ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
25.04.2019 Справа № 905/2251/15
Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.
при секретарі судового засідання Барбаш Д.К.
про: стягнення 838259,21 грн.,
За участю представників сторін:
від позивача (стягувача): не з'явився
від боржника (скаржника): ОСОБА_2М - на підставі ордеру серія КС №101761
від приватного виконавця: ОСОБА_1 (особисто)
Рішенням господарського суду Донецької області від 23.11.2015 по справі №905/2251/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК до Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ про стягнення заборгованості в сумі 838259,21 грн. задоволені частково.

Стягнуто з Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитом в сумі 330000,00 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 238795,43 грн., заборгованість за комісією за користування кредитом в сумі 43629,16 грн., пеню в сумі 4,24 грн., судовий збір в сумі 9186,43 грн.

11.12.2015 на виконання вказаного рішення господарським судом видані відповідні накази.

11.04.2019 на адресу господарського суду Донецької області надійшла скарга Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ № 01/753 від 05.04.2019, в якій скаржник просить:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 в частині накладення арешту на кошти, що належать Дочірньому підприємству САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ, що знаходяться на поточних рахунках МФО 380805 АТ ОСОБА_3 Аваль у м. Києві, № 4 UAN; МФО 335106 Донецьке обласне УП АТ Ощадбанк м. Краматорськ 9092 UAN, шляхом винесення постанови від 26.03.2019 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 58667281;

- зобовязати приватного виконавця виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 усунути допущені порушення шляхом скасування постанови від 26.03.2019 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 58667281, в частині накладення арешту на кошти Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ, які знаходяться на поточних рахунках: МФО 380805 АТ ОСОБА_3 Аваль у м. Києві, № 4 UAN; МФО 335106 Донецьке обласне УП АТ Ощадбанк м. Краматорськ 9092 UAN;

- зобовязати приватного виконавця виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 зняти арешт з коштів Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ, що знаходяться на поточних рахунках МФО 380805 АТ ОСОБА_3 Аваль у м. Києві, № 4 UAN; МФО 335106 Донецьке обласне УП АТ Ощадбанк м. Краматорськ 9092 UAN, накладеним ним з метою примусового стягнення коштів згідно наказів № 905/2251/15 від 11.12.2015 та № 908/3221/15 від 20.07.2015, у виконавчому провадженні № 58667281.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 було винесено постанови від 19.03.2019 про відкриття виконавчих проваджень ВП № 58667281 на виконання наказу №905/2251/15 від 11.12.2015 та ВП № 58664510 на виконання наказу № 908/3221/15 від 20.07.2015, незважаючи на те, що 27.02.2017 заступником начальника Словянського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53487378. При цьому, виконавчі провадження ВП № 58667281 та ВП №58664510 обєднані в зведене виконавче провадження № 58668097 відповідною постановою в той же день, 19.03.2019. Скаржник зазначає, що 26.03.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 було винесено постанову про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження ВП № 58667281 в межах звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 1 207191,81 грн., а не в межах зведеного виконавчого провадження № 58668097. Крім того, даною постановою приватним виконавцем накладено арешт на кошти на всіх банківських рахунках боржника, зокрема і на грошові кошти, що містяться на рахунках МФО 380805 АТ ОСОБА_3 Аваль у м. Києві, № 4 UAN; МФО 335106 Донецьке обласне УП АТ Ощадбанк м. Краматорськ 9092 UAN. Дані рахунки використовуються боржником для виплати заробітної плати, сплати єдиного внеску та інших обовязкових зборів та платежів. Скаржник зазначає, що приватний виконавець після відкриття виконавчого провадження повинен був утриматися від зазначених вище дій і передати виконавче провадження до Словянського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для стягнення заборгованості за наказом від 11.12.2015 по справі № 905/2251/15 в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 40282998

Ухвалою суду від 12.04.2019 вищезазначену скаргу призначено до розгляду.

Представник відповідача (скаржника) в судове засідання зявися, наполягав на задоволенні скарги у повному обсязі.

Представник позивача (стягувача) в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином .

