Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/603/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Макарчук В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - керівник

ОСОБА_2, ордер ЖТ №46639 від 01.06.2018;

від відповідача -1: ОСОБА_3., довіреність № 3 від 02.01.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Закритого акціонерного товариства "Спіка"

до 1. Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

2. Потіївської сільської об'єднаної територіальної громади

про визнання незаконним Наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та визнання недійсним ОСОБА_4 прийому-передачі

Процесуальні дії по справі.

Закрите акціонерне товариство "Спіка" звернулось з позовом до господарського суду Житомирської області (із врахуванням заяви про зміну предмета позовних вимог від 03.08.18) про:

- визнання незаконним Наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №6-1139/14-18-СГ від 04 квітня 2018 року "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну власність" в частині передачі до комунальної власності Потіївської об'єднаної територіальної громади землі сільськогосподарського призначення площею 48.9851 га (кадастровий №:01:000:0203).

- визнання недійсним ОСОБА_4 прийому-передачі від 04 квітня 2018 року в частині передачі до комунальної власності Потіївської об'єднаної територіальної громади землі сільськогосподарського призначення площею 48.9851га (кадастровий №:01:000:0203);

- визнання недійсною державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 48.9851га (кадастровий №:01:000:0203), категорія земель землі сільськогосподарського призначення, цільове використання: землі запасу, які не надані у користування громадянам чи юридичним особам, що знаходяться: Житомирська область, Радомишльський район, Потіївська ОТГ (Потіївська сільська рада), проведеної 02.04.2018 року Відділом у Радомишльському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на підставі документації із землеустрою про проведення ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень земель під час землеустрою, складеної 30.03.2018 року Житомирською регіональною філією " Центр ДЗК" Радомишльського РВВ за підписом ОСОБА_4;

- скасування записів в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку площею 48.9851га (кадастровий №:01:000:0203), категорія земель землі сільськогосподарського призначення, цільове використання: землі запасу, які не надані у користування громадянам чи юридичним особам, що знаходяться: Житомирська область, Радомишльський район, Потіївська ОТГ (Потіївська сільська рада), проведеної 02.04.2018 року Відділом у Радомишльському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на підставі документації із землеустрою про проведення ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень земель під час землеустрою, складеної 30.03.2018 року Житомирською регіональною філією " Центр ДЗК" Радомишльського РВВ за підписом ОСОБА_4

Ухвалою від 17.07.2018 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16.08.2018.

13.08.2018 відповідачем - Потіївською об'єднаною територіальною громадою Радомишльського району Житомирської області, в порядку ст. 165 ГПК України, подано письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 86-87 т.2).

Ухвалою від 16.08.2018 продовжено строк підготовчого провадження до 17.10.2018. Наступне підготовче засідання призначено на 20.09.2018.

20.09.2018 відповідачем - Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області, в порядку ст. 165 ГПК України, подано відзив на позовну заяву (а.с. 108-112 т.1).

20.09.2019 позивачем подано клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи (ст. 122-124т. 1).

В підготовчому засіданні від 20.09.2018 оголошено перерву до 26.09.2018.

Ухвалою від 26.09.2018 суд призначив у справі № 906/603/18 судову земельно-технічну експертизу. Проведення експертизи доручено товариству з обмеженою відповідальністю «Центр будівельних та земельних експертиз». Провадження у справі № 906/603/18 зупинено

Ухвалою від 02.11.2018 за клопотанням експерта № 175/75 від 11.10.2018 суд погодив термін проведення судової земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою господарського суду Житомирської області від 26.09.2018 у справі № 906/603/18 у більш тривалий строк.

06.03.2019 на адресу господарського суду Житомирської області від ТОВ "Центр земельних експертиз" надійшов висновок експерта № 75/02-2019 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи (а.с. 1,13-42 т.2) .

Ухвалою від 11.03.2019 суд ухвалив провадження у справі № 906/603/18 поновити з 26.03.2019. Підготовче засідання призначено на 26.03.2019.

14.03.2019 позивач на адресу суду подав клопотання, згідно якого просить питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу вирішити після ухвалення рішення по суті (а.с. 45 т.2).

Ухвалою від 26.03.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 906/603/18 до судового розгляду по суті на 11.04.2019.

11.04.2019 позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткової угоди № 1 до Угоди про надання правової допомоги № 312/5-2018 від 31.05.2018 та акт виконаних робіт від 11.04.2019 (а.с 61-63 т.2).

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №6-1139/14-18-СГ від 04 квітня 2018 року та ОСОБА_4 прийому-передачі від 04 квітня 2018 року до комунальної власності Потіївської об'єднаної територіальної громади передані державні землі сільськогосподарського призначення, в тому числі земельна ділянка площею 48.9851 га, кадастровий номер №:01:000:0203, яка накладається та перетинається з конфігурацією Плану зовнішніх меж землекористування з земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 57.0 га, яка була надана ЗAT "Спіла" (позивачу) відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ЖТ №002185 від 10.11.1998 , що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею Потіївської сільської ради за №6.

