ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1333/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.
при секретарі - Арустамян К.А.

за участю представників:
від позивача: Сидоров О.В.
від відповідача: не з`явився
від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі
апеляційну скаргу Державного підприємства Одеський морський торговельний порт
на рішення господарського суду Одеської області від 31.01.2019, суддя в І інстанції Степанова Л.В., повний текст якого складено 01.02.2019 в м. Одесі
у справі № 916/1333/17
за позовом: Державного підприємства Одеський морський торговельний порт
до відповідача: Військової частини НОМЕР_1
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Представництва замовника №4993
про стягнення 476 440,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Державне підприємство "Одеський морський торговельний порт" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 412 883,90 грн. основного боргу, а також 63557,05 грн. пені, які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем договору про закупівлю послуг за державні кошти №СР-429 від 03.07.2015р. щодо оплати у повному обсязі наданих послуг на судні проекту 498, рб «Красноперекопськ» у встановлений строк.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства та умов укладеного між сторонами договору про закупівлю послуг за державні кошти №СР-429 від 03.07.2015р. з додатковими договорами до нього не оплатив повністю виставлений йому за фактом надання таких послуг рахунок № 200030/3* від 25.04.2016р. на суму 2 244 496,46 грн., заборгованість становить 412 883,90 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також на підставі Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» 63557,05 грн. пені за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.06.2017р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Представництво замовника №4993.
Рішенням господарського суду Одеської області від 31.01.2019 року у позові відмовлено у повному обсязі з мотивів необґрунтованості позовних вимог.
ДП Одеський морський торговельний порт у поданій до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Скаржник вважає оскаржуване рішення необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неповного з`ясування обставин, що мають справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що в ході розгляду даної справи ухвалою суду було призначено у справі судову економічну експертизу для з`ясування обставин, що мають значення для справи, для дослідження яких необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Експерт на підставі наданих йому первинних документів фактично підтвердив розмір заявлених позивачем позовних вимог, а у деяких випадках навіть визначив, що розмір позовних вимог, який був заявлений Портом, міг бути і більшим. На думку позивача, господарський суд, не маючи спеціальних знань у сфері економіки, та без достатньої мотивації у оскаржуваному судовому рішенні безпідставно відхилив висновки судового експерта. Таким чином, позивач вважає, що позиція господарського суду у даній справі є необґрунтованою, упередженою, однобокою та заснованою на суб`єктивній та неповній оцінці наявних в матеріалах справи доказів.
У відзиві на апеляційну скаргу Військова частина НОМЕР_1 заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
При цьому, відповідач зазначає, що позивачем не спростовано обґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо договірного унормування порядку оплати наданих послуг. Згідно з умовами договору остаточна оплата наданих послуг повинна здійснюватися після погодження фактичної ціни Договору.
За результатами перевірки розрахунково-калькуляційних матеріалів щодо фактичних витрат, наданих позивачем, перевірених Військовою частиною НОМЕР_1 та Представництвом Замовника № 4993 (лист № 570 від 08.04.2016 копія у матеріалах справи), фактична вартість наданих Державним підприємством "Одеський морський торговельний порт" послуг складає 3 513 357,78 грн. (з ПДВ). Разом з тим, під час перевірки фактичних витрат виконавця на підставі п. 3.4 договору виконавець (Державне підприємство "Одеський морський торговельний порт") не зміг підтвердити витрати на суму 754 550,34 грн. (з ПДВ). Зазначений розмір вартості наданих послуг було відображено у Калькуляції фактичної (договірної) ціни, яка була затверджена виконуючим обов`язки заступника директора по технічній частині ДП "Одеський морський торговельний порт", і згідно з умовами договору зазначений розмір фактичних витрат був відображений у Протоколі розбіжностей щодо ціни договору та затверджений у Акті приймання та здавання наданих послуг.