Приватний виконавець в судове засідання зявився, проти задоволення скарги заперечував. 19.04.2019 на адресу господарського суду Донецької області від приватного виконавця виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 надійшов відзив на скаргу, в якому останній проти задоволення скарги заперечував. Зокрема, посилався на те, що скаржником пропущено десятиденний строк на оскарження постанови про накладення арешту, встановлений п. а ч. 1 ст. 341 ГПК України. Крім того, приватним виконавцем не зверталось стягнення на кошти, визначені ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження», на які не може бути звернено стягнення. Боржником не надано жодних доказів про те, що рахунки боржника, вказані у скарзі, мають спеціальний режим використання та на кошти, які знаходяться на рахунках, заборонено звертати стягнення. Приватним виконавець наголошує на тому, що на момент винесення постанови про арешт коштів боржника від 26.03.2019 у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 були відсутні відомості стосовно використання грошових коштів, що знаходились на вказаному рахунку, з метою виплати заробітної плати працівникам скаржника (боржника). Крім того, з усіх рахунків боржника, які скаржник вказує як такі, що використовуються для виплати заробітної плати та інших платежів, також сплачуються грошові кошти для ведення господарської діяльності.

Згідно п. 9.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України №9 від 17.10.2012 судові засідання у розгляді скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів повинні проводитись господарськими судами окремо за різними справами.

Таким чином, судом розглядається скарга №01/753 від 05.04.2019 в межах справи №905/2251/15.

Відповідно до ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи до уваги, що розгляд скарг на дії приватного виконавця обмежений десятиденним строком, а відсутність належним чином повідомлених учасників справи про дату і час судового засідання не є перешкодою для вирішення відповідного питання, суд розглядає скаргу Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ № 01/753 від 05.04.2019 на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 по суті.

Розглянувши матеріали скарги, господарським судом встановлено наступне.

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням рішення здійснює суд.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

Згідно статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно приписів ст.ст.339, 340 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За змістом ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - сукупність дій, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами.

При цьому, за змістом ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні, заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем, інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п.7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику» на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках зі спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту (ч.4 ст.48 Закону).

Відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов'язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.02.2017 заступником начальника Словянського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53487378 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 11.12.2015 по справі № 905/2251/15.

19.03.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58667281 з примусового виконання наказу від 11.12.2015 по справі № 905/2251/15.

Також 19.03.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 винесено постанову про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, якою об'єднано виконавчі провадження № 58664510 та № 58667281 у зведене виконавче провадження № 58668097.

Крім того, 26.03.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження ВП № 58667281 винесено постанову про арешт коштів боржника. Як вбачається зі змісту вказаної постанови, останнім при примусовому виконанні наказу № 908/3221/15 від 20.07.2015 та № 905/2251/15 від 11.12.2015, виданих господарським судом Донецької області встановлено, що згідно відповіді ДФС за боржником відкрито рахунки в банківських установах, а саме: МФО 380805 АТ «ОСОБА_3 АВАЛЬ» у м. Києві 4 UAH, МФО 320627 АТ «СБЕРБАНК» 8352 UAH , 8352 UAH, МФО 335106 ФДОНЕЦЬКЕ ОБЛАСНЕ УП АТОЩАД М. КРАМАТОР9092 UAH, МФО 300528 АТ «ОТП БАНК» 9807 USD, 9807 EUR, 9807 UAH, у звязку з чим накладено арешт на грошові кошти, що містяться на вказаних рахунках та всіх інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать Дочірньому підприємству САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1207191,81 грн.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з ч.1 ст.115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

В органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, бюджетним установам відкриваються рахунки у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до Податкового кодексу України роботодавець як податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб зобов'язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі. Крім того, роботодавець зобов'язаний сплачувати єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Згідно зі ст.43 Конституції України, ст.ст.1, 24 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.97, 115 Кодексу законів про працю України держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені у залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівникам здійснюється у першочерговому порядку.

Ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 №95, яка ратифікована Україною 04.08.1961 і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, визначено, що ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Згідно ч.3 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» кошти, що надходять від сплати єдиного внеску та застосування фінансових санкцій відповідно до цього Закону, не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів та використовуватися на цілі, не передбачені законодавством про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Як визначається пп.16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір платниками якого, як і податку на доходи фізичних осіб, є фізична особа - резидент та фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання) та сплачуються такі, у даному випадку, податковим агентом, який зобов'язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм (ст.ст.14.1.180, 162.1.1, 162.1.2., 162.1.3,163.1.2 Податкового кодексу).

В п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» визначено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами обов'язковості сплати; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб.

У відповідності до ч.12 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до п.7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Разом з цим, згідно з ч.5 вказаної статті Закону під час виконання рішень виконавець має право на безперешкодний доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Таким чином державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження не має права накладати арешт на рахунки із спеціальним режимом використання, якими також можуть бути рахунки для зарахування страхових виплат, заробітної плати та інших виплат на карткові рахунки співробітників клієнта, з метою забезпечення дотримання наведеного положення державному виконавцю відповідно до ст.18 Закону надано безперешкодний доступ до інформації про боржника, в тому числі конфіденційної, що є необхідною для вчинення виконавчих дій відповідно до меж повноважень та в порядку, встановлених Законом України Про виконавче провадження, з дотриманням інших нормативно-правових актів.

