ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"07" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/592/19
Господарський суд Одеської області, м. Одеса у складі:

судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бачур А.В.,

за участю представників сторін:

повивача: не з`явився

відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/592/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5) в особі філії «Інфоксводоканал» (65039, м. Одеса, вул.Басейна,5) до Державного підприємства Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» (65039, м. Одеса, пров. 4-й Басейний, 7) про стягнення 534 482,30грн. заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Державного підприємства Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» про стягнення заборгованості у розмірі 534482,30грн.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.05.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» та Державним підприємством Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення №30710. Для здійснення господарсько-виробничої діяльності по експлуатації цілісного майнового комплексу водопровідно-каналізаційного господарства була створена філія «Інфоксводоканал», що діє на підставі Положення про філію.

Відтак позивач відзначає, що свої зобов`язання по договору №30710 виконав у повному обсязі, згідно правил №190 надав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення.

При цьому, відповідач не виконав у повному обсязі свій обов`язок щодо оплати отриманих послуг водопостачання та водовідведення, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість за період з 01.06.2018р. по 01.02.2019р. у розмірі 534 482,30грн.

Згідно витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2019р., справу розприділено на суддю Цісельського О.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.03.2019р. відкрито провадження у справі №916/592/19, ухвалено розглядати справу №916/592/19 в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Відповідач в судові засідання не з`явився, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву суду не надав, своїм правом на захист не скористався.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Одеської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст.248 ГПК України.

Представники сторін в судове засідання 07.05.2019р. не з`явились, хоча про дату, час та місце його проведення були повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 07.05.2019р. судом закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступна та резолютивну частини рішення.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

25.05.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» та Державним підприємством Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» було укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення №30710 на послуги водопостачання та водовідведення, відповідно до умов якого водоканал надає послуги щодо надання питної води на об`єкти абонента, а також по прийманню стічних вод, скиданих абонентом в систему комунальної каналізації у відповідності із дислокацією об`єктів (додаток №1) (п.1.1. договору).

Відповідно до п.1.3. цього договору, абонент своєчасно сплачує надані йому послуги водопостачання та водовідведення, забезпечує належну експлуатацію своїх водопровідних мереж, спорудження, приладів та пристроїв на них відповідно до встановлених Правил, перелічених в п.2.1. даного договору та діючого законодавства.

Розділом 2 вказаного договору визначені права та обов`язки сторін.

Сторони зобов`язуються керуватися чинними нормативними актами: „Правилами технічної експлуатації систем водопостачання і водовідведення, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.07.1995 р. № 30; Законом України Про питну воду та питне водопостачання; Законом України "Про житлово-комунальні послуги"; „Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 р. № 190, «Правилами приймання стічних вод підприємств, закладів і організацій в систему каналізації м. Одеси», затвердженими рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.06.2007р. №632, чинними ДСТУ та іншими нормативними актами, прийнятими у встановленому порядку (п.2.1 договору).

Згідно п.п.2.2.1 договору, водоканал зобов`язується подавати абоненту воду та приймати стоки у відповідності із станом мереж та споруд.

Умовами п.п.2.4.1, 2.4.6, 2.3.7 п. 2.3 договору визначено, що абонент зобов`язується утримувати в належному технічно справному стані водопровідно-каналізаційні мережі і спорудження, прилади та пристрої, що знаходяться у нього на балансі; забезпечити безпечний та вільний доступ представникам виробника для перевірки технічного стану внутрішніх мереж водоканізаційного господарства, зняття показників, приладів обліку води та стоків, відбору проб питної води та стоків. Своєчасно та в повному обсязі виконувати приписи виробника.

Відповідно до п.п.2.4.9 п.2.3 зазначеного розділу абонент зобов`язаний щомісячно, за встановленою формою з 19 по передостанній робочий день місяця у письмовій формі, надавати відомості про водоспоживання своїх об`єктів.

Абонент зобов`язався з 10-го по 15-те число місяця, наступного за звітнім, оформлювати акт бухгалтерської звірки по розрахунками за наданні йому послуги водопостачання та водовідведення (пп.2.4.10 п.2.4 договору).

Розділом 3 даного договору запроваджений порядок та строки розрахунків.

Відповідно до п.3.1 цього розділу облік спожитої води здійснюється за показниками приладів обліку води, встановлених на об`єктах абонента.

За п.3.2 вказаного розділу оплата послуг водокористування та водовідведення здійснюється до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виробника.

Оплата здійснюється за тарифами, затвердженими у встановленому діючим законодавством порядку(п.3.3 цього розділу).

Відповідальність сторін встановлена розділом 4 цього договору.

Додаткові умови запроваджені сторонами у розділі 7.

Договір діє з моменту його заключення до 31.12.2019р. в частині надання послуг водопостачання та водовідведення. Договір в частині надання послуг водопостачання та водовідведення вважається продовженим на наступні 5 років, якщо за місяць до його закінчення сторони не прийдуть до згоди внести зміни чи закінчити його дію. В частині розрахунків за послуги водопостачання та водовідведення договір діє до повного погашення заборгованості по даному договору (п.7.3. вказаного розділу).

