківського дня з моменту підписання акту здачі-приймання робіт (надання послуг). Загальна сума цього Договору складається з сумарної вартості всіх послуг, наданих Виконавцем згідно Актів здачі-приймання робіт (надання послуг), які є невід'ємною частиною Договору, і закріплених в специфікаціях. ( розділ 2 Договору та п. 2 Додатку №2 до Договору);

- по завершенні виконання робіт/послуг за відповідною Виконавець надає Замовнику акт здачі-приймання робіт (надання послуг). Замовник в триденний термін розглядає результати виконаної роботи та повертає Виконавцю підписаний акт здачі-приймання робіт (надання послуг). Якщо у встановлений термін Виконавець не отримає підписаний акт здачі-приймання робіт (надання послуг) або вмотивовану письмову відмову, робота/послуга вважається прийнятою в день подання акту здачі-приймання робіт (надання послуг) з виконанням всіх умов цього Договору (п. 3.1- 3.3 Договору);

- при порушенні термінів платежів та термінів надання робіт/послуг, винна сторона сплачує такі штрафи : пеня за неналежне виконання грошових зобов'язань (при порушенні термінів платежів) в розмірі 3% від належних до сплати сум за кожен день затримки та в разі необґрунтованої односторонньої відмови Замовника від Договору останній сплачує штраф у розмірі 30% від загальної суми Договору (пп. 6.1.1 та пп.. 6.1.2 Договору);

- Договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.01.2019 року (пункт 11.1 Договору).

Сторонами до Договору були складені специфікації від 01.12.2018 р. та від 01.01.2019 р., які підписані представниками сторін та скріплені печатками сторін (копії наявні у матеріалах справи, а.с. 14-15).

В дотримання умов Договору Позивачем було виконано послуги загальною вартістю 158 080,00 грн..

Факт надання послуг відповідачу підтверджується наявними у справі копіями Акту здачі - приймання робіт (надання послуг), які підписані без зауважень сторонами та скріплені їх печатками №36 від 04.12.2018 р. на суму 30 000,00 грн. в т.ч. ПДВ та №1 від 04.01.2019 р. на суму 128 080,00 грн. в т.ч. ПДВ. ( а.с. 15-16).

За даними позивача, будь-яких претензій щодо виконання робіт відповідачем позивачу не заявлялося, роботи виконано в повному об'ємі та в строк, проте він прийняті на себе зобов'язання щодо оплати наданих послуг не виконав повністю та належним чином, а саме :

- оплата за актом №36 від 04.12.2018 р. на суму 30 000,00 грн. відбулася в строк в повному обсязі (копія платіжного доручення № 66 від 04.12.2018 р. наявна у матеріалах справи, .а.с. 20).

- строк оплати за актом №1 від 04.01.2019 р. на суму 128 080,00 настав 08.01.2019 p., але послуги за актом не були оплачені Відповідачем.

16.01.2019 р. позивачем було направлено відповідачу вимогу № 16/01 від 16.01.2019 р. сплатити заборгованість за надані послуги та виплатити суму боргу з урахуванням штрафних санкцій (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 17).

17.01.2019 p., з порушенням строків оплати, відповідачем було оплачено позивачу частину наданих послуг на суму 70 000,00 грн. (копія платіжного доручення № 96 від 17.01.2019 р. наявна у матеріалах справи, .а.с. 21)

Як стверджує позивач, він неодноразово намагався звязатися з відповідачем та врегулювати спір мирним шляхом, але останній ігнорував всі спроби позивача і оплату вартості спожитих послуг не провів, заборгованість відповідача за спожиті послуги складає 58 080,00,00 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості відповідача.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення 169 348,80 грн. заборгованості за договором № СА1112-1у від 12.11.2018 р., з яких : 58 080,00,00 грн. основна заборгованість, 63 844,80 грн. пені за період з 09.01.2019 р. по 04.02.2019 р. та штраф 47 424,00 грн..