На підставі зазначених документів між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір №7 до договору, пунктом 2 якого було внесено зміни до пункту 3.1 договору та зазначено, що ціна договору, за якою у сторін не виникає розбіжностей щодо фактичної вартості наданих послуг, складає 3 513 357,78 грн. (з ПДВ). Враховуючи той факт, що будь-яких інших договорів, щодо визначення ціни договору, між сторонами не укладалося, вказана у додатковому договорі № 7 ціна договору є остаточною та була повністю оплачена відповідачем.
Таким чином, відповідач у повному обсязі виконав свої зобов`язання передбачені договором та вжив усіх заходів, необхідних для належного виконання ним зобов`язання.
За правилами встановленими ч. 2 ст. 216 ГПК України в судовому засіданні оголошувалася перерва до 24.04.2019 року.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши наявні у справі матеріали, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 269 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 03.07.2015 року між Військовою частиною НОМЕР_1 (замовник) та Державним підприємством "Одеський морський торговельний порт" (виконавець) було укладено договір №СР-429 про закупівлю послуг за державні кошти, згідно з п.п.1.1., 1.2. якого виконавець зобов`язався надати послуги, зазначені у Ремонтній відомості на 2015 рік, що додається (Додаток 1), а замовник - прийняти і оплатити такі послуги. Найменування послуги: код 33.15.1 Ремонтування та технічне обслуговування суден і човнів (доковий ремонт з наданням окремих послуг судна проекту 498).
Пунктами 2.10, 2.12 договору передбачено, що контроль за виконанням виконавцем умов договору, якістю надання послуг, приймання наданих послуг здійснює представництво замовника № 4993 (далі - ПЗ № 4993) у порядку, передбаченому Положенням про представництва державних замовників з оборонного замовлення на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2009 № 1107, та згідно з умовами договору. Видача посвідчення ПЗ № 4993, остаточне приймання послуг та підписання експлуатаційної документації здійснюється після затвердження сторонами фактичної ціни договору.
Відповідно до п.п. 3.1. 3.5. договору, ціна договору становить 5392536,11грн., у тому числі ПДВ 898756, 02грн. та на момент укладення договору є граничною ціною. Гранична ціна договору встановлена сторонами за результатами проведення конкурсних торгів і не може бути перевищена виконавцем, при цьому нормативи витрат за статтями калькуляції та обсяг трудомісткості, які наведені в пропозиції конкурсних торгів виконавця, не можуть бути перевищені, крім витрат на матеріали та комплектуючі. Ціна договору може бути зменшена сторонами залежно від рівня фактичних витрат виконавця за наданні за договором послуги. Рівень фактичних витрат виконавця (його субпідрядників за наявністю) перевіряється замовником із залученням Представництва замовника №4993. Перевірка рівня фактичних витрат виконавця (його субпідрядників за наявністю) здійснюється на підставі первинних бухгалтерських документів та облікових бухгалтерських регістрів, шляхом аналізу собівартості продукції, первинних та зведених документів бухгалтерського обліку виконавця, трудомісткості та інших розрахунково-калькуляційних матеріалів виконавця, складених на підставі фактичних витрат за надані послуги, що є предметом цього договору. За результатами перевірки фактичних витрат виконавця сторонами погоджується фактична ціна договору, яка затверджується Протоколом погодження фактичної ціни договору (Додаток 3). До Протоколу погодження фактичної ціни договору виконавцем надаються розрахунково-калькуляційні матеріали (у тому числі співвиконавців) разом з завіреними копіями необхідних первинних бухгалтерських документів, які підтверджують фактичні витрати Виконавця (співвиконавця).
