ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/53/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, м. Харків за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову, на стороні позивача: 1. Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області, смт. Кегичівка, Кегичівський р-н, Харківська область; 2. Парасковіївської сільської ради, с. Парасковія, Кегичівський р-н, Харківська область
до Приватного акціонерного товариства "Насінневе", м. Дніпро
про визнання додаткової угоди укладеною
за участю представників:

позивача ОСОБА_1, довіреність № 32-20-0.14,2-3/62-19 від 03.01.2019 року;

відповідача ОСОБА_2, довіреність б/н від 22.04.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Насінневе" (відповідач), згідно якої просить суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 01.03.2019 року (вх.№5454), яка була прийнята судом) внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 24.11.2006 року, укладеного між Кегичівською районною державною адміністрацією Харківської області та Приватним акціонерним товариством "Насінневе", який зареєстровано за №10 від 21.02.2017, шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору оренди землі в наступній редакції:

" ДОДАТКОВА УГОДА

про внесення змін до договору оренди землі, укладеного 24.11.2006 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 21.06.2011, зареєстрованого 21.02.2007 за №10

м. Харків ______________________2019 року

Орендодавець - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (), в особі виконуючого обовязки начальника Головного управління ОСОБА_3, який діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308, з одного боку, та орендар - Приватне акціонерне товариство "Насінневе" (), в особі керівника ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту, з другого боку, склали цю угоду про таке:

1. Орендодавець і орендар, на підставі статей 15-1, 93, 122, 123, 124 Земельного кодексу України, статті 30 Закону України "Про оренду землі", глави 53 Цивільного кодексу України дійшли згоди внести такі зміни до договору оренди землі (далі - Договір) від 24.11.2006 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 21.02.2007, який зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру" при Державному комітеті України по земельним ресурсам України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.02.2007 за №10:

пункт 5 розділу "Обєкт оренди" викласти в такій редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки становить 1106391,90 грн. (один мільйон сто шість триста девяносто одна гривня девяносто копійок)";

пункт 9 розділу "Орендна плата" викласти в такій редакції: "Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 88511,35 грн. (вісімдесят вісім тисяч пятсот одинадцять гривень тридцять пять копійок) на рік".

2. Всі інші умови Договору залишаються без змін і є обовязковими для виконання Сторонами.

3. Ця додаткова угода є невідємною частиною Договору від 24.11.2006 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 21.06.2011 року, зареєстрованого 21.02.2007 року за № 10 та набирає чинності після державної реєстрації прав.

4. Ця Угода укладена в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу.

Реквізити сторін

Орендодавець:

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області в особі виконуючого обовязки начальника Головного управління ОСОБА_3, який діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 № 308. Місцезнаходження юридичної особи: майдан Свободи, 5, підїзд 1, поверх 6, 7, м. Харків, 61022. .

Орендар:

Приватне акціонерне товариство "Насінневе" в особі керівника ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту. Місцезнаходження юридичної особи: проспект Дмитра Яворницького, 12, кабінет 15 м. Дніпро, 49005. ."

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на Постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 413, якою затверджено Стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними (далі - Стратегія), якою встановлюється розмір орендної плати за земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у розмірі не нижче 8% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.01.2019 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.01.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 18.02.2019 року на 12:15 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.02.2019 року залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову, на стороні позивача:

- Кегичівську районну державну адміністрацію Харківської області ();

- Парасковіївську сільську раду (), підготовче засідання відкладено на 04.03.2019 року на 10:45 год.

21.02.2019 року відповідач надав відзив (вх.№ 4652), в якому проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що позивачем не направлялись пропозиції та проект додаткової угоди про зміну Договору оренди землі, тому вимоги позивача є передчасними. Відповідач також зазначив про відсутність підстав для зміни орендної плати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.03.2019 року підготовче засідання відкладено на 18.03.2019 року на 11:00 год.

У зв'язку з відрядженням судді Смірнової О.В. судове засідання у справі №922/53/19, призначене на 18.03.2019 року на 11:00 год. не проводилось.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.03.2019 року продовжено строк проведення підготовчого провадження до 29.04.2019 року, повідомлено сторін про те, що підготовче засідання у справі № 922/53/19 відбудеться 02.04.2019 року об 11:30 год.