Саме на державного виконавця покладено обов'язок щодо вчинення дій із забезпечення виконання судового рішення відповідно до приписів та в порядку, встановленому Законом, а недотримання банківськими установами вимог щодо повідомлення виконавця про призначення рахунку та, відповідно, повернення постанови без виконання, не позбавляли державного виконавця можливості самостійно з'ясувати інформацію про наявність рахунків боржника, а також статус цих рахунків, враховуючи приписи ч.5 ст.18 Закону України Про виконавче провадження.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.06.2018 у справі №910/4153/13.

Разом із тим, суд погоджується із доводами приватного виконавця щодо відсутності на момент винесення оскаржуваної постанови відомостей щодо використання рахунків, на які був накладений арешт, для виплати заробітної плати, податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску, військового збору, оплат за путівку, санаторного лікування, тощо. Крім того, як вбачається з матеріалів зведеного виконавчого провадження, скаржник звертався до приватного виконавця із клопотанням № 06/731 від 04.09.2019 про скасування постанови від 26.03.2019 про накладання арешту в частині накладення арешту на рахунки МФО 380805 АТ ОСОБА_3 Аваль у м. Києві, № 4 UAN; МФО 335106 Донецьке обласне УП АТ Ощадбанк м. Краматорськ 9092 UAN, посилаючись на їх цільове призначення для здійснення вказаних платежів. Листом від 05.04.2019 № 01-29/361 приватний виконавець виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 відмовив у задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на ненадання заявником жодних доказів про те, що ці рахунки використовуються за вказаним призначенням. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність вини приватного виконавця, та як наслідок, незаконності його дій. Боржник, в свою чергу, мав надати належні докази щодо використання зазначених рахунків в тому числі для виплати заробітної плати, сплати податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску, військового збору, допомоги з тимчасової втрати працездатності та податку з доходів фізичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження обставин викладених у скарзі, скаржником надано:

- довідку № 104.0570/23/573 від 05.04.2019, відповідно до якої з поточного рахунку №9082/980, відкритого в ТВБВ № 10004/0570 філії Донецьке ОУ АТ «Ощадбанк» ДП «САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР «СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ» за період з 01.01.2018 по 05.04.2019;

- договір банківського рахунку № 218-082553 від 18.05.2017, укладений між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ДП «САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР «СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ»;

- виписку з рахунку № 9092 за період з 01.01.2018 по 05.04.2019, відкритого в Донецькому обласному УП АТ Ощадбанк м. Краматорськ;

- угоду № 3030003 від 23.10.2018, укладену між ТОВ «ОСОБА_3 Аваль» та ДП «САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР «СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ» ЗАТ ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ;

- виписку з рахунку № 4 за період з 01.01.2019 по 31.03.2019, відкритого в АТ «ОСОБА_3 АВАЛЬ» у м. Києві.

Суд зазначає, що з наявних в матеріалах справи банківських виписок по особовому рахунку скаржника №9092, відкритому у Донецькому обласному УП АТ Ощадбанк м. Краматорськ та № 4, відкритого в АТ «ОСОБА_3 АВАЛЬ» у м. Києві, вбачається, що зазначені рахунки скаржником використовуються, в тому числі, для виплати заробітної плати, податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску, військового збору, оплат за путівку, санаторного лікування, тощо. При цьому в матеріалах справи відсутні докази, що вказаний рахунок використовується виключно для виплати вищенаведених платежів.

Відповідно до ч.4 п.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Згідно з п.1.8 Постанови Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003р. «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 №1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки; поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України; до поточних рахунків також належать, зокрема, рахунки за спеціальними режимами їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 для накладення арешту на кошти, що належать Дочірньому підприємству САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ, які знаходяться на поточних рахунках МФО 380805 АТ ОСОБА_3 Аваль у м. Києві, № 4 UAN; МФО 335106 Донецьке обласне УП АТ Ощадбанк м. Краматорськ 9092 UAN, та призначені для оплати праці працівників Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ, сплати єдиного соціального внеску, військового збору, допомоги з тимчасової втрати працездатності, та податку з доходів фізичних осіб, для сплати яких застосовуються вказані поточні рахунки.

