ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2019

м. Дніпро

Справа № 904/937/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Феррогрупп", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 5 210 грн. 00 коп. за договором поставки від 01.01.2017 № 33П

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Феррогрупп" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" заборгованість за поставлений товар у розмірі 5 210 грн. 00 коп., відповідно до умов договору поставки від 01.01.2017 № 33П.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором.

Ухвалою господарського суду від 18.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09.04.2019.

09.04.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки він здійснив розрахунок за поставлений товар у повному обсязі. Відповідач зазначає, що відповідно до акту звірки взаємних розрахунків станом на 26.03.2019 заборгованість за договором поставки від 01.01.2017 № 33П відсутня. Таким чином, предмет спору між сторонами відсутній.

09.04.2019 позивач подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що заборгованість у розмірі 5 210 грн. 00 коп. виникла за останньою поставкою товару у липні 2017 (акт приймання металів чорних (вторинних) № 12947/33П від 29.07.2017, дата відвантаження (ТТН) - 30.07.2017, вартість поставленого товару - 165 625 грн. 50 коп.).

У судовому засіданні 09.04.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач явку повноважного представника у призначене судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

09.04.2019 господарським судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про подальший розгляд справи без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

19.04.2019 на вимогу суду позивач надав банківську виписку від 19.04.2019 на підтвердження внесеної відповідачем 25.07.2017 оплати за спірним договором.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Феррогрупп" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Інтерпайп Дніпропетровський втормет", найменування якого змінено на Акціонерне товариство "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет", (покупець) укладено договір поставки № 33П (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити брухт і відходи чорних металів - метали чорні вторинні за видами та якістю, що передбачені ДСТУ 4121-2002, і вимогами, зазначеними договором, специфікаціями чи додатками до цього договору (надалі - товар).

Поставка товару здійснюється постачальником на умовах, зазначених у специфікаціях до договору. Усі ризики переходять від постачальника до покупця виключно з дати оформлення акту приймання у місці приймання при усіх умовах постачання. Поставка товару здійснюється протягом терміну дії договору за цінами, встановленими сторонами на певні періоди відповідними специфікаціями, в порядку, передбаченому п. 2.1. договору (пункти 3.1., 3.2. договору).

Згідно п. 3.9. договору датою поставки, у разі постачання товару автомобільним транспортом, приймається дата оформлення акту приймання.

Відповідно до п. 5.9. договору кожна партія товару передається на підставі акту приймання металів чорних (вторинних).

За умовами пунктів 4.1., 4.2. договору покупець здійснює оплату вартості поставленої партії товару, з урахуванням умов поставки, на поточний рахунок постачальника протягом 7 банківських днів з моменту надходження товару до покупця, на підставі акту приймання. За взаємною згодою сторін, яка може бути виражена у специфікаціях або додаткових угодах, оформлених у вигляді додатків до даного договору, при проведенні розрахунків за договором сторонами можуть застосуватись інші, ніж передбачені в п. 4.1. договору, форми розрахунків, у тому числі і на умовах попередньої оплати.

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2017, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх обов'язків за договором (п. 9.1. договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на суму 165 625 грн. 50 коп. за актом приймання металів чорних (вторинних) № 12947/33П від 29.07.2017 (а.с. 62).

За твердженням позивача, відповідач частково виконав свої зобов'язання за договором в частині оплати товару, поставленого за актом приймання металів чорних (вторинних) № 12947/33П від 29.07.2017, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 5 210 грн. 00 коп.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки від 01.01.2017 № 33П, є господарськими зобов’язаннями, тому, згідно положень ст. ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватись відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки від 01.01.2017 № 33П позивачем було поставлено брухт і відходи чорних металів відповідачу, що підтверджується відповідним пакетом документів, а саме: актами приймання металів чорних (вторинних) та товарно-транспортними накладними. Таким чином, документально підтверджено здійснення господарських операцій позивачем з поставки брухту і відходів чорних металів за вищезазначеним договором.

Зокрема, 30.07.2017 за актом приймання металів чорних (вторинних) № 12947/33П від 29.07.2017 та товарно-транспортною накладною від 29.07.2017 № 2907-ІП, позивачем відвантажено відповідачу амортизаційний брухт розрахунковою вагою 30,395тн, вартістю 165 625 грн. 50 коп.

За твердженнями позивача залишок заборгованості відповідача зі сплати вартості поставленого товару за вказаним актом та накладною складає 5 210 грн. 00 коп.

Відповідно до приписів ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З наданого відповідачем акта звірки взаємних розрахунків від 26.03.2019, підписаного уповноваженими представниками сторін та скріпленого печатками сторін, вбачається, що відповідач здійснив передплату за договором поставки від 01.01.2017 № 33П в сумі:500 000 грн. 00 коп. - 25.05.2017; 400 000 грн. 00 коп. - 26.05.2017; 500 000 грн. 00 коп. - 29.05.2017; 2 000 000 грн. 00 коп. - 01.06.2017; 300 000 грн. 00 коп. - 16.06.2017; 350 000 грн. 00 коп. - 21.06.2017; 650 000 грн. 00 коп. - 26.06.2017; 1 000 000 грн. 00 коп. - 24.07.2017; 500 000 грн. 00 коп. - 25.07.2017.

Крім того, як вбачається з наданої позивачем виписки з особового рахунку, 25.07.2017 відповідач здійснив передплату за договором поставки від 01.01.2017 № 33П у розмірі 500 000 грн. 00 коп.

Доказів поставки товару на суму, що перевищує розмір здійсненої відповідачем передплати, позивач не надав. Отже, оплата товару, на підтвердження поставки якого позивачем був підписаний акт приймання металів чорних (вторинних) № 12947/33П від 29.07.2017, станом на дату його поставки була здійснена в повному обсязі.

Таким чином, позивач не надав суду доказів наявності (станом на дату відкриття провадження у справі - 18.03.2019) у відповідача заборгованості в сумі 5 210 грн. 00 коп., що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 03.05.2019