Згідно з п.п. 4.1., 4.2., 4.4. договору, розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати замовником наданих послуг, на підставі Таблиці етапів надання послуг (Додаток 2), протягом 30 банківських днів після надходження з Державного бюджету України на реєстраційний рахунок Замовника коштів і підписання сторонами Акту приймання та здавання наданих послуг (Додаток 4) (відповідного етапу) та пред`явлення виконавцем рахунка на оплату послуг. Остаточна оплата наданих послуг здійснюється замовником після погодження фактичної ціни договору зазначеної у п. 3.5 договору на підставі підписаного сторонами Акту приймання та здавання наданих послуг за договором (Додаток 4) та пред`явлення виконавцем рахунку на оплату послуг. Після закінчення надання послуг за цим договором (або по факту припинення дії цього договору) сторони у місячний термін проводять остаточну звірку взаєморозрахунків з підписанням відповідною Акту звірки взаєморозрахунків за договором (Додаток 5).
Згідно з пп. 6.1.1.- 6.1.4. п.6.1. договору, замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги. Прийняти уповноваженою комісією надані послуги протягом 10 робочих днів з дати отримання повідомлення Виконавця про готовність предмету надання послуг, (або окремого їх етапу) до здачі згідно з Актом приймання та здавання наданих послуг. У випадку зменшення обсягу надання послуг або розірвання договору за вимогою замовника, останній сплачує виконавцю вартість послуг, виходячи з фактичних витрат виконавця на їх надання, що підтверджуються Актом приймання та здавання фактично наданих послуг, до якого додається Кошторис фактичної ціни наданих послуг. Протокол погодження фактичної ціни наданих послуг, що підписуються та затверджуються у порядку, передбаченому у п.п. 6.1.2 та 6.3.4 цього договору, а також перелік запасних частин, сировини та матеріалів, які були використані під час надання послуг. ПЗ № 4993 не пізніше 7 календарних днів з дати отримання розрахунково-калькуляційних матеріалів, наданих виконавцем згідно з п. 6.3.5 договору, надає замовнику висновок щодо рівня фактичних витрат виконавця.
За умовами п. 6.3.3 договору виконавець зобов`язаний вести окремий бухгалтерський облік витрат на надання послуг.
Відповідно до п.п. 7.1., 7.3. договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором. Сторони домовились, що погоджений розмір збитків, а також неустойки, який підлягає відшкодуванню Замовником за несвоєчасність грошових розрахунків не може бути більшим за суму заборгованості скоригованої на офіційний індекс інфляції за

відповідний період (час прострочення). Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України сторони встановили інший розмір процентів: 0 (нуль) процентів.
Пунктами 9.1., 9.3. договору сторони встановили, що у випадку виникнення спорів або розбіжностей Сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. Якщо спір неможливо вирішити шляхом застосування заходів досудового врегулювання, то спір вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору у порядку, визначеному відповідним чинним в Україні законодавством.
Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не пізніше 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків та гарантійних зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.10.1. договору).
25.11.2015 року між сторонами було укладено додатковий договір №1 до даного договору, яким внесено наступні зміни до договору про закупівлю послуг за державні кошти, а саме: п. 1.1 договору викладено у наступній редакції: Виконавець зобов`язується надати послуги, зазначені у Протоколі узгодження переліку послуг, які підлягають виконанню на судні проекту 498, рб Красноперекопськ (Додаток 6), а замовник - прийняти і оплатити такі послуги; останнє речення п. 1.2 договору доповнити словами: та за результатами дефектування остаточно узгоджено сторонами Протоколом узгодження переліку послуг, які підлягають виконанню на судні проекту 498. рб Красноперекопськ (Додаток 6) -; п. 3.1 договору викласти у наступній редакції: Ціна Договору становить 5266241,74грн., у тому числі ПДВ 877706,96грн. та на момент укладення договору є граничною ціною; пункт 3.2 договору викласти у наступній редакції: Гранична ціна договору встановлена сторонами за результатами проведення конкурсних торгів і не може бути перевищена виконавцем. За результатами дефектування сторонами узгоджується калькуляція граничної ціни договору (Додаток 7). При цьому нормативи витрат за статтями калькуляції, обсяг трудомісткості та вартість нормо-години, що зазначені у Додатку 7, в подальшому не можуть бути перевищені; п. 6.1.2 договору викласти в редакції: 6.1.2 Прийняти уповноваженою комісією надані послуги: протягом 10 робочих днів з дати отримання повідомлення виконавця про готовність предмету надання послуг за окремим етапом (крім останнього) та підписати Акт приймання та здавання наданих послуг (Додаток 4); протягом 20 робочих днів з дати отримання повідомлення виконавця про готовність предмету надання послуг за останнім етапом та підписати Акт приймання та здавання наданих послуг (Додаток 4); таблицю етапів надання послуг (Додаток № 2) викласти в новій редакції, що додається; доповнити пункт 12.1 договору наступними додатками: "6. Протоколом узгодження переліку послуг, які підлягають виконанню на судні проекту 498, рб Красноперекопськ на ___арк. 7. Калькуляція граничної ціни договору, на ___арк.
