ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 902/344/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

учасники справи:

позивач - Фізична особа-підприємець Марценюк Ірина Володимирівна

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Альманах-2000"

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альманах-2000"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду у складі Розізнаної І.В. - головуючого, Василишина А.Р., Мельник О.В. від 22 січня 2019 року та рішення Господарського суду Вінницької області у складі Нешик О.С. від 12 вересня 2018 року

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

1. Фізична особа-підприємець Марценюк Ірина Володимирівна (далі - ФОП Марценюк І.В., позивач) звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альманах-2000" (далі - ТОВ "Альманах-2000", відповідач) про стягнення 539 506,39 грн. боргу з урахуванням інфляційних втрат та 16 112, 37 грн. 3% річних.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов укладеного між сторонами договору поставки від 18.04.2016 №1 позивачем 26.04.2016 поставлено відповідачу товар на загальну суму 576 978,45 грн., що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та довіреностями відповідача на отримання матеріальних цінностей, який оплачений останнім лише частково, що призвело до виникнення боргу в сумі 476 978,45 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 12 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 січня 2019 року, позов задоволений. Стягнуто з відповідача на користь позивача 539 506,39 грн. боргу з урахуванням інфляційних втрат та 16 112, 37 грн. 3% річних.

4. Судові рішення мотивовані тим, що факт поставки позивачем товару за договором підтверджується відповідними первинними документами, які свідчать про прийняття відповідачем товару в повному обсязі та без жодних зауважень щодо кількості та якості. Проте у порушення умов договору та вимог статей 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України відповідачем у повному обсязі та у встановлений строк отриманий товар не оплачений.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись із указаними судовими рішеннями, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, прийняти нове рішення про відмову в позові.

Аргументи учасників справи

Доводи відповідача, який подав касаційну скаргу (узагальнено)

6. Надані позивачем у підтвердження факту поставки товару документи мають недоліки оформлення, зокрема не містять посилань на укладений між сторонами договір, підписані неуповноваженою особою відповідача, відображають некоректне найменування та кількість продукції, що постачається, а отже оскаржувані рішення прийняті з порушенням статей 86, 236, 237 ГПК України, оскільки суди здійснили неправильну оцінку зібраних у справі доказів, тому такі судові рішення не відповідають критерію обгрунтованості.

7. Судом першої інстанції безпідставно не допущено до участі в судовому засіданні адвоката відповідача, який мав належні докази у підтвердження його повноважень, як представника, чим порушено приписи статті 60 ГПК України та процесуальні права відповідача.

Позиція позивача у відзиві на касаційну скаргу

8. Документи, що підтверджують факт поставки товару містять усі необхідні реквізити, які ідентифікують їх як первинні документи в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України", а отже є належними доказами у справі.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

9. Верховний Суд зазначає, що імперативними приписами частини 2 статті 300 ГПК України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Компетенція суду касаційної інстанції відповідно до частини 1 вказаної статті полягає виключно в перевірці правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи.

10. За результатами дослідження та оцінки за правилами статті 86 ГПК України зібраних у справі доказів та обставин у сукупності, судами встановлено факт поставки позивачем товару в кількості, яка відповідає наданим у підтвердження цієї обставини первинним документам, а також обставину прийняття товару відповідачем, який в день прийняття не заявив жодних претензій щодо його кількості, якості, асортименту, внаслідок чого втратив право заявляти претензії щодо отриманого товару (пункт 5.2. договору поставки).

11. У зв'язку з чим висновки судів попередніх інстанцій про виникнення у відповідача обов'язку з оплати товару, його неналежне виконання з боку останнього, а отже обгрунтованість заявлених позовних вимог зроблено з дотриманням норм процесуального права, зокрема статей 76, 77, 86 ГПК України.

12. З урахуванням наведеного доводи касаційної скарги в пункті 6 Постанови відхиляються, оскільки зводяться до переоцінки доказів та вимог про встановлення інших обставин справи, необхідність втручання у фактичну складову судових рішень, що виходить за межі повноважень Верховного Суду, як суду права.

13. Стосовно доводів відповідача в пункті 7 Постанови, то зазначені ним обставини не входять до наведеного в статті 310 ГПК України переліку процесуальних порушень, які можуть бути підставою для скасування судових рішень Верховним Судом. Перевірка ж дій суду щодо ведення судового засідання та надання оцінки доказам у підтвердження повноважень представника сторони для участі в судовому засіданні не відноситься до компетенції суду касаційної інстанції.

14. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд як джерелом права керується практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації" де Суд дійшов висновку, що принцип правової визначеності вимагає, серед іншого те, що якщо суди ухвалили остаточне рішення з питання, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах, а не тільки з метою одержання іншого рішення у справі.

15. Також Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, зокрема у справі "Устименко проти України", що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії").

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

16. Враховуючи вищевикладене та межі перегляду справи судом касаційної інстанції, касаційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін як законні та обґрунтовані.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альманах-2000" залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 січня 2019 року та рішення Господарського суду Вінницької області від 12 вересня 2018 року у справі № 902/344/18 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.