Позивач вказує, що ним не надавалась згода на вилучення частини земельної ділянки, що була надана йому на праві постійного користування та ним не погоджувались межі суміжних земельних ділянок при передачі до комунальної власності відповідача -2.

Вважає, що при вчиненні оскаржуваних дій, відповідачами було порушено норми Порядку проведення інвентаризації земель, затверджено постановою Кабінету ОСОБА_5 України від 23 травня 2012 р. №513, та Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.052010 №376, оскільки при інвентаризації земельної ділянки відповідачами не було враховано наявність у позивача Державного акту на право постійного користування землею.

Вказує, що відповідно до ОСОБА_2 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 02.04.2018 року, керуючись документацією із землеустрою про проведення ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень земель під час землеустрою, складеної 30.03.2018 року Житомирською регіональною філією «Центр ДЗК» Радомишльського РВВ, державним реєстратором внесено відомості з зазначенням цільового призначення земельної ділянки кадастровий номер №:01:000:0203 площею 48,9851 га - землі запасу.

Вказані відомості позивач вважає недійсними та такими, що порушують його право на земельну ділянку, яка належить йому на праві постійного користування з огляду на наступне.

Позивач вважає, що спірна земельна ділянка з'явилась внаслідок поділу при складанні технічної документації їз землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів Потіївської сільської ради на території Радомишльського району Житомирської області з урахування Перспективного плану формування території Потіївської об'єднаної громади, затвердженого розпорядженням КМУ від 12 серпня 2015 року №901 (в редакції розпорядженням КМУ від 01 лютого 2017 року №58-р) та на виконання Наказу Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) №45 від 15.03.2018р., без врахування існування сформованої земельної ділянки площею 57.00 га.

Вважає, що під час проведення державної реєстрації земельної ділянки площею 48.9851 га. кадастровий номер :01:000:0203, не було дотримано вимог ст.24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", відповідно до п. 6 якої підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки (або її частини.).

В порушення норм ст.79-1 Земельного кодексу України допущено незаконну зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0203, а тому державну реєстрацію земельної ділянки площею 48,9851 га позивач вважає недійсною.

Позивач зазначає, що ним не приймалось рішення поділу належної йому на праві постійного користування земельної ділянки площею 57,00 га.

Замовником технічної документації із поділу земельної ділянки, якою користується ЗАТ "Спіка", на підставі якої здійснено реєстрацію, є Житомирська регіональна філія "Центр ДЗК" Радомишльського районного виробничого відділу, що суперечить нормам ст. 24 Закону України "Про державний земельний кадастр», ст.56 Закону України «Про землеустрій», оскільки він є неналежним заявником щодо виготовлення технічної документації.

Тобто, під час державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером №:01:000:0203 не дотримано вимог, визначених ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр», ст.56 Закону України «Про землеустрій», ст.79-1 Земельного Кодексу України, здійснено незаконну зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером №:01:000:0203 шляхом поділу земельної ділянки без згоди власника та користувача такої ділянки.

За вказазних обставин, позивач просить державну реєстрацію земельної ділянки з площею 48.9851 га визнати недійсною.

Перший відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області заперечив проти позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

Заперечуючи проти позову, відповідач -1 зазначає, що розпорядженням Кабінету ОСОБА_5 України № 60-р від 31.01.2018, доручено Держгеокадастру розпочати з 1 лютого 2018 року передачу усіх земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність відповідних об'єднаних територіальних громад , крім тих земельних ділянок, які не можуть бути передані у комунальну власність. У випадку, якщо земельні ділянки не сформовані, Держгеокадастру доручається забезпечити їх формування шляхом інвентаризації.

Зазначає, що при передачі земельних ділянок до комунальної власності Потіївської сільської об'єднаної територіальної громади Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Другий відповідач - Потіївська об'єднана територіальна громада Радомишльського району Житомирської області заперечує проти позову з підстав, викладених у відзиві (а.с. 86-87 т.1).

Заперечуючи проти позову відповідач-2 зазначає, що в Державному акті на право постійного користування землею від 10.11.1998 р. І-ЖТ №-002185 не міститься жодних даних про кадастровий номер земельної ділянки, в т.ч. № :01:000:0203, який зазначений у витязі з Державного земельного кадастру. Опис меж, які зазначені в даному акті суттєво різняться з описом меж, які зазначені в кадастровому плані земельної ділянки №:01:000:0203. Вказує, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 48.9851 га кадастровий номер №:01:000:0203 ніколи ніким не оброблялася, не засіювалася, не використовувалася за цільовим призначенням.

Зауважує, що згідно акту про встановлення в натурі границь земель від 11.12.1998, згідно з яким позивачу було передано у постійне користування 60,2 га земельної ділянки, не зазначається, що земельна ділянка була виділена межовими знаками в натурі, оскільки кількість таких межових знаків відсутня в акті.