Разом із тим суд вважає необґрунтованим твердження позивача про те, що у оскаржуваній постанові неправомірно зазначено, що арешт коштів боржника здійснюється в межах суми 1207191,81 грн. у виконавчому провадженні №58667281 з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 3.8.1, 3.8.2 Інструкції N 512/5 виконання зведеного виконавчого провадження розпочинається постановою про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. Про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виноситься постанова, копія якої зберігається у зведеному виконавчому провадженні. Виконавчі провадження щодо одного боржника об'єднуються у зведене виконавче провадження або приєднуються до зведеного виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку, наданого боржнику для самостійного виконання.

За зведеним виконавчим провадженням арешт на майно боржника накладається у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Аналіз наведених норм права дає суду підстави дійти висновку, що за зведеним виконавчим провадженням арешт на майно боржника накладається у межах загальної суми стягнення без зазначення складової суми коштів, яка підлягає стягненню.

Суд також зауважує, що дії державного виконавця або приватного виконавця щодо незазначення суми коштів, які підлягають стягненню в постановах про приєднання виконавчих проваджень до зведеного, не можуть розцінюватися судом як протиправні, оскільки така інформація міститься у матеріалах таких виконавчих проваджень, а, отже, і дозволяє визначити суми, які підлягають стягненню.

Суд відхиляє доводи приватного виконавця виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 щодо пропуску скаржником встановленого чинним законодавством строку на оскарження його дій та бездіяльності, оскільки, як вбачається з доданих до скарги матеріалів, постанова від 26.03.2019 про арешт коштів боржника у межах ВП № 58667281 була отримана 28.03.2019, про що свідчить відповідний штамп, а скарга №01/753 від 05.04.2019 була здана до відділення поштового звязку 08.04.2019, у перший робочий день, оскільки останній день строку припадав на неділю, 07.04.2019. Відтак, за висновками суду, з огляду на приписи ст. 341 ГПК України, скаржником було дотримано строк на оскарження відповідних дій приватного виконавця.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верхового Суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарги на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобовязує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Згідно п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Згідно ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 постановою від 26.03.2019 у виконавчому провадженні №58667281 було неправомірно накладено арешт на кошти, що належать Дочірньому підприємству САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ, які знаходяться на поточних рахунках МФО 380805 АТ ОСОБА_3 Аваль у м. Києві, № 4 UAN; МФО 335106 Донецьке обласне УП АТ Ощадбанк м. Краматорськ 9092 UAN, та призначені для оплати праці працівників Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ, сплати єдиного соціального внеску, військового збору, допомоги з тимчасової втрати працездатності, та податку з доходів фізичних осіб, для сплати яких застосовуються вказані поточні рахунки, суд вважає за необхідне зобовязати приватного виконавця виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 зняти арешт з коштів Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ, що знаходяться на поточних рахунках МФО 380805 АТ ОСОБА_3 Аваль у м. Києві, № 4 UAN; МФО 335106 Донецьке обласне УП АТ Ощадбанк м. Краматорськ 9092 UAN, та призначені для оплати праці працівників Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ, сплати єдиного соціального внеску, військового збору, допомоги з тимчасової втрати працездатності, та податку з доходів фізичних осіб для сплати яких застосовуються вказані поточні рахунки, накладеним ним постановою від 26.03.2019 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №58667281 з метою примусового стягнення коштів згідно наказу № 905/2251/15 від 11.12.2015.

Судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, заявником заявлені не були, а тому відповідно їх розподіл, в порядку ст.344 Господарського процесуального кодексу України, господарським судом не здійснюється.

Зважаючи на викладені обставини, керуючись ст.ст. 326, 327, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

Скаргу Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ № 01/753 від 05.04.2019 на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати приватного виконавця виконавчого округу Донецької області ОСОБА_1 зняти арешт з коштів Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ, що знаходяться на поточних рахунках МФО 380805 АТ ОСОБА_3 Аваль у м. Києві, № 4 UAN; МФО 335106 Донецьке обласне УП АТ Ощадбанк м. Краматорськ 9092 UAN, та призначені для оплати праці працівників Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ'ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ, сплати єдиного соціального внеску, військового збору, допомоги з тимчасової втрати працездатності, та податку з доходів фізичних осіб для сплати яких застосовуються вказані поточні рахунки, накладеним ним постановою від 26.03.2019 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №58667281 з метою примусового стягнення коштів згідно наказу № 905/2251/15 від 11.12.2015.

В іншій частині скарги відмовити.

У судовому засіданні 25.04.2019 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.04.2019.

У відповідності до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова