ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 973/18/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Білоуса В.В., Жукова С.В.

за участю секретаря судового засідання Гаращенко Т.М.

за участю представників : Приватного виконавця Лисенка С.О. - адвоката Серебряник О.О., ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" - адвоката Старовойтової Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Міністерства юстиції України Лисенка С.О.

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019

у справі № 973/18/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідний центр "Нафтохім"

про визнання протиправними дій та рішення Приватного виконавця Лисенка С.О. про накладення арешту на майно згідно постанови від 28.03.2018

у третейській справі № 28-01-3/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЖРЕГІОНАЛЬНА ІНВЕСТИЦІЙНО-ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН"

про стягнення штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019, ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" звернулось до Північного апеляційного господарського суду зі скаргою про визнання неправомірним рішення приватного виконавця Лисенка С.О. від 28.03.2018, а саме постанову про арешт майна боржника, винесену в рамках виконавчого провадження №56006676, відповідно до якої було накладено арешт на майно, що належить ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" та зобов'язання приватного виконавця усунути порушення, шляхом скасування арешту майна, що належить ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім", а також просило визнати неправомірною дію приватного виконавця Лисенка С.О., а саме державну реєстрацію обтяження: номер запису про обтяження: 25470679, дата та час державної реєстрації: 28.03.2018 15:43:21; номер запису про обтяження: 29031669, дата та час державної реєстрації: 21.11.2018 13:36:19; номер запису про обтяження: 29512055, дата та час державної реєстрації: 18.12.2018 13:43:53; номер запису про обтяження: 29690715, дата та час державної реєстрації: 27.12.2018 16:31:37.

Скарга обґрунтована тим, що приватним виконавцем в порушення норм Закону України "Про виконавче провадження" накладено арешт на майно ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім", в межах виконавчого провадження №56006676 відкритого постановою від 28.03.2018 на виконання наказу № 973/18/18, виданого 27.02.2018 Київським апеляційним господарським судом про стягнення з ТОВ "АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН" на користь ТОВ "МІЖРЕГІОНАЛЬНА ІНВЕСТИЦІЙНО-ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ" 3 215 964, 00 грн. боргу, з посиланням на те, що боржнику належить частка в розмірі 8,85 % в статутному капіталі ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім", при цьому не враховано приватним виконавцем того, що ТОВ "АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН" не є засновником або учасником ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 у справі № 973/18/18 (суддя Жук Г.А.) заяву ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" задоволено частково.

Визнано неправомірним рішення Приватного виконавця Лисенка Сергія Олексійовича, а саме постанову про арешт майна боржника від 28.03.2018, прийняту в рамках виконавчого провадження № 56006676, відповідно до якої було накладено арешт на майно, що належить ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" на все рухоме та нерухоме майно та зобов'язано Приватного виконавця Лисенка С.О. усунути порушення шляхом скасування арешту майна, що належить ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім".

Визнано неправомірною дію Приватного виконавця Лисенка С.О. щодо проведення державної реєстрації обтяження за № 29690715 від 27.12.2018 про арешт нерухомого майна, що належить ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" на підставі постанови Приватного виконавця Лисенка С.О. від 28.03.2018, прийняту в рамках виконавчого провадження № 56006676.

В решті заяву ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі приватний виконавець Лисенко С.О. просить ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 у справі № 973/18/18 скасувати, прийнявши нове рішення про відмову у задоволенні скарги ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" в повному обсязі.

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційного господарського суду, скаржник посилається на порушення судом положень ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено право виконавця, звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику, проте, як вважає скаржник, неврахування зазначеного призвело до прийняття судом неправильного рішення.

Також, приватний виконавець Лисенко С.О. зазначає про неналежне дослідження судом всіх обставин справи.

У відзиві ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" просить оскаржувану ухвалу апеляційного господарського суду залишити без змін, як таку що прийнята з урахуванням всіх обставин справи та вимог чинного законодавства.

Протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 06.03.2019 для розгляду вказаної апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі : Ткаченко Н.Г. - головуючого (доповідача), Жуков С.В., Білоус. В.В. та ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця Лисенка С.О. на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 на 24.04.2019 на 10:30 год.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників приватного виконавця та ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім", перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Наведені у апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування ухвали апеляційного суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм чинного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Український правовий альянс" від 25.12.2017 у третейській справі № 28-01-3/17 позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з ТОВ "АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН" на користь ТОВ "МІЖРЕГІОНАЛЬНА ІНВЕСТИЦІЙНО-ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ" 3 215 964 грн. та судового збору 881 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2018 задоволено заяву ТОВ "МІЖРЕГІОНАЛЬНА ІНВЕСТИЦІЙНО-ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Український правовий альянс" від 25.12.2017 у третейській справі № 28-01-3/17.

Постановами від 16.03.2018 приватним виконавцем Лисенком C.O. відкритті виконавчі провадження № 56006676 та № 56007092 за наказами Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2018 про стягнення з ТОВ "АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН" на користь ТОВ "МІЖРЕГІОНАЛЬНА ІНВЕСТИЦІЙНО-ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ" 3 215 964 грн. та 881 грн., а 16.03.2018 приватним виконавцем Лисенком C.O. постановою об'єднано виконавчі провадження № 56006676 та № 56007092 в зведене виконавче провадження № 56007304.

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що 26.03.2018 приватним виконавцем Лисенком С.О. прийнято постанову ВП №56006676 про арешт майна боржника - ТОВ "АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН", якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" в межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, винагороди, витрат виконавчого провадження, штрафів - 3 539 529,50 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2018 у справі № 973/18/18 визнано неправомірним рішення приватного виконавця Лисенка С.О. від 26.03.2018, а саме: постанову про арешт коштів боржника від 26.03.2018, винесену в рамках виконавчого провадження №56006676, відповідно до якої було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім", які можуть належати боржнику ТОВ "АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН" у межах суми звернення стягнення, з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів в сумі 3539529,50 грн. та зобов'язано приватного виконавця усунути порушення шляхом скасування арешту грошових коштів, що містяться на рахунках ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім".

Постановою приватного виконавця Лисенка С.О. від 26.03.2018, винесену в рамках виконавчого провадження № 56006676, відповідно до якої було накладено арешт на майно, що належить - Науково-дослідний центр "Нафтохім" : - будівля погребу, в літ. С, загальною площею 49,7 кв. м., за адресою : м. Київ вул. Фрометівська, 18, - будівля магазину, в ліг. В, об'єкт житлової нерухомості, загальною площею 84, 4 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Фрометівська, 18, - будівля адміністративного корпусу, в літ. Б, загальною площею 931,4 кв. за адресою: м. Київ, вул. Фрометівська, 18, - будівля адміністративного корпусу, в літ. А, загальною площею 959,5, 4 м., за адресою: м. Київ, вул. Фрометівська, 18.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2018 у справі № 973/18/18 скаргу ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" задоволено частково.

Визнано неправомірним рішення приватного виконавця Лисенка С.О. від 26.03.2018, а саме постанову про арешт майна яка від 26.03.2018, винесену в рамках виконавчого провадження № 56006676, відповідно до якої було накладено арешт на майно, що належить - Науково-дослідний центр "Нафтохім": -будівля погребу ,в літ. С, загальною площею 49,7 кв. м., за адресою : м. Київ вул. Фрометівська, 18, - будівля магазину, в ліг. В, об'єкт житлової нерухомості, загальною площею 84, 4 кв. м., за адресою: м. Київ, вул. Фрометівська, 18, - будівля адміністративного корпусу, в літ. Б, загальною площею 931,4 кв. за адресою : м. Київ, вул. Фрометівська, 18, - будівля адміністративного корпусу, в літ. А, загальною площею 959,5, 4 м., за адресою: м. Київ, вул. Фрометівська, 18.

Зобов'язано приватного виконавця Лисенка С.О. усунути порушення (поновити порушені права TOB "Науково-дослідний центр Нафтохім"), шляхом скасування арешту майна, що належить TOB "Науково-дослідний центр "Нафтохім".

В частині вимоги щодо зобов'язання приватного виконавця Лисенка С.О. скасувати запис про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (номер запису про обтяження : 25470679, дата та час державної реєстрації : 28.03.2018 15:43:21), відповідно до якого накладено арешт на все нерухоме майно ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" відмовлено.

На виконання зазначених вище судових рішень приватним виконавцем Лисенком С.О. постановою від 04.05.2018 ВП №56006676 знято арешт з коштів, що містяться на рахунках ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" та постановою від 01.06.2018 ВП №56006676 про знято арешт із зазначеного вище майна за адресою: м. Київ, вул. Фрометівська, 18, що належить ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім".