Крім того зазначає, що позивач не вніс даних до Державного земельного кадастру про наявну в нього в користуванні земельну ділянку, в т.ч. не переоформив право постійного користування відповідно до п.6 Перехідних положень ЗК України.

Водночас, зазначає, що згідно листа ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 18.06.2018 під час інвентаризації земельних ділянок були враховані всі земельні ділянки, які надавались в постійне користування, однак на земельну ділянку, яка була надана ЗАТ "Спіка" в користування площею 57 га була відсутня документація із землеустрою у державному фонді документації, відомості про ділянку не були внесені до ДЗК, що унеможливило встановити належність та місце розташування земельної ділянки на картографічній основі.

Разом з тим відповідач-2 вважає, що право постійного користування земельною ділянкою, яке належить ЗАТ "Спіка" діями відповідача-2 щодо прийняття у комунальну власність земель не порушено.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням 15 сесії ХХII скликання від 12.03.1998 "Про вилучення та надання земельних ділянок" вирішено:

- вилучити із земель запасу сільської ради земельні ділянки загальною площею 63,9га і надати їх в користування закритому акціонерному товариству "СПІКА", в тому числі, в постійне коригування для сільськогосподарського використання 57,0 га (осушених 53,1га), з них ріллі 55,2 га (осушеної 51,9 га), сіножатей 0,5 га, боліт осушених 0,8 га, під шляхами 0,5 га (осушених 0,4 га) і під розробку кам'яного кар'єру "Мирний" 3,2 га, з них під шляхами 0,1 га, порушених земель 1,3 га, кам'янистих місць 1,8 га та в довгострокове користування строком на 5 років під розробку кам'яного кар'єру "Неражський" 3,7 га, з них під шляхами 0,4 га, порушених земель 3,3 га.

- дозволити Житомирському філіалу Інституту землеустрою виготовити державний акт на право постійного користування землею;

- землевпоряднику сільської ради внести відповідні зміни в земельно-облікові та планово-картографічні матеріали (а.с. 25 т.1)

На замовлення ЗАТ "Спіка" Житомиським філіалом Української академії аграрних наук інституту землеустрою розроблено проект відведення 63,9 земель в користування ЗАТ "Спіка" для сільськогосподарського використання та під розробку кам'яних кар'єрів "Мирний та "Неражський" із земель запасу Потівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області (а.с. 27-37 т.1)

10.11.1998 ЗАТ "Спіка" видано державний акт на право постійного користування землею серії І-ЖТ № 002185, згідно якого ЗАТ "Спіка" надано у постійне користування 60,2 га землі в межах згідно з планом землекористування для сільськогосподарського використання та під розробку кам'яного кар'єру "Мирний" (а.с. 38-41 т.1).

17.12.1998 складено акт про встановлення в натурі границь земель , наданих в користування ЗАТ "Спіка" (а.с. 42 т.1).

Водночас, позивач зазначив, що рішенням господарського суду Житомирської області від 10.10.2011 у справі № 16/96-НМ:

- визнано незаконним рішення 15 сесії XXII скликання Потіївської сільської ради від 12 березня 1998 року "Про вилучення та надання земельних ділянок" в частині надання в постійне користування ЗАТ "Спіка" земельної ділянки площею 3,2 га під розробку кам'яного кар'єру "Мирний".

- визнано недійсним державний акт серії 1-ЖТ №002185 на право постійного користування землею, виданого Потіївською сільською радою 10.11.1998р. ЗАТ "Спіка" в частині надання в постійне користування Закритому акціонерному товариству "Спіка" земельної ділянки під розробку кам'яного кар'єру "Мирний" площею 3,2 га, з них під шляхами 0,1 га, порушених земель 1,3 га, кам'янистих місць 1,8 га.

31.01.2018 Кабінетом ОСОБА_5 України прийнято розпорядження № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність обєднаних територіальних громад».

За змістом цього Розпорядження, Уряд доручив Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 1 лютого 2018 р. забезпечити:

- формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об'єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України;

- передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліку земельних ділянок державної власності, права на які виставлені на земельні торги, в комунальну власність об'єднаних територіальних громад після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди таких земельних ділянок;

- здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об'єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно п. 1 Наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15.03.2018 № 45 наказано провести у 2018 році інвентаризацію на території об'єднаних територіальних громад згідно з додатком 1, несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, крім земель, які знаходяться в постійному користуванні державних підприємств, установ та організацій (далі -захід з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності) (а.с. 80-81 т.1)

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирсікій області від 04.04.2018 № 6-1139/14-18-СГ наказано передати Потіївській сільській раді Радомишльського району Житомирської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1339,2965 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Потіївської об'єднаної територіальної громади Радомишльського району Житомирської області, згідно з актом приймання-передачі (а.с. 49 т.1)

На виконання вищезазначеного наказу між Головним управління Держгеокадастру у Житомирсікій області та Потіївською сільською радою підписано акт приймання-передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної комунальної власності, згідно якого Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 04.04.2018 № 6-1139/14-18-СГ передає із державної власності, а Потіївська сільська рада Радомишльського району Житомирської області приймає у комунальну власність Потіївської сільської ради земельні ділянки на території Потіївської об'єднаної територіальної громади згідно з додатком (а.с. 50 т.1).

