УХВАЛА

м. Київ

13.05.2019Справа № 910/5429/19

Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши матеріали

позовної заяви Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 1 110 461,55 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 1 110 461,55 грн., з яких: 1 067 062,80 грн. - заборгованості за Договором поставки №УЗ/ЦЛ-18599/Ю від 05.11.2018; 32 625,81 грн. - пені; 5 437,64 - 3% річних; 5 335,30 - інфляційних втрат.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд відзначає, що позовну заяву подано без додержання вимог статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Так, частиною другою статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому частиною 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно з частинами 2, 4 статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на виконання своїх зобов`язань за Договором №УЗ/ЦЛ-18599/Ю від 05.11.2018 ним було поставлено відповідачу продукцію в кількості 936 020 штук на загальну суму 1 067 062,80 грн. На підтвердження вищезазначеного, позивач надає накладні на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 27.12.2018 №1896/18 та від 27.12.2018 №1892/18.

Разом з цим, стороною не надано жодних належних та допустимих доказів (в розумінні ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України), які б підтверджували повноваження осіб, які підписали накладні на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 27.12.2018 №1896/18 та від 27.12.2018 №1892/18.

Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що п. 6.1. Договору №УЗ/ЦЛ-18599/Ю від 05.11.2018 встановлено, що оплата за кожну партію поставленої Продукції проводиться Замовником протягом 30 (тридцяти) календарних днів після дати поставки партії Продукції. При цьому, позивачем до позовної заяви не надано рахунку-фактури на поставлену партію Продукції, про який йдеться в тому ж самому п. 6.1. Договору.

Крім того, п.6.3. Договору передбачено, що остаточні фінансові взаєморозрахунки Сторони здійснюють після підписання Акту звірки, який складається і підписується уповноваженими особами. Однак, позивачем також не доданий до матеріалів позовної заяви підписаний уповноваженими особами Акт звірки, передбачений умовами договору.

Крім того, позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача з вимогами погасити заборгованість за Договором №УЗ/ЦЛ-18599/Ю від 05.11.2018, зокрема, листом від 31.01.2019 №57/502 та претензією від 19.02.2019 №02/776. Проте, в матеріалах позовної заяви відсутній докази відправлення позивачем та отримання відповідачем вищезазначених звернень.

Частинами 1, 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків у визначений судом спосіб.

У зв`язку з перебуванням судді Приходько І.В. у відпустці, питання про рух позовної заяви вирішувалось 13.05.2019.

Керуючись ст. ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву Державного підприємства «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів».

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом надання:

- документів в оригіналах або в належним чином засвідчених копіях, що підтверджують повноваження осіб, які підписали накладні на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 27.12.2018 №1896/18 та від 27.12.2018 №1892/18;

- повного переліку документів, на підставі яких здійснюються фінансові взаєморозрахунки у відповідності до умов Договору №УЗ/ЦЛ-18599/Ю від 05.11.2018, в тому числі рахунки-фактури, передбачені п. 6.1. Договору та Акт звірки передбачений п. 6.3. Договору;

- документів в оригіналах або в належним чином засвідчених копіях, що підтверджують відправлення позивачем та отримання відповідачем листа від 31.01.2019 №57/502 та претензії від 19.02.2019 №02/776.

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Приходько