ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2019 р. Справа№ 910/12449/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Кравчука Г.А.

Михальської Ю.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation)

на ухвалу господарського суду міста Києва

від 25.02.2019

у справі №910/12449/18 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Райффайзен Банк Інтернаціональ (Raiffeisen bank international AG)

до Дочірнього підприємства "Аромат"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Компанія Мілкіленд Н.В. (Milkiland N.V.)

про звернення стягнення на предмет застави

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.02.2019 позовну заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) і додані до неї документи повернуто заявнику.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Компанія Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/12449/18; матеріали справи №910/12449/18 передати до господарського суду міста Києва для вирішення питання про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначив порушення судом норм процесуального права, зокрема, ст.ст. 49, 180 ГПК України. Також скаржник вказує на те, що надаючи оцінку доданим до позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору доказам, а саме: платіжному дорученню, суд першої інстанції фактично розглянув позовну заяву по суті, що є неприпустимим на стадії вирішення питання про прийняття чи повернення даної заяви.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2019 апеляційну скаргу Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Чорної Л.В., Разіної Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 поновлено Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/12449/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/12449/18. Постановлено здійснювати апеляційний перегляд оскаржуваної ухвали без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування ухвали суду є безпідставними та необґрунтованими, а ухвалу суду постановлено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду у справі №910/12449/18 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/12449/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Кравчук Г.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.05.2019 прийнято апеляційну скаргу Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/12449/18 до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Кравчука Г.А., Михальської Ю.Б. Постановлено апеляційний перегляд оскаржуваної ухвали здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Райффайзен Банк Інтернаціональ АГ (Raiffeisen bank international AG) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства "Аромат" про звернення стягнення на предмет застави за оговором застави рухомого майна від 07.08.2012 та на предмет застави за договором застави рухомого майна від 31.10.2012, рухоме майно, придбане відповідачем в будь-який час протягом терміну дії названих договорів та встановлення способу реалізації предметів застави за договорами застави рухомого майна шляхом проведення публічних торгів, посилаючись на неналежне виконання позичальником за кредитним договором від 16.12.2011 взятих на себе зобов'язань, у зв'язку з чим позивач вказує на існування підстав для звернення стягнення на предмети застави за вказаними договорами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.09.2018 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк та спосіб для усунення її недоліків.

01.10.2018 до місцевого господарського суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та призначено підготовче засідання на 13.11.2018.

В підготовчому засіданні 13.11.2018 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 11.12.2018.

10.12.2018 до суду від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Компанії Мілкіленд Н.В. (Milkiland N.V.).

В підготовчому засіданні 11.12.2018 судом оголошено перерву до 15.01.2019.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.01.2019 задоволено клопотання відповідача та залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Компанію Мілкіленд Н.В. (Milkiland N.V.), підготовче засідання відкладено до 19.02.2019.

12.02.2019 до суду від Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) надійшла позовна заява, в якій остання просить суд залучити її в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у цій справі та звернути стягнення на майно відповідача на суму коштів в розмірі 100 євро, що еквівалентно 3052,07 грн по курсу НБУ, станом на 11.02.2019.

Позов Компанії Мілкіленд Корпорейшн ( Milkiland Corporation ) мотивовано тим, що 07.02.2019 Компанією було отримано листа Дочірнього підприємства "Аромат" №01/02/19 від 01.02.2019, в якому останній просив оплатити наявну заборгованість за кредитним договором від 16.12.2011. 11.02.2019 на виконання вказаного листа Компанією Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) було здійснено платіж в розмірі 100 євро. Так, на думку Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation), здійснивши платіж в розмірі 100 євро на користь позивача у рахунок погашення наявної у Компанії Мілкіленд Н.В. заборгованості за кредитним договором від 16.12.2011, в забезпечення виконання якого укладено договори застави рухомого майна від 07.08.2012 та від 31.10.2012, Компанія Мілкіленд Корпорейшн здійснила на користь кредитора часткове погашення спірної заборгованості, а тому в порядку регресу набула права вимоги до боржника.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.02.2019 позовну заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) і додані до неї документи повернуто заявнику на підставі ч.6 ст.180 ГПК України.