04.12.2015 року сторони уклали додатковий договір № 2 до даного договору, яким внесли наступні зміни до договору про закупівлю послуг за державні кошти, а саме: п. 3.1. договору доповнено новим абзацем наступного змісту: Гранична ціна послуг, які надаються у 2015 році становить 2579322,04грн., у тому числі ПДВ 429887,01грн.; розділ IV договору Порядок здійснення оплати доповнити п. 4.5. наступного змісту: 4.5. Платіжні зобов`язанні замовника у 2016 році виникають при наявності відповідних бюджетних призначень (бюджетних асигнувань) на 2016 рік та укладенням сторонами відповідного додаткового договору; п. 5.1 договору доповнити словами в тому числі у 2015 році - не більш 103 календарних днів, у 2016 році - не більш 17 календарних днів"; у п. 10.1. договору слова і цифри 31 грудня 2015 року заміниш словами і цифрами 01 квітня 2016 року.
29.12.2015 року між сторонами було укладено додатковий договір №3 до даного договору, яким внесено наступні зміни до договору про закупівлю послуг за державні кошти, а саме абзац 2 пункту 3,1 договору про закупівлю послуг за державні кошти викладено в наступній редакції: Фактична ціна послуг, які надаються у 2015 році складає 2023411,66грн., в тому числі ПДВ 337235,28грн.
29.01.2016 року сторони уклали додатковий договір №4 до даного договору, яким внесли наступні зміни до договору про закупівлю послуг за державні кошти, а саме п. 3.1 договору доповнено новим абзацом наступного змісту; Гранична ціна послуг, які надаються у 2016 році становить 3242830,08грн. у тому числі ПДВ 540471,68грн..
15.02.2016 року між сторонами було укладено додатковий договір №5 до даного договору, яким внесли наступні зміни до договору про закупівлю послуг за державні кошти, а саме п. 5.1 договору викладено в наступній редакції; 5.1 Термін надання послуг - не більш 132 календарних дні з дати передачі обладнання в ремонт.
30.03.2016 року сторони уклали додатковий договір №6 до даного договору, яким внесли наступні зміни до договору про закупівлю послуг за державні кошти, а саме у пункті 10.1 договору слова і цифри 01 квітня 2016 року замінено словами і цифрами 01 травня 2016 року.
