ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

за результатами розгляду скарги

06.05.2019м. ДніпроСправа № 904/3482/18

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ"

на дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (50065, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця 22 Партз'їзду, будинок 41)

у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (61004, АДРЕСА_1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ФСК" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Волгоградська, будинок 4)

про стягнення заборгованості за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 01.01.2016 в сумі 34 960 грн. 06 коп.

Суддя Фещенко Ю.В.

За участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

Представники:

від скаржника (позивача): не з'явився;

від боржника (відповідача): не з'явився;

від ВДВС: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ФСК" (далі - відповідач) заборгованість за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (промислові споживачі та інші суб'єкти господарювання) №114111L63KGP016 від 01.01.2016 в загальному розмірі 34 960 грн. 06 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 29 830 грн. 85 коп. - основний борг;

- 3 988 грн. 12 коп. - пеня;

- 353 грн. 79 коп. - 3% річних;

- 787 грн. 30 коп. - інфляційні витрати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2018 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 29 830 грн. 85 коп., пеню у розмірі 3 448 грн. 79 коп., 3% річних у розмірі 304 грн. 31 коп., інфляційні втрати у розмірі 510 грн. 65 коп., судовий збір у розмірі 1 718 грн. 38 коп.

На примусове виконання вказаного рішення суду було видано наказ від 17.10.2018.

Від позивача 24.04.2019 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла скарга на дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (вх.№ 18663/19 від 24.04.2019), в якій він просить суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 14.03.2019 про повернення виконавчого документу - наказу від 17.10.2018 по справі № 904/3482/18 стягувачу;

- зобов'язати державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 відновити виконавче провадження про примусове виконання виконавчого документу - наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 по справі № 904/3482/18.

Розпорядженням керівника апарату суду від 25.04.2019 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів справи" проведено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 904/3482/16, за результатами якого скаргу на дії державного виконавця передано для розгляду судді Фещенко Ю.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2019 прийнято скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" на дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 06.05.2019.

Стягувач, боржник та Саксаганський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується направленням ухвали суду на їх юридичні адреси; крім того, для додаткового повідомлення всіх учасників, судом здійснювалося повідомлення, шляхом надіслання телефонограм (а.с.71-73), які були отримані заявником і виконавчою службою.

Від позивача (заявника) електронною поштою надійшла заява (вх.№19554/19 від 03.05.2019), в якій він просить суд розглядати справу за наявними у справі доказами за відсутності заявника, у зв'язку із територіальною віддаленістю місцезнаходження заявника та неможливістю бути присутнім у судових засіданнях.

Державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у клопотанні (вх.№19755/19 від 06.05.2019, яке надійшло засобами електронного зв'язку) просить залишити без розгляду скаргу на дії державного виконавця, у зв'язку з тим, що державним виконавцем було скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.03.2019 на підставі пункту 5 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", яка для відома та виконання направлена сторонам виконавчого провадження.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2018 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 29 830 грн. 85 коп., пеню у розмірі 3 448 грн. 79 коп., 3% річних у розмірі 304 грн. 31 коп., інфляційні втрати у розмірі 510 грн. 65 коп., судовий збір у розмірі 1 718 грн. 38 коп.

На примусове виконання вказаного рішення суду було видано наказ від 17.10.2018.

Постановою державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 14.03.2019 було повернуто виконавчий документ - наказ суду від 17.10.2018 по справі № 904/3482/18 стягувачу, у зв'язку з тим, що боржник за вказаною адресою (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Волгоградська, будинок 4) не зареєстрований та фактично не перебуває.

У поданій 24.04.2019 до суду скарзі заявник зазначає, що державний виконавець Міщук А.Р. не здійснила необхідних в межах виконавчого провадження виконавчих дій, проігнорувавши свої повноваження, в результаті чого була винесена безпідставна та передчасна постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, зміст якої в повному обсязі суперечить вимогам чинного законодавства та даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки юридичною адресою боржника є саме вказана у наказі суду та постанові виконавця адреса боржника, що свідчить про протиправність постанови та наявність підстав для її скасування.

Вказане і стало причиною звернення до суду зі скаргою на дії ДВС.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Законом України № 475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі "Конвенція") та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст. 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із практики Європейського суду з прав людини право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони, яка поважає верховенство права, дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997; рішення у справі "Бурдов проти Росії" №59498/00 від 07.05.2002; рішення у справі "Ясіун'єне проти Литви" №41510/98 від 06.03.2003; та рішення по справі "Руйану проти Румунії" №34647/97 від 17.06.2003).

Таким чином, вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

За приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 14.03.2019, якою було повернуто виконавчий документ - наказ суду від 17.10.2018 по справі № 904/3482/18 стягувачу, у зв'язку з тим, що боржник за вказаною адресою (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Волгоградська, будинок 4) не зареєстрований та фактично не перебуває, була винесена із порушенням норм чинного законодавства, з огляду на таке.

В порядку підготовки скарги до розгляду, судом було здійснено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.04.2019, на який було сформовано витяг з вказаного реєстру, та з якого вбачається, що місцезнаходженням юридичної особи (юридичною адресою) Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ФСК" є саме: 50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Волгоградська, будинок 4.

Отже, вказане свідчить про безпідставність винесення оскаржуваної постанови та невідповідність її нормам чинного законодавства.

У той же час, до матеріалів справи надані копії матеріалів виконавчого провадження №57918460 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/3482/18 від 17.10.2018 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ФСК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" боргу в сумі 5 982 грн. 13 коп. з яких вбачається наступне.

06.05.2019 державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 було винесено постанову про скасування процесуального документу, якою на підставі абзацу 4 частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" було скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.03.2019. Вказану постанову ухвалено направити сторонам виконавчого провадження.

Таким чином, оскаржуваний документ - постанова державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 14.03.2019, якою було повернуто виконавчий документ - наказ суду від 17.10.2018 по справі №904/3482/18 стягувачу, станом на день розгляду скарги припинив своє існування.

У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано аналогічні питання (пункт 9.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 оскаржуваний документ скасовано, тобто органом виконавчої служби самостійно усунуто допущені порушення під час його винесення, після звернення скаржника з відповідною скаргою до суду, суд доходить висновку про необхідність закриття провадження з розгляду даної скарги в частині вимоги про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.

Також, у скарзі на дії ДВС заявник просив суд зобов'язати державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 відновити виконавче провадження про примусове виконання виконавчого документу - наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 по справі № 904/3482/18.

З приводу вказаної вимоги суд зазначає наступне.

У відповідності до частини 1 статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Отже, виконавче провадження № 57918460 підлягає відновленню за постановою державного виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня скасування постанови державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 14.03.2019, а саме: не пізніше 07.05.2019.

Враховуючи вказане, вимога скаржника щодо зобов'язання державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 відновити виконавче провадження про примусове виконання виконавчого документу - наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 по справі № 904/3482/18 є передчасною, а отже, не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 231, 234, 235, 339 - 345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" на дії державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в частині визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 14.03.2019 про повернення виконавчого документу - наказу від 17.10.2018 по справі № 904/3482/18 стягувачу, - закрити.

2. Відмовити в задоволенні скарги в частині вимоги про зобов'язання державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 відновити виконавче провадження про примусове виконання виконавчого документу - наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2018 по справі № 904/3482/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 06.05.2019 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_3