ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2019 р. Справа№ 911/3835/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Калатай Н.Ф.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Андрієнко Є.Л. - дов. № 14-210 від 26.10.2018р.

від відповідача: Колесник Т.А. - дов. № 45 від 22.12.2018р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія

"Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.02.2019р.

у справі № 911/3835/13 (суддя Д.Г. Зайця)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна

акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа"

про стягнення 3841717,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.02.2019р. у справі № 911/3835/13 заяву Комунального підприємства Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню у справі № 911/3835/13 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Київської області від 19.11.2013 року у справі №911/3835/13 в частині стягнення з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 777225,34 грн. пені, 792879,29 грн. штрафу, 87214,78 грн. інфляційних втрат та 533345,12 грн. 3% річних.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Київської області від 19.02.2019р. у справі № 911/3835/13 про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню, скасувати. Також, в апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 19.02.2019р. у справі № 911/3835/13.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права, які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2019р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді:- Калатай Н.Ф., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.02.2019р. у справі № 911/3835/13 - залишено без руху. Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", було надано строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліку шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду докази про сплату судового збору, в сумі 1 921 грн.

29.03.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків а саме долучення до матеріалів апеляційної скарги доказів сплати судового збору.

Колегія суддів дослідивши подане клопотання, дійшла висновку про те, що вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є поважними, клопотання скаржника про відновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.02.2019р. у справі № 911/3835/13 є таким, що підлягає задоволенню.

Оскільки апеляційна скарга подана з додержанням вимог ст. ст. 256, 258 та 259 ГПК України, суд визнає подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження у справі та призначення справи до розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019р. задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 19.02.2019р. у справі № 911/3835/13 та поновити Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.02.2019р. та призначено справу № 911/3835/13 до розгляду на 22.04.2019р.

15.04.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу Господарського суду Київської області від 19.02.2019р. залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» про стягнення 3841717,73 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.11.2013р. у справі №911/3835/13 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» про стягнення 3841717,73 грн. задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» на користь Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 777 225 грн. 34 коп. пені, 792 879 грн. 29 коп. штрафу, 87 214 грн. 78 коп. інфляційних втрат, 533 345 грн. 12 коп. 3% річних та 67 370 грн. 38 коп. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2014р. рішення господарського суду Київської області від 19.11.2013р. у справі № 911/3835/13 залишено без змін.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Київської області видано наказ № 911/3835/13 від 23.06.2014р.

06.02.2019р. Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" (боржника) звернулось до Господарського суду Київської області з заявою про визнання наказу Господарського суду Київської області від 23.06.2014р. № 911/3835/13 таким, що частково не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що в обґрунтування поданої заяви КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» зазначає, що 30.11.2016 року набув чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» №1730-19 від 03.11.2016 року, відповідно до приписів якого на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом. Тому, враховуючи обставини сплати основного боргу за договором на постачання природного газу №100100022-ТКЕ-ТЕ/11 від 01.10.2011 року, нараховані суми пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних підлягають списанню, відповідно до норм Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.02.2019р. у справі № 911/3835/13 заяву Комунального підприємства Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню у справі № 911/3835/13 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Київської області від 19.11.2013р. у справі № 911/3835/13 в частині стягнення з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 777225,34 грн. пені, 792879,29 грн. штрафу, 87214,78 грн. інфляційних втрат та 533345,12 грн. 3% річних.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви Комунального підприємства Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню у справі № 911/3835/13, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 01.10.2011р. між ПАТ Київоблгаз та КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» було укладено Договір на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання №100100022-ТКЕ-ТЕ/11, відповідно до якого постачальник постачає природний газ споживачу для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг.

21.11.2012р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» укладено договір № 14/7115/12 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги до боржника первісного кредитора - Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» за договором на постачання природного газу №100100022-ТКЕ-ТЕ/11 від 01.10.2011 року у сумі 16194793,88 грн. Крім передачі права вимоги оплати спожитого природного газу за зобов'язанням, зазначеним в п. 1.1 зазначеного договору, до нового кредитора перейшли права вимоги стягнення всіх штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за зазначеним договором (п. 1.2 договору про відступлення права вимоги №14/7115/12).

Боржник зазначає, що заборгованість в сумі 16194793,88 грн. за вказаним договором сплачена відповідно до платіжного доручення №30 від 11.12.2012р..

Вказані обставини, в тому числі факт оплати відповідачем (боржником) за Договором були встановлені рішенням Господарського суду Київської області від 19.11.2013р. у справі №911/3835/13 за позовом Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» про стягнення 3841717,73 грн.

Наведеним рішенням від 19.11.2013р. у справі № 911/3835/13 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача 777225,34 грн. пені, 792879,29 грн. штрафу, 533345,12 грн. 3% річних, 87214,78 грн. інфляційних втрат та 67370,38 грн. судового збору та 23.06.2014р. видано наказ.

Згідно приписів ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону.

Учасники процедури врегулювання заборгованості - підприємства та організації, включені до реєстру, постачальники природного газу та/або електричної енергії, оптовий постачальник електричної енергії, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Так, приписами ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» визначено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Відповідачем (боржником) подано копію листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №8/10-1851-17 від 19.06.2017 з повідомленням про включення 16.06.2017 року КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Судом встановлено, що КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» 11.12.2012р. погасило заборгованість за договором на постачання природного газу №100100022-ТКЕ-ТЕ/11 від 01.10.2011р. до набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», тобто до 30.11.2016р.

Посилання ж позивача (стягувача), що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» не було постачальником природного газу згідно з умовами договору №14/7115/12 від 21.11.2012 року, внаслідок чого заборгованість, яка виникла у відповідача в зв'язку з неналежним виконанням даного договору, не може бути врегульованою відповідно до норм Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», оцінюється судом критично, оскільки визначені ч. 3. ст. 7 цього Закону заходи щодо забезпечення інтересів боржника у спосіб припинення стягнення нарахованих штрафних санкцій перед стягувачем та їх реалізація не перебувають в залежності від суб'єкта господарювання, що постачав відповідні енергоносії.

Враховуючи, що станом на день набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» відповідач (боржник) не мав кредиторської заборгованості за спожитий природний газ за договором на постачання природного газу №100100022-ТКЕ-ТЕ/11 від 01.10.2011 року та беручи до уваги те, що відповідача внесено до Реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а відтак на нього поширюється дія Закону №1730-19 від 03.11.2016 року, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що нараховані 777225,34 грн. пені, 792879,29 грн. штрафу, 87214,78 грн. інфляційних втрат та 533345,12 грн. 3% річних підлягають списанню згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Відповідно до ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Згідно ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України рішення, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про задоволення заяви відповідача (боржника) про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню в частині стягнення 777225,34 грн. пені, 792879,29 грн. штрафу, 87214,78 грн. інфляційних втрат та 533345,12 грн. 3% річних.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду Київської області від 19.02.2019р. у справі № 911/3835/13 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 19.02.2019р. у справі № 911/3835/13 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

3. Матеріали справи № 911/3835/13 повернути до Господарського суду Київської області

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 25.04.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

Н.Ф. Калатай