Позивач, вважаючи, що його право порушене відповідачами шляхом прийняття спірних рішень щодо земельної ділянки, яка на праві постійного користування належить позивачу згідно Державного акту на право постійного користування землею серії І-ЖТ № 002185 від 10.11.1998, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

З метою встановлення чи наявне порушення меж шляхом перетинання чи накладення земельної ділянки позивача із земельною ділянкою за кадастровим номером :01:000:0203, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 26.09.2018 у справі №906/603/18 призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено ТОВ "Центр будівельних та земельних експертиз". Провадження у справі зупинено до проведення експертизи та отримання висновку експерта.

На розгляд судової земельно-технічної експертизи поставлено наступні питання:

- Чи має місце порушення меж землекористування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 57.0 га, яка була надана закритому акціонерному товариству "Спіка" відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ЖТ №002185 від 10.11.1998 року, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею Потіївської сільської ради за №6, шляхом перетинання чи накладення земельної ділянки площею 48.9851 га (кадастровий план земельної ділянки №:01:000:0203) відповідно до Відомостей про державну реєстрацію земельної ділянки (ОСОБА_2 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2018 від 02.04.2018р.), вчиненої на підставі документації із землеустрою про проведення ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень земель під час землеустрою, складеної 30.03.2018 року Житомирською регіональною філією "Центр ДЗК" Радомишльського РВВ за підписом ОСОБА_6,що знаходиться: Житомирська область. Радомишльський район, Потіївська ОТГ (Потіївська сільська рада), відповідно до правовстановлюючих документів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів?.

- у випадку, якщо буде встановлено накладання або перетинання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки, вказати у якій частині (розміри, площу, конфігурацію (шляхом накладання для порівняння).

06.03.2018 на адресу суду надійшов висновок за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 75/02-2019 від 28.02.2019.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи земельна ділянка кадастровий номер :01:000:0203 площею 48,9851 га, яка перебуває у комунальній власності Потіївської об'єднаної територіальної громади Радомишльського району Житомирської області частково накладається в площині на земельну ділянку надану в постійне користування ЗАТ "Спіка» відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії І-ЖТ №002185 від 10.11.1998 року, площею 56,5738 га, межі якої визначені каталогом координат поворотних точок наданим на дослідження.

Площа накладання становить 48,9786 га, що представляє собою складну багатокутну конфігурацію та графічно зображена на схемі в додатку №1 до даного висновку. Значення каталогу координат кутів поворотних точок ділянки накладання наведений в дослідницькій частині висновку в таблиці № 4 (а.с. 13-42 т.2).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324, главою 27 ЦК України, земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Суб'єктами права власності на землю (земельну ділянку) є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі державної власності та територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору є оскарження дій відповідачів щодо передачі земельної ділянки, яка на праві постійного користування належить позивачу, з державної власності до комунальної власності, внаслідок чого, відбувся поділ належної позивачу земельної ділянки без його згоди.

Відповідно ч. 1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 ЗК України).

Загальний порядок передачі земель з державної у комунальну власність визначено статтею 117 Земельного кодексу України.

Суд зазначає, що порядок передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність обєднаних територіальних громад здійснювалось на підставі розпорядженням КМУ від 31.01.2018 № 60-р " Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність обєднаних територіальних громад".

Відповідно до ст. 117 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Таким чином, з аналізу вказаної норми, вбачається, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади.

Такими органами є Головні управління Держгеокадастру відповідно до частини четвертої статті статі 122 Земельного кодексу України та наказу Мінагрополітики від 29.09.2016 No 333 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру».

Відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно ст. 1 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. З ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу згідно державного акт на право постійного користування землею серії І-ЖТ № 002185, надано у постійне користування 60,2 га землі в межах згідно з планом землекорисування для сільськогосподарського використання та під розробку кам'яного кар'єру "Мирний".

Рішенням господарського суду Житомирської області від 10.10.2011 у справі № 16/96-НМ визнано незаконним рішення 15 сесії XXII скликання Потіївської сільської ради від 12 березня 1998 року "Про вилучення та надання земельних ділянок" в частині надання в постійне користування ЗАТ "Спіка" земельної ділянки площею 3,2 га під розробку кам'яного кар'єру "Мирний"; визнано недійсним державний акт серії 1-ЖТ №002185 на право постійного користування землею, виданого Потіївською сільською радою 10.11.1998р. ЗАТ "Спіка" в частині надання в постійне користування Закритому акціонерному товариству "Спіка" земельної ділянки під розробку кам'яного кар'єру "Мирний" площею 3,2 га, з них під шляхами 0,1 га, порушених земель 1,3 га, кам'янистих місць 1,8 га.