25.03.2019 року відповідач надав письмові пояснення (вх.№ 7314), в яких наголосив на тому, що вимога позивача про встановлення орендної плати за договором оренди землі на рівні 8% від нормативної грошової оцінки землі є необґрунтованою та суперечить чинному законодавству України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.04.2019 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.04.2019 року на 11:00 год.

Представник позивача у судовому засіданні 23.04.2019 року підтримав позов, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.04.2019 року підтримав відзив, просив в задоволенні позову відмовити.

Представники третіх осіб в судове засідання 23.04.2019 року не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані ними докази, суд встановив наступне.

24.11.2006 року між Кегичівською районною державною адміністрацією Харківської області та ВАТ "Насінневе" (в подальшому перейменовано у ПрАТ "Насінневе") укладено договір оренди земельної ділянки площею 35,9521 га, на території Парасковіївської сільської ради, який зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру" при Державному комітеті України по земельним ресурсам України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.02.2007 року за № 10 (надалі - Договір).

На час передачі земельної ділянки в оренду, нормативну грошову оцінку останньої, не було проведено.

Пунктом 9 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 120 грн. за 1 га, що складає 4314, 25 грн. за рік.

Додатковою угодою від 21.06.2011 року до Договору, розмір орендної плати встановлено на рівні 300 грн. за 1 га за рік. з урахуванням індексу інфляції.

Згідно з п. 13 Договору, розмір орендної плати переглядається один раз у 3 роки у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі

внаслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що

підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 36 Договору, зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

Впродовж 2018 року проводилась роботи по проведенню загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, яка затверджена наказом Мінагрополітики України від 16.11.2018 № 552 та набула чинності з 1 січня 2019 року.

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, площею 35,9521 га (кадастровий номер :07:003:0130) нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 1106391,90 грн.

Позивач зазначає, що він звертався до відповідача із листом-пропозицією про необхідність приведення у відповідність до вимог Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про оцінку земель", Податкового кодексу України, умов Договору щодо розміру орендної плати та направляв відповідачеві проект додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі.

Відповідач, в свою чергу зазначає, що пропозиції від позивача про внесення змін до Договору не отримував.

Отже, станом на час розгляду справи, сторони не досягли згоди щодо внесення змін до Договору. Додаткової угоди до Договору між сторонами укладено не було.

Зазначене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду у цій справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (стаття 652 Цивільного кодексу України).

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. При цьому зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно зі статтею 654 Цивільного кодексу України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Пунктом 36 Договору передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

Аналогічні правила щодо змін умов договору оренди землі за взаємною згодою сторін містить і стаття 30 Закону України "Про оренду землі", якою передбачено, що у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів звернення позивача до відповідача із листом-пропозицією про необхідність приведення у відповідність до вимог Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про оцінку земель", Податкового кодексу України, умов Договору щодо розміру орендної плати та направлення відповідачеві проекту додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі.

Проте, в постанові ОСОБА_5 Верховного Суду у справі №914/2649/17 від 12.02.2019 року викладено наступну правову позицію (п. 8.15.): "Те, що сторона спору не скористалася процедурою його позасудового врегулювання, не позбавляє її права реалізувати своє суб'єктивне право на зміну чи припинення договору та вирішити існуючий конфлікт у суді в силу прямої вказівки, що міститься у частині другій статті 651 ЦК України".

Отже, зазначені відповідачем обставини щодо не направлення позивачем пропозицій про внесення змін до договору оренди землі не можуть бути підставою для відмови у позові.

За змістом статті 13 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (стаття 15 цього Закону).

За приписами п. 22 Порядку проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженого постановою КМУ від 07.02.2018 № 105 дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації за формою згідно з додатком 3 до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення, затвердженого наказом Мінагрополітики від 23 травня 2017 р. № 262.

В матеріалах справи міститься витяг від 01.02.2019 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, площею 35,9521 га (кадастровий номер :07:003:0130) нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 1106391,90 грн.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що на час передачі спірної земельної ділянки в оренду, нормативну грошову оцінку останньої, всупереч вимогам ст. 13 Закону України "Про оцінку земель", не було проведено, суд приходить до висновку про наявність підстав для внесення змін до пункт 5 Договору, в якому зазначається розмір нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки (1106391,90 грн.).