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору про надання послуг.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов'язання за Договором. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вищезазначеним Договором та приписів ст. 903 Цивільного кодексу України сплатив вартість отриманих послуг не у повному обсязі та з порушенням строків. Заборгованість останнього на момент подання позову та розгляду даної справи складає 58 080,00 грн.. Дана обставина відповідачем визнається.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 58 080,00 грн. вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем визнається, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Розділом 6 Договору передбачена відповідальність (у вигляді пені) за неналежне виконання грошових зобов'язань ( при порушенні термінів платежів) в розмірі 3% від належних до сплати сум за кожен день затримки та в разі необґрунтованої односторонньої відмови Замовника від Договору останній сплачує штраф у розмірі 30% від загальної суми Договору.

З вищезазначеного пункту Договору вбачається, що сторони встановили пеню за несвоєчасну оплату відповідачем товару у розмірі 3% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Як вже зазначалось судом вище, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня. Отже, договірні правовідносини між сторонами щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань". Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначений угодою сторін розмір пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання не може перевищувати розміру подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.10.2011 р. у справі № 3-114гс11)

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 63 844,80 грн. пені за період з 09.01.2019 р. по 04.02.2019 р. (з урахуванням моменту виникнення зобов'язання з оплати отриманих послуг по кожному окремому акту та проведених відповідачем проплат), суд прийшов до висновку, що останні є правомірними частково, а саме в частині стягнення з відповідача 2 099,00 грн. пені за період з 09.01.2019 р. по 04.02.2019 р. (з урахуванням приписів п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"), а тому в цій частині підлягають задоволенню. В частині стягнення з відповідача 61 895,71 грн. пені позовні вимоги є неправомірними, а тому задоволенню не підлягають.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 47 424,00 грн. (30% від загальної суми Договору) за відмову від Договору в односторонньому порядку, який передбачений пп..6.1.3 Договору.

В обґрунтування позовних вимог в цій частині, позивач посилається на те, що оскільки з боку відповідача були відсутні будь-які пояснення, пропозиції щодо погашення боргу та кошти, останній вважає, що вищевикладене є свідченням відмови від Договору.

Відповідно до приписів ч. 3 cт. 214 ЦК України, відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин.

Позивачем не надано суду жодних письмових доказів відмови відповідача, як це передбачено чинним законодавством України. На наявність останніх позивач не посилається.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами відповідача, що невиконання (чи несвоєчасне) виконання зобовязання щодо оплати вартості послуг не може вважатись відмовою від Договору, оскільки відмова від виконання зобовязання та відмова від договору не є тотожними поняттями. Відмову від договору слід розглядати як одночасну відмову і від прав і від обовязків, які у своїй сукупності складають зміст зобовязання, що виникають внаслідок договору.

Як вже зазначалось судом вище, матеріалами справи підтверджується наступне :

- факт укладання між сторонами Договору;

- фактична реалізація укладеного між сторонами Договору (надання позивачем послуг та прийняття даних послуг відповідачем);

- часткова оплата відповідачем отриманих від позивача послуг.

Отже, суд приходить до висновку, що з боку відповідача має місце несвоєчасне виконання зобовязань щодо оплати вартості отриманих послуг, а не відмова від Договору, тому підстави для задоволення позову в частині позовних вимог, щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 47 424,00 грн. за відмову від Договору в односторонньому порядку відсутні.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 58 080,00 грн. основного боргу, 2 099,00 грн. пені за період з 09.01.2019 р. по 04.02.2019 р. підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем визнаються, а тому в цій частині підлягають задоволенню. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 61 745,80 грн. пені та 47 424,00грн. штрафу у позові слід відмовити.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ТОВ «ОСОБА_3 Агро-Трейд» (вул. Гайового 30, м. Полтава, Полтавська область, 36005, ) на користь СТОВ «Сосонівка- Агро» (вул. Миру 15, с. Сосонівка, Нововодолазький район, Харківська область, 63224, ) 58080,00 грн. основної заборгованості, 2 099,00 грн. пені та 902,69 грн. витрат по сплаті судового збору

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено 25.04.2019 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М.Тимощенко