За змістом статті 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до частини першої статті 22 Земельного Кодексу України від 18.12.1990 в редакції, чинній на момент видачі Державного акту на право постійного користування землею, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005, яким визнано неконституційним пункт 6 Прикінцевих положень Земельного кодексу України від 25.10.2001, право постійного користування земельними ділянками є безстроковим, і у позивача відсутній обов'язок здійснювати переоформлення зазначеного Державного акту.

Згідно п. 2 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номеру. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.

Відповідно ч. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цього Закону, є дійсними.

За таких обставин, з моменту видачі Державного акту на право постійного користування землею серії 1-ЖТ №002185, виданого Потіївською сільською радою 10.11.1998 у позивача виникло право постійного користування земельною ділянкою згідно з планом землекористування та в межах, встановлених зазначеним ОСОБА_4.

Станом на момент звернення до суду позивач є постійним користувачем земельної ділянки загальною площею 57 га .

Суд зауважує, що для вирішення питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність обєднаних територіальних громад згідно розпорядження КМУ № 60-р 31.01.2018 слід було забезпечити формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об'єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України.

Згідно п. 1 Наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 15.03.2018 № 45 наказано провести у 2018 році інвентаризацію на території об'єднаних територіальних громад згідно з додатком 1, несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, крім земель, які знаходяться в постійному користуванні державних підприємств, установ та організацій (а.с. 80-81 т.1).

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про землеустрій" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об'єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

У разі виявлення при проведенні інвентаризації земель державної та комунальної власності земель, не віднесених до тієї чи іншої категорії, віднесення таких земель до відповідної категорії здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування на підставі відповідної документації із землеустрою, погодженої та затвердженої в установленому законом порядку.

Постановою Кабінету Мінінстрів України від 23.05.2012 № 513 затверджено Порядок проведення інвентаризації земель" (далі- Порядок).

Згідно п.1 Порядку, цей Порядок установлює вимоги до проведення інвентаризації земель під час здійснення землеустрою та складення за її результатами технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель (далі - технічна документація).

За приписами п. 2 даного Порядку, інвентаризація земель проводиться , зокрема, з метою: забезпечення ведення Державного земельного кадастру, здійснення контролю за використанням і охороною земель; узгодження даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, з інформацією, що міститься у документах, які посвідчують право на земельну ділянку, та у Державному земельному кадастрі; прийняття за результатами інвентаризації земель Кабінетом ОСОБА_5 України, ОСОБА_5 міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідних рішень.

У пункті 3 Порядку визначено, що інвентаризація земель проводиться, виходячи з принципів плановості, достовірності та повноти даних, послідовності і стандартності процедур, доступності використання інформаційної бази, узагальнення даних з додержанням єдиних засад та технології їх оброблення.

Відповідно до п. 7 даного Порядку, вихідними даними для проведення інвентаризації земель є:

- матеріали з Державного фонду документації із землеустрою;

- відомості з Державного земельного кадастру в паперовій та електронній формі, у тому числі, Поземельної книги; книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; файлів обміну даними про результати робіт із землеустрою;

- містобудівна документація, затверджена в установленому законодавством порядку;

- планово-картографічні матеріали, в тому числі ортофотоплани, складені за результатами виконання робіт відповідно до Угоди про позику (Проект "ОСОБА_2 державних актів на право власності на землю у сільській місцевості та розвиток системи кадастру") між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку;

- відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень;

- копії документів, що посвідчують право на земельну ділянку або підтверджують сплату земельного податку;

- матеріали, підготовлені за результатами обстеження земельних ділянок щодо їх якісного стану.

Під час проведення інвентаризації земель використовуються матеріали аерофотозйомки, лісовпорядкування, проекти створення територій та об'єктів природно-заповідного фонду, схеми формування екомережі, програми у сфері формування, збереження та використання екомережі.

Роботи з інвентаризації земель включають підготовчіі, топографо-геодезичні та камеральні роботи , складення і оформлення технічної документації в паперовій та електронній формі. Підготовчі роботи включають збір та аналіз виконавцем вихідних даних для проведення інвентаризації земель, складення робочого інвентаризаційного плану(п.п. 12,13 Порядку).

Пунктом 16 Порядку передбачено, що у разі відсутності відомостей у Державному земельному кадастрі, виконавець за координатами поворотних точок, зазначених у проекті землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або іншій документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок, визначає межі таких ділянок, угідь, обмежень (обтяжень) у їх використанні та відображає їх на робочому інвентаризаційному плані.

