ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"13" травня 2019 р. Cправа № 902/375/19

Господарський суд Вінницької області у складі судді Тварковського А.А., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер" (вул. Володимира Антоновича, 7, м. Вінниця, 21018)

до: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лескова, 9, м. Київ, 01011)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратенко Микола Іванович ( АДРЕСА_1 )

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Остер" подано позов до Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 13.05.2019 р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/375/19 в порядку загального позовного провадження та призначено у ній підготовче судове засідання на 30.05.2019 р. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратенка Миколу Івановича.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву б/н від 10.05.2019 р. (вх. № 02.1-50/44/19 від 11.05.2019 р.) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження № 58963145, відкритого 22.04.2019 р. Літинським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на підставі виконавчого напису № 517 від 10.04.2019 р., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенка М.І.

Розглянувши заяву Товариством з обмеженою відповідальністю "Остер" про забезпечення позову, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За приписами ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів позову, предметом судового розгляду у цій справі є вимога позивача до відповідача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 517 від 10.04.2019 р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратенко М.І. по звернення стягнення на нерухоме майно за іпотечним договором б/н від 21.05.2013 р., укладеним між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (іпотекодержатель) та ТОВ "Остер" (іпотекодавець) у забезпечення зобов`язань за кредитним договором № 01/Р7-01/401 від 21.05.2013 р.

Тобто, позовна заява містить немайнову вимогу, рішення про задоволення якої не вимагатиме примусового виконання.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач зазначає, що нерухоме майно, на яке звернуте стягнення згідно з оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса, може бути реалізовано в ході виконавчого провадження, тобто до моменту розгляду судом справи по суті та прийняття судового рішення, а, отже, невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому, за твердженням позивача, вжиття заходів забезпечення позову є спрямованим лише на збереження існуючого його становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

На підтвердження наведених обставин позивачем долучено копію постанови відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження ВП № 58963145 від 22.04.2019 р. з виконання виконавчого напису нотаріуса № 517 від 10.04.2019 р.

Згідно із ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб як наслідок, у випадку прийняття рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ГПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" Судом констатовано, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Таким чином, ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Згідно із ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Крім того, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Оскільки у цій справі позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, враховуючи вимоги ст. 136 ГПК України, то в такому випадку судом має досліджуватися та застосовуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що незастосування заходу до забезпечення позову, обраного позивачем, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Аналогічна позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 р. у справі № 910/1040/18, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2019 р. у справі № 924/790/18.

З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи, що 22.04.2019 р. старшим державним виконавцем Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Гаврилюк С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратенко М.І. № 517 від 10.04.2019 р., яким передбачено звернення стягнення на майно позивача на користь АТ "Райффайзен банк Аваль", а позивач оскаржив такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню з підстав його здійснення з порушенням норм чинного законодавства, існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.

Адже у разі, якщо до закінчення розгляду спору у цій справі приватним виконавцем буде примусово реалізовано майно на прилюдних торгах, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ТОВ "Остер". Тому в цьому випадку застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріусу є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

При цьому не вжиття такого заходу забезпечення позову, на думку суду, враховуючи наведене вище обставини, може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та може призвести до необхідності звернення позивача в майбутньому з новими позовами до суду.

Окремо слід наголосити, що обраний захід забезпечення позову за своїм змістом не є тотожнім задоволенню заявлених позовних вимог, оскільки на цій стадії судом не оцінюється правомірність оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, а лише зупиняється проведеного на підставі нього стягнення на певний строк, відтак після вирішення спору по суті, у разі відмови в задоволенні позову, даний виконавчий напис нотаріуса може бути безперешкодно виконаний відповідачем.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про те, що подана позивачем заява про забезпечення позову є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки у своїй сукупності є спрямованою на ефективний захист (відновлення) порушених прав заявника.

В той же час дана заява підлягає задоволенню з урахуванням змісту п. 5 ч. 1 ст. 137 ГПК України, згідно із яким передбачено такий захід забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Відтак саме зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 517 від 10.04.2019 p., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко Миколою Івановичем, яким звернено стягнення на нерухоме майно, на думку суду, буде адекватним та співмірним заходом забезпечення позову. При цьому зупинення виконавчого провадження як того просить позивач не є доцільним і можливим, оскільки, як свідчать дані з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, воно на сьогоднішній день є зведеним і поряд із виконавчим написом у ньому наявні інші виконавчі документи, які не є предметом розгляду цієї справи. Тому суд не вбачає підстав для зупинення усього виконавчого провадження, оскільки це не узгоджується із викладеним вище обставинами та змістом ст. 137 ГПК України, що є наслідком відмови у задоволенні заяви цій частині.

Щодо зустрічного забезпечення, суд зазначає, що застосування таких заходів згідно із ч. 1 ст. 141 ГПК України є правом, а не обов`язком суду для реалізації якого, у даному випадку, у суду достатні підстави відсутні, що не позбавляє відповідача чи інших зацікавлених осіб права та можливості звернутись до суду з окремим клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення у відповідності до вказаної статті.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер" б/н від 10.05.2019 р. (вх. № 02.1-50/44/19 від 11.05.2019 р.) про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

2. Вжити заходи до забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 517 від 10.04.2019 p., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенком Миколою Івановичем, яким звернено стягнення на нерухоме майно.

3. Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

4. Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 13.05.2022 р.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Остер" (вул. Володимира Антоновича, 7, м. Вінниця, 21018, ідентифікаційний код - 23103085)

Боржник: Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лескова, 9, м. Київ, 01011, ідентифікаційний код - 14305909)

5. За приписами ч. 8 ст. 140, п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

6. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

7. Примірник ухвали, засвідчений гербовою печаткою суду, надіслати для виконання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, копію ухвали - сторонам та третій особі рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дата складання повного тексту ухвали 13.05.2019 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - вул. Володимира Антоновича, 7, м. Вінниця, 21018;

3 - відповідачу - вул. Лескова, 9, м. Київ, 01011;

4 - третій особі - АДРЕСА_1.

5 - Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області - вул. Хмельницьке шосе, будинок 7, м. Вінниця, 21036.