Щодо вимог про внесення змін до п. 9 Договору (орендна плата), суд зазначає наступне.

За змістом частин 1, 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю").

Статтею 288 Податкового кодексу України (який набрав чинності з 01.01.2011) встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Статтею 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 06.12.2010 у справі № 2-1/10068-2008, від 23.05.2011 у справі № 7/105-10 (30/234-09), від 04.07.2011 у справі № 41/81пд.

Разом із тим оскільки нормативна грошова оцінка земель - основа для визначення розміру орендної плати, зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. Аналогічну правову позицію навів Верховний Суд України у постанові від 20.08.2013 у справі № 5009/3430/12, постанові від 18.05.2016 у справі № 6-325цс16.

Отже, розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам законодавства і є підставою для перегляду встановленого у договорі розміру орендної плати. Водночас, оскільки нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, тому зміна розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки є також обов'язковою підставою для перегляду розміру орендної плати та, відповідно, внесення змін до договору оренди землі.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 23.10.2018 року у даній справі.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором або законом, оскільки сторонами в договорі оренди передбачена можливість збільшення розміру орендної плати, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною.

Суд зазначає, що одним з принципів господарського судочинства є принцип змагальності сторін (ст. 2 ГПК України).

Принцип змагальності тісно пов'язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з'ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі, зокрема, шляхом подання доказів. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони).

Отже, позивач, звертаючись з позов до суду, має в підтвердження свої вимог надати відповідні докази.

Так, наполягаючи на внесенні змін до умов п. 9 Договору відносно застосування 8 % від нормативної грошової оцінки землі при визначенні розміру орендної плати позивач посилається на Стратегію, як на нормативно-правовий акт, що регулює спірні правовідносини.

Позивач стверджує, що необхідність застосування саме 8 % від нормативної грошової оцінки землі встановлена розділом Стратегії "Система організації процесу Стратегії" яким визначено, що Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності в користування (оренда, емфітевзис) повинні встановлювати розмір орендної плати за земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності не нижче 8 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Таким чином, позивач вважає вищезазначені істотні умови законодавчо встановленими з огляду на Стратегію, з чим суд не погоджується з наступних підстав.

В світлі теорії держави та права, нормативно-правовий акт визначається, як письмовий документ органу державної влади, спрямований на встановлення, зміну та припинення правових норм.

За юридичною силою нормативно-правові акти підрозділяються на два види, або дві групи: закони та підзаконні акти.

Закон це нормативно-правовий акт, прийнятий в особливому порядку (шляхом законодавчої процедури) вищим представницьким органом держави (Верховною Радою України) або безпосередньо народом (шляхом референдуму), володіє вищою юридичною силою та регулює найбільш важливі суспільні відносини.

Підзаконний акт це нормативно-правовий акт, який видається на основі і відповідно до законів, проте має меншу юридичну силу, ніж останні.

Таким чином, позивачем помилково ототожнюються поняття закону та підзаконного акту, оскільки Стратегія удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 07.06.2017 року і є саме підзаконними нормативно-правовим актом, що обумовлює пріоритетність застосування законів, які регулюють спірні правовідносини.

Судом встановлено, що, станом на час розгляду справи, будь-яких змін до порядку визначення розміру орендної плати та строку оренди, передбаченого ЗК України, ПК України, Законом України "Про оренду землі", у звязку із затвердженням Стратегії, не внесено.

Статтею 288 Податкового кодексу України встановлений мінімальний розмір річної сума платежу з орендної плати - 3 % нормативної грошової оцінки та максимальний - 12 % нормативної грошової оцінки.

Оскільки пунктом 9 Договору встановлена орендна плата на рівні 300 грн. за 1 га за рік, з урахуванням індексу інфляції, що суперечить вищенаведеним вимогам законодавства, суд вважає за необхідне внести зміни до пункту 9 Договору. Водночас, суд відхиляє посилання позивача на Стратегію, як підставу для встановлення розміру орендної плати за земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності не нижче 8 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з підстав викладених вище.