За умовами п. 23 Порядку, окремо складаються переліки земельних ділянок (земель): наданих у власність (користування) з кадастровими номерами; наданих у власність (користування) без кадастрових номерів; не наданих у власність та користування у розрізі угідь; що використовуються без документів, які посвідчують право на них; що використовуються не за цільовим призначенням; невитребуваних земельних часток (паїв); відумерлої спадщини.

На підставі зазначених переліків складається зведена порівняльна таблиця даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, та інформації, що міститься у документах, які посвідчують право на земельну ділянку, і Державному земельному кадастрі, в якій за наявності відображаються розбіжності.

Відповідно до п. 24. Порядку, на зведеному інвентаризаційному плані наносяться межі, зокрема, земельних ділянок, наданих у власність (користування).

За умовами п. 30 Порядку, відомості, отримані в результаті інвентаризації земель, підлягають внесенню до Державного земельного кадастру відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_5 України від 17 жовтня 2012 р. N 1051.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 4 від 04.04.2018 наказано:

- затвердити технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 196,2386 га (за межами населених пунктів Гута-Потіївської сільської ради) на території Радомишльського району Житомирської області з урахуванням Перспективного плану формування території Потіївської об'єднаної громади, затвердженого розпорядженням КМУ 12.08.2015 № 901 (в редакції розпорядження КМУ від 01.02.2017 № 58-р);

- затвердити технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 720,2607 га (за межами населених пунктів, Потіївської сільської ради) на території Радомишльського району Житомирської області з урахуванням Перспективного плану формування території Потіївської об'єднаної громади, затвердженого розпорядженням КМУ від 12.08.2015 № 901 (в редакції розпорядження КМУ від 01.02.2017 № 58-р).

- затвердити технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 70,2091 га (за межами населених пунктів Заньківської сільської ради) на території Радомишльської Житомирської області з урахуванням Перспективного плану формування території Потіївської об'єднаної громади, затвердженого розпорядженням КМУ від 12.08.2015 №901 (в редакції розпорядження КМУ від 01.02.2017 №58-р).

- затвердити технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 191,2594 га (за межами населелних пунктів Новобуської сілсьької ради) на території Радомишльського району Житомирської області з урахуванням Перспективного плану формування території Потіївської об'єднаної громади, затвердженого розпорядженням КМУ від 12.08.2015 № 901 (в редакції розпорядження КМУ від 01.02.2017 № 58-р);

- затвердити технічну докумнтацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 161,3287 га (за межами населених пунктів Облітківської сільської ради ) на території Радомишльського району Житомирської області з урахуванням Перспективного плану формування території Потіївської об'єднаної громади, затвердженого розпорядженням КМУ від 12.08.2015 № 901 (в редакції розпорядження КМУ від 01.02.2017 № 58-р);

- відділу землеустрою та охорони земель Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області підготовити проекти рішень щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної у комунальну власність Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області (а.с. 47-48 т.1).

На підставі затвердженої технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності відповідачем-1 згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 6-1139/14-18-СГ від 04.04.2018 передано відповідачу-2 у комунальну власність, зокрема, земельну ділянку площею 48,9851 га кадастровий номер :01:000:0203, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове використання: землі запасу.

Проте, при передачі вищевказаної земельної ділянки з державної у комунальну власність відповідачем- 1 не враховано, що частина вказаної земельної ділянки була передана у постійне користування позивачу згідно Державного акту на право постійного користування землею серії 1-ЖТ №002185, виданого Потіївською сільською радою 10.11.1998.

При здійснені інвентаризації земель відповідачем-1 належним чином не забезпечено контроль за здійсненням заходів з інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності. Зокрема відповідач -1 не забезпечено надання ДП "Центр державного земельного кададстру" всіх необхідних вихідних даних, передбачених у п. 7 Порядку проведення інвентаризації земель, для проведення інвентаризації земель.

Внаслідок недотримання процедури проведення інвентаризації земель, у зведеному інвентаризаційномиу плані не відображено земельну ділянку, яка надана позивачу у постійне користування згідно Державного акту на право постійного користування землею серії 1-ЖТ №002185, виданого Потіївською сільською радою 10.11.1998.

На адвокатський запит адвоката ОСОБА_7 від 12.06.2018 № 35/1 відповідач -1 надав відповідь , що стосовно земельної ділянки площею 57.0 га, яка була надана ЗAT "Спіка" згідно інформації Відділу у Радомишльському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, відповідно до Книги Реєстрації записів державних актів на право постійного користування землею на території с. Потіївка наявний запис від 10.11.1998 р. про реєстрацію ЗАТ "Спіка" державного акту серії І-ЖТ 002185 на земельну ділянку площею 60,2 га, однак у зв'язку з відсутністю архівного примірника бланку державного акту на право постійного користування земельною ділянкою та документації із землеустрою у державному фонді документації, неможливо встановити належність та місце розташування запитуваної земельної ділянки на картографічній основі.