Ухвалу суду мотивовано тим, що вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, а тому не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що спільний розгляд позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) з первісним позовом Райффайзен Банк Інтернаціональ АГ (Raiffeisen bank Іnternational AG) є недоцільним, що виключає можливість їх об'єднання в одне провадження. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з неможливістю встановити призначення платежу, відповідно до якого заявником було сплачено 100 євро, позовна вимога Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) не спростовує матеріально-правових вимог позивача до відповідача в межах спору у цій справі.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

В частині 1 статті 49 ГПК України визначено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору.

Згідно з частиною 3 статті 49 ГПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки позивача.

За приписами частини 5 статті 49 ГПК України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій вже відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

За приписами ст. 180 ГПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Як зазначено в пункті 1.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у процесі вирішення господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа може вважати, що саме їй належить право на предмет спору. З метою захисту свого права така особа може звернутися до господарського суду, який розглядає справу, з заявою про вступ у справу як третя особа з самостійною вимогою на предмет спору.

Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов'язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмету спору у справі. При цьому, під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об'єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, предметом первісного позову є звернення стягнення на предмет застави за договором застави рухомого майна від 07.08.2012 та на предмет застави за договором застави рухомого майна від 31.10.2012, рухоме майно, придбане відповідачем в будь-який час протягом терміну дії названих договорів та встановлення способу реалізації предметів застави за договорами застави рухомого майна шляхом проведення публічних торгів.

Предметом позову Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) є звернення стягнення на майно відповідача на суму коштів в розмірі 100 євро, що еквівалентно 3052,07 грн по курсу НБУ, станом на 11.02.2019. При цьому Компанією Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) не зазначено на яке саме майно направлена його вимога.

Отже, колегія суддів вважає, що позовна заява Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) не містить вимог саме щодо предмету спору за позовом Райффайзен Банк Інтернаціональ (Raiffeisen bank international AG) у даній справі, яким є звернення стягнення на предмет застави за договором застави рухомого майна від 07.08.2012 та на предмет застави за договором застави рухомого майна від 31.10.2012, що вказує на те, що заява подана з порушенням вимог частини другої статті 180 ГПК України, а тому спільний розгляд позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) з первісним позовом Райффайзен Банк Інтернаціональ АГ (Raiffeisen bank Іnternational AG) є недоцільним, що виключає можливість їх об'єднання в одне провадження та є підставою для повернення позовної заяви Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) і доданих до неї документів заявнику у відповідності до ч.6 ст.180 ГПК України.

Доводи скаржника про те, що надаючи оцінку доданим до позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору доказам, а саме: платіжному дорученню, суд першої інстанції фактично розглянув позовну заяву по суті є безпідставними, оскільки судом першої інстанції здійснено системний аналіз правових норм та вимог третьої особи та встановлено лише, що позовна вимога Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) не спростовує матеріально-правових вимог позивача до відповідача в межах спору у цій справі.

Твердження скаржника про те, що судом першої інстанції встановлено порушення вимог ч.1 ст.180 ГПК України при зверненні Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) з позовною заявою та відповідно повернуто позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору є помилковим, оскільки в тексті оскаржуваної ухвали суду відсутнє посилання на порушення Компанією Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) вимог ч.1 ст.180 ГПК України.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що стаття 49 ГПК України в частині визначення строку звернення третьої особи з позовом, має спеціальний характер, тоді як вимоги до позову, як то його форма та зміст, умови прийняття позову до спільного розгляду з первісним позовом, визначаються саме ст. 180 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв ухвалу з додержанням норм чинного законодавства, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни оскаржуваної ухвали суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation ) залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/12449/18 залишити без змін.

Матеріали справи №910/12449/18 направити до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Г.А. Кравчук

Ю.Б.Михальська