За позовом: 1. ОСОБА_1 (АДРЕСА_1);
про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників в частині, скасування реєстраційного запису
Представники сторін:
від позивача-1: не з'явився,
від позивача-2: Цермолонський І.М.,
від відповідача-1: Шевченко М.М.,
від відповідача-2: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю науково-дослідний центр "НАФТОХІМ" та Комунального підприємства "Комунальний центр підтримки підприємницької діяльності та надання реєстраційних послуг" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю науково-дослідний центр "НАФТОХІМ", оформленого протоколом від 30.03.2018, в частині п. 4.1 щодо виключення позивачів та скасування реєстраційного запису, внесеного 05.04.2018 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2019 у справі № 910/14295/18 позовні вимоги задоволено повністю.

03.04.2019 представником позивача-2 було подано заяву про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн, у якій вказано про подання усіх необхідних доказів до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду.

10.04.2019 через відділ діловодства суду позивачем-2 було подано заяву про доручення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2019 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі № 910/14295/18 на 24.04.2019.

В судове засідання 24.04.2019 з'явилися представники похивача-2 та відповідача-1. Позивач-1 та відповідач-2 уповноважених представників в судове засідання не направили,

Зважаючи на те, що позивача-1 та відповідача-2 було належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, а їх неявка не перешкоджає вирішенню питання про судові витрати, Суд вважає за можливе розглянути це питання за відсутності представників сторін.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п'ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За приписами ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем-1 заявлено до стягнення відповідачів у справі витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу в матеріали справи подано

Договір про надання правничої допомоги № 5 від 02.04.2019, укладений між ОСОБА_2 (клієнт) та Адвокатським бюро «ШАЙКО І ПАРТНЕРИ» (Адвокатське бюро), Акт про надання правничої допомоги від 08.04.2019 до Договору про надання правничої допомоги № 5 від 02.04.2019, Звіт № 1 від 08.04.2019 на виконання Договору про надання правничої допомоги № 5 від 02.04.2019, квитанцію № ПН22971 від 08.09.2019 на суму 14 999,00 грн.

Водночас, Суд, розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у даній справі, дійшов висновку про те, що вказані документи не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з відповідачів, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Так, відповідно до Акта про надання правничої допомоги від 08.04.2019 та Звіту № 1 від 08.04.2019 на виконання Договору про надання правничої допомоги № 5 від 02.04.2019, Адвокатським бюро було надано позивачу-2 такі послуги:

1) Зустріч з ОСОБА_2 (надалі - Клієнт) стосовно погодження та затвердження наданих послуг Адвокатом Шайко С. В. щодо ознайомлення з матеріалами справи № 910/14295/18 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ТОВ НДЦ «Нафтохім» та КП «Комунальний центр підтримки підприємницької діяльності та надання реєстраційних послуг»; обрання та підготовки правової позиції Клієнта у вказаній справі; збору доказів для підготовки позовної заяви; підготовка проекту позовної заяви; отримання документів для підготовки Клопотання про уточнення позовних вимог;

2) Зустріч та переговори з Клієнтом щодо правової позиції у судовій справі № 910/14295/18 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ТОВ НДЦ «Нафтохім» та КП «Комунальний центр підтримки підприємницької діяльності та надання реєстраційних послуг» щодо надання документів для підготовки Заяви про розрахунок суми судових витрат;

3) Підготовка Клопотання про уточнення позовних вимог у справі № 910/14295/18;

4) Підготовка заяви про розрахунок суми судових витрат у справі № 910/14295/18;

5) Зустріч та переговори з клієнтом щодо надання документів, необхідних для подачі до Господарського суду м. Києва;

6) Представництво клієнта в Господарському суді м. Києва.

Водночас, Суд зазначає, що Договір про надання правничої допомоги № 5 укладено між ОСОБА_2 (клієнт) та Адвокатським бюро «ШАЙКО І ПАРТНЕРИ» (Адвокатське бюро) лише 02.04.2019, в той час як вже 03.04.2019 відбувся розгляд справи № 910/14295/18 по суті та прийнято рішення у спорі.

При цьому, представництво інтересів позивача-2 у підготовчому провадженні та під час розгляду справи по суті здійснювалося іншими адвокатами на підставі інших документів (довіреності, договору).

Відтак, наведені вище послуги Суд не вважає необхідними та доцільними на даній стадії розгляду справи по суті. Крім того, Суд звертає увагу, що клопотання про уточнення позовних вимог у справі № 910/14295/18 було залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку на його заявлення.

Більше того, у Договорі про надання правничої допомоги № 5 від 02.04.2019 відсутні умови про вартість послуг, а додаткових угод до договору (в порядку п. 4.1 Договору) з визначенням розміру оплати заявником до суду надано не було.

Суд зазначає, що у Акті про надання правничої допомоги від 08.04.2019 визначено загальну ціну послуг у розмірі 15 000,00 грн. без деталізації вартості кожної послуги окремо.

Разом з тим, Суд звертає увагу, що відповідно до квитанції № ПН22971 від 08.09.2019 позивачм-2 було на користь Адвокатського об'єднання фактично сплачено 14 999,00 грн, а не 15 000,00 грн.

Отже, дослідивши подані документи на підтвердження понесення витрат на правову допомогу Адвокатського бюро «ШАЙКО І ПАРТНЕРИ», враховуючи стадію розгляду спору, на якій позивачем-2 було залучено це бюро до участі у справі, а також беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг, необхідність та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, Суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відтак, зазначені позивачем-2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн є явно завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи доцільність наданих послуг, принципи співмірності та розумності судових витрат, Суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір до 500,00 грн за представництво позивача-2 в суді, які підлягають стягненню відповідача-1 в порядку ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 236 - 242, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/14295/18 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю науково-дослідний центр "НАФТОХІМ" (03039, місто Київ, вулиця Фрометівська, 18; ідентифікаційний код 13694889) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп.

2. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 26.04.2019

Суддя Т.Ю. Трофименко