Також повідомлено, що відомості про вищезазначену земельну ділянку не були внесені до Державного земельного кадастру, що унеможливлює чітко встановити межі земельної ділянки (а.с. 44-45).

Таким чином, відповідач-1 не заперечує факту, що надана у постійне користування позивача земельна ділянка не була врахована при здійсненні інвентаризації земель та формуванні нових земельних ділянок з присвоєнням кадастрових номерів.

Водночас, суд зазначає, що відповідно ч.ч. 2-4 ст. 5 ЗУ "Про Державний земельний кадастр", державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях.

Порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом ОСОБА_5 України відповідно до вимог цього Закону.

Державний земельний кадастр є державною власністю.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про державний земельний кадастр» (далі - Закон), пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.

З огляду на викладене, посилання відповідача-1 на те, що відомості про земельну ділянку, площею 57.0 га, яка була надана ЗAT "Спіка" у постійне корситування згідно Державного акту від 10.11.1998, не була врахована при інвентаризації земель у зв'язку з відсутністю архівного примірника державного акту на право постійного користування земельною ділянкою та документації із землеустрою у державному фонді документації є безпідставними та вказують на бездіяльність відповідача-1 щодо встановлення достовірної інформації при проведені інвентаризації земель державної власності.

Враховуючи вищевикладені обставини, внаслідок дій відповідача-1 щодо неповнорго з'язсування обставин при проведені інвентаризації земель державної власності, які підлягали переданню у комунальну власність відповідача-2, фактично сфомовано нову земельну ділянку площею 48.9851 га за кадастровим №:01:000:0203 шляхом поділу існуючої земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні позивача без його згоди, що суперечить приписам ст. 186 Земельного кодексу України.

За пунктом 12 статті 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок погоджується:

у разі якщо поділ, об'єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу;

у разі поділу, об'єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, - заставодержателем;

у разі поділу, об'єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, - землекористувачем.

Згідно зі статтею 152 Земельного кодексу України (в редакції на момент прийняття оскаржуваних рішень) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

В ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України зазначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, вимога позивача про визнання незаконним Наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №6-1139/14-18-СГ від 04 квітня 2018 року "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну власність" в частині передачі до комунальної власності Потіївської об'єднаної територіальної громади землі сільськогосподарського призначення площею 48.9851 га (кадастровий №:01:000:0203) є правомірною.

Стосовно вимоги позивача про визнання недійсною державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 48.9851га за кадастровиим №:01:000:0203 та скасування запису в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку площею 48.9851 га, кадастровий №:01:000:0203, проведеної 02.04.2018 року Відділом у Радомишльському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр", саме до повноважень державного кадастрового реєстратора належить внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надання відмови у їх внесенні.

Державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Відповідно до вимог статті 11 Закону відомості про об'єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

Частинами 1-3 ст. 24 ЗУ "Про державний земельний кадастр" визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Згідно з ч. 5 зазначеної статті , державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

У ч. 6 ст. 24 ЗУ "Про державний земельний кадастр" передбачено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, зокрема, є знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

В розумінні вказаної норми, законодавець закріпив певні обмеження щодо проведення державної реєстрації прав на земельні ділянки, в даному випадку з підстав того, що в межах земельної діляки площею 48,9851 га знаходиться земельна ділянка надана у постійне користування позивача згідно Дердавного акту від 10.11.1998, Державний кадастровиий реєстратор зобов'язаний був відмовити у вчиненні державної реєстрації спірної земельної ділянки .

Згідно із статтею 15 Закону до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі тощо.

Згідно вимог статті 16 Закону кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі і може бути скасований лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Постановою КМУ від 17 жовтня 2012 р. N 1051 "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру.

Згідно п.1 цей Порядок визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 16 Порядку, до Державного земельного кадастру вносяться геодезична та картографічна основа Державного земельного кадастру та відомості про неї, зазначені у пунктах 89 і 90 цього Порядку.

Відповідно до п. 111 Порядку Державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє:

1)відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку;

2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.

За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій:

- здійснює державну реєстрацію земельної ділянки:

- за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру присвоює кадастровий номер земельній ділянці;

- відкриває Поземельну книгу та вносить відомості до неї (крім відомостей про затвердження документації із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також про власників, користувачів земельної ділянки);

- робить позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру відповідно до підпункту 2 пункту 75 цього Порядку;

- надає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відомості, зазначені у підпункті 1 пункту 197 цього Порядку, відповідним органам державної влади, органам місцевого самоврядування;

- приймає рішення про відмову у державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77 - 85 цього Порядку в разі:

- невідповідності поданих документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 цього пункту;

- розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини;

- розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

- подання заявником документів, зазначених у пункті 110 цього Порядку, не в повному обсязі.

