УХВАЛА

м. Київ

11.05.2019Справа № 910/2827/19

Суддя Господарського суду міста Києва Мандриченко О.В., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокрай - Україна"

про забезпечення позову, без виклику сторін

У справі № 910/2827/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокрай - Україна"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс Воздвиженка"

Про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автокрай - Україна" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОВИЙ КОМПЛЕКС ВОЗДВИЖЕНКА" (далі - відповідач) про зобов`язання вчинити дії.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить:

- витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОВИЙ КОМПЛЕКС ВОЗДВИЖЕНКА" рухоме майно;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОВИЙ КОМПЛЕКС ВОЗДВИЖЕНКА" передати Товариству з обмеженою відповідальністю "ІНТЕХСТАНДАРТ" рухоме майно, що залишилося за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 20, на загальну суму 618 430,00 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача відповідач протиправно, без достатніх правових підстав утримує майно, яке належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу основних засобів № НД/П003-20 від 10.12.2018 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 (суддя Алєєва І.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи № 910/2827/19 ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 року № 05-23/1088 "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ" та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2019 року, справа № 910/2827/17 передана для розгляду судді Мандриченку О. В., у зв`язку з відпусткою судді Алєєвої І.В.

08.05.2019 до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій останній просив суд зобов`язати відповідача провести повну інвентаризацію рухомого майна, що залишилося за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 20, а саме в нежитлових приміщеннях (Автосалон Рено) загальною площею 570,00 кв.м., нежитловій будівлі «літ У», нежитлових приміщеннях (виробничо-складський комплекс (СТО) загальною площею 2 020,50, нежитлові будівлі «літ.У», «літ. Т» з обов`язковим залученням представників ТОВ «АВТОКРАЙ-УКРАЇНА».

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що з відзиву на позовну заяву вбачається, що при прийнятті в управління об`єктів нерухомого майна, що знаходяться за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 20, в приміщеннях знаходилось рухоме майно, яке належить третім особам. У представників позивача відсутній доступ до вказаних приміщень та рухомого майна, оскільки відповідач перешкоджає в доступі до майна. Вказані обставини свідчать, на думку позивача, про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Враховуючи наведені вище факти та приймаючи до уваги те, що лише при проведенні повної інвентаризації майна, що залишилося на об`єктах нерухомого майна за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 20 , які заходилися у тимчасовому платному користування Позивача, можливо достеменно встановити факт наявності чи відсутності рухомого майна, в протиправному користуванні відповідача, його перелік та кількість.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Поряд з наведеним, за приписами ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Проте, судом встановлено, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, в порушення наведених вимог закону, позивачем в обґрунтування поданої ним заяви не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, а обставини, наведені позивачем в обґрунтування заяви про забезпечення позову, не є такими, що в розумінні ст. 136 Господарського процесуального кодексу України свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення позивача можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову про які просить позивач.

Суд також зазначає, що згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, за захистом яких такі особи звернулись до суду.

Крім того, забезпечення позову - це гарантія реального виконання рішення суду як засобу захисту прав позивача.

Водночас, захід забезпечення позову, про який просить позивач, що полягає у зобов`язанні відповідача провести повну інвентаризацію рухомого майна, що залишилося у приміщеннях за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 20, не сприятиме виконанню рішення суду у випадку задоволення позову.

Такі дії, як вказує сам позивач, спрямовані на встановлення факту наявності чи відсутності спірного рухомого майна у вищевказаних приміщеннях, а також встановлення його переліку та кількості, тобто спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, а не на забезпечення реального виконання рішення суду, яке у випадку задоволення позову полягатиме у витребуванні з чужого незаконного володіння спірного рухомого майна та зобов`язанні відповідача передати позивачу таке майно.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої позивачем заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Автокрай - Україна" про забезпечення позову.

Ухвала підписана та набрала законної сили 11.05.2019. Ухвала підлягає оскарженню в порядку, встановленому чинним Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя О.В. Мандриченко