Листом-вимогою № 143 від 26.03.2018 приватний виконавець звернувся до ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" про надання належним чином завіреної копії балансу товариства, яка підлягала наданню в строк не більше трьох днів.

Постановою від 28.03.2018 ВП № 56006676, приватним виконавцем Лисенком С.О. накладено арешт на майно, що належить ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім", на все рухоме і нерухоме майно, яке може належати боржнику у справі - ТОВ "АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН", посилаючись на ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження".

На підставі вказаної постанови приватним виконавцем Лисенком С.О. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено запис від 28.03.2018 за № 25470679 про обтяження усього нерухомого майна ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім".

Як встановлено судом, в матеріалах виконавчого провадження наявний Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім", станом на 10.04.2018, що свідчить про те, що на час прийняття рішення про накладення арешту на майно особи, яка не є боржником у виконавчому провадженні, приватний виконавець не здійснив перевірку наданих боржником відомостей про наявність його частки у статутному капіталі ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" та передчасно прийняв постанову про накладення арешту майно товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 ГК України господарське товариство є власником майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески.

За змістом ч. 1 ст. 148 ЦК України (в редакції, чинній на час прийняття приватним виконавцем спірної постанови) порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі, за його особистими боргами допускається лише у разі недостатності у нього іншого майна для задоволення вимог кредиторів. Кредитори такого учасника мають право вимагати від товариства виплати вартості частини майна товариства, пропорційної частці боржника у статутному капіталі товариства, або виділу відповідної частини майна для звернення на нього стягнення. Частина майна, що підлягає виділу, або обсяг коштів, що становлять її вартість, встановлюється згідно з балансом, який складається на дату пред'явлення вимог кредиторами (ч. 1 ст. 149 ЦК України).

Отже, за змістом зазначених норм права, майно товариства може бути виділено пропорційно частці боржника в статутному капіталі або виплачена його вартість пропорційно частці боржника в статутному капіталі товариства на вимогу кредитора.

Згідно вимог цивільного законодавства відомості про зміни у складі учасників товариства та інші відомості щодо юридичної особи підлягають обов'язковій державній реєстрації, що забезпечується шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, при цьому за ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" до Єдиного державного реєстру, зокрема, вносяться відомості щодо переліку засновників/учасників юридичної особи. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними.

Так, судом встановлено, що приватним виконавцем при прийнятті оскаржуваної постанови від 28.03.2018, належним чином не було враховано зазначених вище вимог закону та в належний спосіб не була перевірена надана боржником - ТОВ "АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН" інформація, щодо можливої належності, йому, боржнику лише 8,85 % статутного капіталу ТОВ "НДЦ "Нафтохім" за договорами дарування і внаслідок чого, приватним виконавцем накладено арешт на все майно ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім".

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що листом від 29.03.2018 ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" надало відповідь на запит приватного виконавця № 143 від 26.03.2018 , про що свідчить приєднаний до матеріалів справи чек відділення поштового зв'язку та опис вкладення з календарним штемпелем пошти, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник - ТОВ "АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН" не є засновником товариства, а вимога про надання балансу є безпідставна.

Як також встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, незважаючи на накладений арешт на майно ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" оскаржуваною постановою приватного виконавця від 28.03.2018 ВП № 56006676, приватний виконавець Лисенко С.О. листом -вимогою № 210 від 04.04.2018 вдруге звернувся до ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" про надання звіту товариства, на що листом від 12.04.2018 ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" вдруге повідомило приватного виконавця про те, що боржник не є засновником товариства та наявність судового рішення про відмову в задоволенні позову про визнання права власності ТОВ "АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН" на частку в статутному капіталі ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім".

Апеляційним судом також встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва від 16.02.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 та постановою Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 910/19047/17, відмовлено в задоволенні позову ТОВ "АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН" до ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" про визнання права власності на частку в статутному капіталі ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім".