Пунтокм 115-2 Порядку передбачено, що у разі коли до 1 січня 2013 р. була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність, або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, а відомості про таку земельну ділянку не внесені до державного реєстру земель, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеної технічної документації із землеустрою згідно з пунктами 107 - 111 і 113 цього Порядку.

З урахуванням наведених положень норм чинного законодавства, оскільки в межах земельної ділянки, щодо якої здійснено реєстрацію, частково знаходиться земельна ділянка, надана позивачу у постійне користування зідно Державного акту, Державний кадастровиий реєстратор в межах своїх повноважень не вчинив належних дій з перевірки та встановлення таких даних, вчинена державним кадастровим реєстратором державна реєстрація в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 48.9851 га за кадастровим №:01:000:0203 є недійсною та підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним акта прийому-передачі від 04 квітня 2018 року в частині передачі до комунальної власності Потіївської об'єднаної територіальної громади землі сільськогосподарського призначення площею 48.9851 га (кадастровий №:01:000:0203), то суд зазначає про наступне.

Згідно ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Нормами ст. 215 ЦК Ураїни визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За приписами ч.ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Позивач просить визнати недійсним ОСОБА_4 прийому-передачі спільної земельної ділянки до комунальної власності відповідача-2 від 04 квітня 2018 року .

Однак, акт приймання-передачі є лише одним із доказів, що підтверджує виконання відповідачем-1 свого зобов'язання перед відповідачем- 2 щодо передачі земель державної власності у комунальну власність об'єднаної територіальної громади, а тому вказаний акт приймання-передачі не має ознак правочину. Акт приймання-передачі за своєю правовою природою не спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а лише фіксує певний юридичний факт.

Суд зазначає, що акт приймання-передачі не має ознак правочину у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України, а є лише первинними документами, тому не підлягає визнанню недійсним. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 910/12258/17.

Відтак вимога позивача про визнання недійсним акту прийому-передачі від 04 квітня 2018 року в частині передачі до комунальної власності Потіївської об'єднаної територіальної громади землі сільськогосподарського призначення площею 48.9851 га (кадастровий №:01:000:0203) є небгрунтованою, безпідставною, тому суд відмовляє в задоволені останньої.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету ОСОБА_5 Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов за предметом та підставами не оспорив, своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

В порядку ст. 129 ГПК України судові витрати в частині судового збору покладаються пропорційно розміру задоволених позовних вимог на відповідача - Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області, оскільки саме неправомірні дії останнього призвели до порушення прав та інтересів позивача.

Водночас суд зазнчає, що судові витрати не покладаються на відповідача- 2 - Потіївську сільську об'єднану територіальну громаду, оскільки останній у спірних правовірносинах лише підписував акт прийому-передачі від 04 квітня 2018 року щодо передачі до комунальної власності Потіївської об'єднаної територіальної громади, зокрема, земльної ділянки сільськогосподарського призначення площею 48.9851 га (кадастровий №:01:000:0203), який за своєю правоовю суттю не спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а лише фіксує певний юридичний факт.

Будь-який інших розпорядчий повноважень, які порушують права та інтереси позивача, відповідач-2 по відношненюю до позивача не приймав. З вказаних підстав суд відмовив у позові в частині позовних вимог до відповідача-2.

Відтак, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Щодо розподілу судових витрат на оплату послуг адвоката, то зважаючи на заявлене представником позивача клопотання про те, що докази понесення таких витрат будуть подані протягом п'яти днів після ухвалення рішення, тому в цій частині розподілу витрат суд не здійснює.

Водночас, суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати в частині витрат на правничу допомогу.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково .

2. Визнати незаконним Наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №6-1139/14-18-СГ від 04 квітня 2018 року "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну власність" в частині передачі до комунальної власності Потіївської об'єднаної територіальної громади землі сільськогосподарського призначення площею 48.9851 га (кадастровий №:01:000:0203).

3. Визнання недійсною державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 48.9851га за кадастровиим №:01:000:0203, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Потіївська ОТГ, проведену 02.04.2018 року Відділом у Радомишльському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

4. Скасувати запис в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку площею 48.9851 га, кадастровий №:01:000:0203, проведений 02.04.2018 року Відділом у Радомишльському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

5. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (10002, Житомирська область, м.Житомир, вул. Довженка,45, )

на користь Закритого акціонерного товариства "Спіка" (03067, м.Київ, пров. Чугуївський, буд.19а, )

- 5286,00 грн. судового збору.

6. В решті позову відмовити.

7. Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати в частині витрат на правничу допомогу на 23.04.2019 р. на 12:00 год. Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Житомирської області за адресою: м. Житомир, майдан Путятинський 3/65, зал судових засідань № 401.

8. Закритому акціонерному товариству "Спіка" до 22.04.2019 подати докази щодо розміру, понесених судових витрат на правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 26.04.19

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (рек. з повід)

3,4- відповідачам (рек. з повід.)