Розрахунок за приймання ливневих стічних вод до міської системи каналізації здійснювався за формулою відповідно до п.3.7. договору №30710 від 25.05.2016р., п.4.10-4.11 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008р., з урахуванням щомісячних даних Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів, а саме довідок про кількість опадів за даний період, акту №451-ти від 29.01.2010р., листа вих.№6830 від 14.10.2004р.

Актом №451-ти від 29.01.2010р. підтверджується площа забудови об`єкту за адресою: пров.4-й Басейнний, 7 0,56252 га, площа вдосконалених покритті 0,3161 га, характер каналізації загальносплавна.

Відповідно до листа ДП Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» вих.№6830 від 14.10.2004р. площа забудови за адресою вул.Хімічна, 35 становить 10200кв.м., а площа вдосконалених покриттів 11400кв.м.

Формула, за якою проводився розрахунок об`ємів скиду стічних вод (ливневі стоки), використовувався відповідно до БНтП (СНиП) 2.04.03-85 та Держстандарту 3013-95 «Гідросфера» «Правила контролю за відведенням дощових та снігових стічних вод з території міст та промислових підприємств», що затвердженні Наказом Держстандарту України №58 від 23.02.1995р. Даний ДСТУ розповсюджується на правила контролю за відведення дощових та снігових стічних вод з території міст та промислових підприємств. Пункт 7.3. стандарту містить формулу розрахунку загального об`єму дощових вод, що стікає з території водозбірних басейнів.

17.12.2017р. набрала чинності Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг від 02.11.2017р. №1343, згідно якої діють тарифи на централізоване водопостачання у розмірі 9,324грн. за 1м.куб.з ПДВ та централізоване водовідведення у розмірі 6,804грн. за 1м.куб. з ПДВ.

З 13.07.2018р. введені у дію нові тарифи згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.06.2018р. №597. Для філії «Інфоксводоканал» встановлені наступні тарифи: на централізоване водопостачання, які не є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення 8,65грн. за 1м.куб. без ПДВ (10,38грн. за 1 м.куб. з ПДВ.), на централізоване водовідведення 7,43грн. за 1м.куб. без ПДВ (8,916грн. за 1 м.куб. з ПДВ).

Також, згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.10.2018р. №1250 були встановлені наступні тарифи: на централізоване водопостачання 11,82грн. за 1м.куб. з ПДВ, на централізоване водовідведення 10,128грн. за 1м.куб. з ПДВ.

Листом від 07.11.2018р. Державне підприємство Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» просило Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі Філії «Інфоксводоканал» провести реструктуризацію заборгованості за водокористування на суму 260 308,46грн., із гарантією оплати поточних рахунків за послуги водопостачання.

Гарантійним листом за вхід.№1154 від 29.01.2019р. Державне підприємство Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» зобов`язалось здійснити повне погашення боргу у сумі 534 482,30грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем послуг водопостачання та водовідведення на суму 534 482,30грн.

У відповідності з п.2.1 Договору на послуги водопостачання та водовід ведення №30710 від 25.05.2016р. (далі договір) сторони зобов`язуються керуватися існуючими ДСТУ та іншими нормативними актами.

До відповідача було надіслано досудове попередження №62625 від 06.02.2019р., яким доводились до відома відповідача суми боргу, строк на проведення погашення боргу та попередження проте, що уразі не погашення боргу в строк встановлений у даному попередженні, останній звернеться до судових органів із позовною заявою.

Однак, відповідач за надані послуги не сплачував у повному обсязі, у разі чого у нього виникла заборгованість у розмірі 534 482,30грн.

Враховуючи невиконання відповідачем взятого на себе за договорами обов`язку щодо оплати заборгованості за отримані послуги, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою згідно яких просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором №30710 від 25.05.2016р. за період з 01.06.2018р. по 01.02.2019р. у розмірі 534 482,30грн.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 901 Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так, судом встановлено наявність надання позивачем послуг за договором №30710 від 25.05.2016р., існування заборгованості Державного підприємства Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів», яку останній визнав у повному обсязі, що підтверджується гарантійним листом за вих.№18/02 від 28.01.2019р., у зв`язку з чим позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2018р. по 01.02.2019р. у розмірі 534 482,30грн., є обґрунтованою та підлягає судом задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Таким чином, оцінюючи наявні докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі Філії «Інфоксводоканал» обґрунтовані повністю, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, та підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача, що підлягає стягненню на користь позивача, становить 534 482,30грн.

У попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, позивач відзначив судовий збір у розмірі 8 017,23грн.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 8 017,23грн., які підлягають відшкодуванню платнику внаслідок задоволення його вимог за рахунок відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 76, 86, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов - повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» (65039, м. Одеса, пров. 4-й Басейний, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5, ) в особі філії «Інфоксводоканал» (65039, м. Одеса, вул.Басейна, 5) 534 482 (п`ятсот тридцять чотири тисячі чотириста вісімдесят дві)грн. 30коп. заборгованості, 8 017 (вісім тисяч сімнадцять)грн. 23коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

Накази видати в порядку ст.327 ГПК України

Повний текст рішення складено 13 травня 2019р.

Суддя О.В. Цісельський