Крім того, позивач посилається на інформацію, яка надана Департаментом агропромислового розвитку Харківської обласною державною адміністрацією, щодо виплати орендної плати за оренду земельних часток (паїв) та розмір виплати на 1 гектар орендованої землі в розрізі адміністративно-територіальних одиниць, станом на 23.01.2019 року. Згідно з такою інформацією загальний розмір орендної плати за договорами оренди землі по Кегичівському району Харківської області становить 8,4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Суд наголошує, що вищевикладений документ носить інформаційний характер, не є нормативно-правовим актом та не спрямований на встановлення, зміну або відміну правових норм, відтак він не може бути підставою для внесення змін до Договору.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд враховує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами необхідність встановлення орендної плати за спірну земельну ділянку саме у розміру 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Тому суд приходить до висновку, що в даному випадку підлягає застосуванню мінімальний розмір річної суми платежу з орендної плати, який відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України, складає 3 % нормативної грошової оцінки.

Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне пункт 9 Договору викласти в такій редакції:

"Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 33191,75 грн. (вісімдесят вісім тисяч пятсот одинадцять гривень тридцять пять копійок) на рік".

Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судовий збір, відповідно приписів ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

На підставі ст. ст. 13, 19, 144 Конституції України, ст. ст. 2, 3, 19, 124 Земельного кодексу України, ст. ст. 271, 288, 289 Податкового кодексу України, ст. ст. 3, 6, 14, 15, 21, 30 Закону України Про оренду землі, ст. ст. 15, 18, 23 Закону України Про оцінку земель, ст. ст. 3, 6, 627-629, 630, 632, 651 Цивільного кодексу України, ст. ст. 179, 184, 188 Господарського кодексу України, керуючись ст. ст. 1, 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати укладеною додаткову угоду до договору, укладеного 24.11.2006 року, зареєстрованого 21.02.2007 року за №10 в такій редакції:

" ДОДАТКОВА УГОДА

про внесення змін до договору оренди землі, укладеного 24.11.2006 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 21.06.2011, зареєстрованого 21.02.2007 за №10

м. Харків ______________________2019 року

Орендодавець - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (), в особі виконуючого обовязки начальника Головного управління ОСОБА_3, який діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308, з одного боку, та орендар - Приватне акціонерне товариство "Насінневе" (), в особі керівника ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту, з другого боку, склали цю угоду про таке:

1. Орендодавець і орендар, на підставі статей 15-1, 93, 122, 123, 124 Земельного кодексу України, статті 30 Закону України "Про оренду землі", глави 53 Цивільного кодексу України дійшли згоди внести такі зміни до договору оренди землі (далі - Договір) від 24.11.2006 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 21.02.2007, який зареєстровано у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру" при Державному комітеті України по земельним ресурсам України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.02.2007 за №10:

пункт 5 розділу "Обєкт оренди" викласти в такій редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки становить 1106391,90 грн. (один мільйон сто шість триста девяносто одна гривня девяносто копійок)";

пункт 9 розділу "Орендна плата" викласти в такій редакції: "Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 33191,75 грн. (вісімдесят вісім тисяч пятсот одинадцять гривень тридцять пять копійок) на рік".

2. Всі інші умови Договору залишаються без змін і є обовязковими для виконання Сторонами.

3. Ця додаткова угода є невідємною частиною Договору від 24.11.2006 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 21.06.2011 року, зареєстрованого 21.02.2007 року за № 10 та набирає чинності після державної реєстрації прав.

4. Ця Угода укладена в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу.

Реквізити сторін

Орендодавець:

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області в особі виконуючого обовязки начальника Головного управління ОСОБА_3, який діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 № 308. Місцезнаходження юридичної особи: майдан Свободи, 5, підїзд 1, поверх 6, 7, м. Харків, 61022. .

Орендар:

Приватне акціонерне товариство "Насінневе" в особі керівника ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту. Місцезнаходження юридичної особи: проспект Дмитра Яворницького, 12, кабінет 15, м. Дніпро, 49005. ."

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Насінневе" (49005, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, кабінет 15, ідентифікаційний код 00387080) на користь Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (61145, м.Харків, вул. Космічна, 21, 8-9 поверх, ідентифікаційний код 39792822) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1762,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

В решті частини позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "02" травня 2019 р.

Суддя ОСОБА_6