У зв'язку з наведеним вище, ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" звернулось до апеляційного господарського суду із скаргою щодо визнання неправомірною постанови від 28.03.2018 приватного виконавця Лисенка С.О. про накладання арешту на майно ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім", все рухоме та нерухоме майно, за наказами Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2018 про стягнення з ТОВ "АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН" на користь ТОВ "МІЖРЕГІОНАЛЬНА ІНВЕСТИЦІЙНО-ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ" 3 215 964 грн. та 881 грн. та щодо зобов'язання приватного виконавця усунути порушення, шляхом скасування арешту майна, що належить ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім", а також просило визнати неправомірною дію приватного виконавця Лисенка С.О., а саме державну реєстрацію обтяження.

Апеляційним судом встановлено, що станом на 28.03.2018, тобто на час вчинення приватним виконавцем дій щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно особи, яка не є боржником у виконавчому провадженні, між боржником у даній справі та цією особою - ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" існував спір про належність боржнику - ТОВ "АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН" частки у статутному капіталі товариства заявника -ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім", при цьому, в порушення вимог ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження", за відсутності відомостей від ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" щодо вартості частки товариства в розмірі 8,85 % статутного капіталу, оскільки відповідей останнього в матеріалах виконавчого провадження не має, приватним виконавцем накладено арешт на все майно останнього, що підтверджується належними та достовірними доказами.

Таким чином, з урахуванням зазначеного вище, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення скарги ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" на дії приватного виконавця Лисенка С.О., оскільки незаконними є дії приватного виконавця Лисенка С.О щодо винесення постанови від 28.03.2018 ВП № 56006676 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім", який не є боржником у виконавчому провадженні та неправомірними є дії приватного виконавця Лисенка С.О. пов'язані із здійсненням державної реєстрації обтяжень щодо нерухомого майна ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім". При цьому суд дійшов висновку щодо відсутність правових підстав для задоволення скарги в частині визнання неправомірним дій приватного виконавця Лисенка С.О. пов'язаних із здійсненням державної реєстрації обтяжень від 28.03.2018, номер запису про обтяження: 25470679 ; від 21.11.2018 номер запису про обтяження : 29031669; від 18.12.2018 номер запису про обтяження: 29512055; від 21.12.2018 у зв'язку з тим, що фактично вказані дії втратили свою актуальність та відсутні в реєстрі обтяжень.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на усій території України.

При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України №475/97 від 17.07.1997 , передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно статті 9 Конституції України, статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у зазначеній ст. 1 Першого протоколу (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").

У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту ст. 1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклев проти України" (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної влади (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців, правових статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами (ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження").

За ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч.2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, в якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку.

Так, враховуючи викладені вище норми, зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Тобто, звернення до суду виконавця, передує конкретній дії, а саме останній зобов`язаний здійснити певні дії, направити відповідні запити, встановити строк для надання відповіді та отримати відомості про належне боржнику майно, що перебуває у зазначених осіб, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржникові.

Метою запитів є встановлення факту безспірності заборгованості та збирання доказів на підтвердження цього.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 925/1048/17 від 23.07.2018.

Відтак, враховуючи, що судом апеляційного господарського суду всебічно, повно і об'єктивно розглянуто всі обставини справи, встановлено та надано належну оцінку доказам, наявним в матеріалах справи та з огляду на наведені вище положення Закону України "Про виконавче провадження", колегія суддів дійшла висновку про те, що судом апеляційної інстанції правомірно частково задоволено скаргу ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім" на дії приватного виконавця та обґрунтовано визнано неправомірною постанову приватного виконавця Лисенка С.О. від 28.03.2018 про арешт майна боржника -ТОВ "АРТ КАПІТАЛ ЕДЮКЕЙШН", відповідно до якої було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім", як таку що винесена без дотримання вимог стаття 53 Закону України "Про виконавче провадження" щодо звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб та визнано незаконними дії щодо державної реєстрації обтяжень майна ТОВ "Науково-дослідний центр "Нафтохім", при цьому судом апеляційної інстанції правомірно відмовлено у задоволення решти вимог.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, з урахуванням вище викладеного, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що ухвала Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 у справі № 973/18/18 прийнята у відповідності до фактичних обставин, з дотриманням норм чинного законодавства і підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду , які викладені в оскаржуваній ухвалі суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 253, 269, 270, 276, 281-284 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Міністерства юстиції України Лисенка С.О. залишити без задоволення.

Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 у справі № 973/18/18 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий,суддя - Ткаченко Н.Г.

Судді - Білоус В.В.

Жуков С.В.