25.04.2016 року між сторонами було укладено додатковий договір №7, яким внесли наступні зміни до договору про закупівлю послуг за державні кошти, а саме: п. 3.1 договору викладено в наступній редакції; 3.1 Ціна договору, за якою у сторін не виникає розбіжностей щодо фактичної вартості наданих послуг складає 3513357,78грн. у тому числі ПДВ 585559,63грн. та на момент укладання цього договору не є остаточною; сторони підтверджують, що розбіжність щодо фактичної вартості наданих послуг складає: 754550,34грн., у тому числі ПДВ 125758,39грн. по послугам, які надавались Державним підприємством Одеський морський торговельний порт "; 59460,00грн., у тому числі ПДВ 9910,00грн. по послугам, які надавались субпідрядником - Товариством з обмеженою відповідальністю Судноремонт. Розбіжність щодо фактичної вартості надати: послуг відображено в Протоколі розбіжностей щодо фактичної вартості ціни договору від 03.07.2015р. та підлягає вирішенню у відповідності до Розділу IX (Вирішення спорів) договору та вимог чинного законодавства. Обґрунтовуючи пред`явлені вимоги у даній справі позивач вказує те, що листом №154/12/1374 від 12.04.2016р. відповідач повідомив його про причини відхилення заявленої ціни фактично наданих послуг в сумі 754550,34грн. із посиланням на висновки Представництва замовника №4993, внаслідок чого між сторонами було підписано Акт приймання та здавання наданих послуг від 25.04.2016р., відповідно до якого відповідач сплачує позивачу 1489946,12грн. Розбіжності щодо наданих послуг становлять: 754550,34 грн, у тому числі ПДВ - 125758,39 грн. по послугам, які надавались позивачем; 59460,00грн., у тому числі ПДВ - 9910,00грн, по послугам, які надавались субпідрядником - ТОВ Судноремонт. Розбіжності щодо фактичної вартості наданих послуг відображено в протоколі розбіжностей щодо фактичної вартості ціни договору від 03.07.2015 року та підлягає вирішенню у відповідності до розділу IX (Вирішення спорів) договору та вимог чинного законодавства.
Позивач зазначає, що відповідно до калькуляції фактичної (договірної) ціни від 18.03.2016р. докового ремонту з наданням окремих послуг суден проекту 498 рб Красноперекопськ ним було заявлено 412798,47грн., а за результатами перевірки Представництва №4993 було погоджено 240472,32грн. Різниця утворилась внаслідок невірного застосування відповідачем умов договору та погодженого постатейно кошторису. Відповідно до абз. 3 п. 3.4. договору при розрахунку вартості послуг рівень прибутку не може перевищувати 1% витрат виконавця на закупівлю комплектуючих виробів (напівфабрикатів), а також 20% решти витрат у складі виробничої собівартості послуг. Відповідно до Додатку №1 до калькуляції фактичної (договірної) ціни від 18.03.2016р. Розрахунок витрат за статтею Сировини та матеріали відповідачем було підписано та погоджено до складу сировин та матеріалів хладон на суму 412500,00грн. Собівартість хладону також включена до п. 1 калькуляції фактичної (договірної) ціни. Таким чином, прибуток розраховується шляхом множення собівартості сировини, у даному випадку хладону, на 20%. За ст. 8 калькуляції фактичної (договірної) ціни, до виробничої собівартості матеріалу хладон мало бути включено 20% прибутку, у той час як відповідачем погоджено та було безпідставно зараховано лише 1% прибутку, як від купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів. Таким чином, відповідачем сплачено лише 1% прибутку від собівартості матеріалу хладон, проте потрібно було б сплатити 20% прибутку, відтак різниця складає: 1% прибутку - 4125,00грн., залишок 19% прибутку - 78375,00грн., а з урахуванням ПДВ 20 % - 94 050,00грн.
Щодо основної заробітної плати робітників основного виробництва, ним було заявлено 399529,71грн., відповідачем погоджено 268082,23грн. До основної заробітної плати на суму 399529,71грн. позивачем включена відрядна оплата праці працівників, яка нарахована на підставі табелів обліку робочого часу та накопичувальної відомості обліку виробітку та заробітної плати (форма М-55). Відповідно до Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку 16 Витрати, п. 13 до складу прямих витрат на оплату праці включаються заробітна плата та інші виплати робітникам, зайнятим у виробництві продукції, виконання робіт або надані послуг, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат. Тобто відповідачем було відшкодовано лише заробітну плату без урахування інших виплат робітникам (додаткової заробітної плати). Проте, відповідно до Додатку №2 до додаткового договору №1 від 25.11.2015р. Кошторис надання послуг відповідачем була погоджена сума заробітної плати 289247, 69грн., а фактично сплачено 268082,23грн. Таким чином, різниця між сплаченою та погодженою у кошторисі надання послуг від 25.11.2015р. сумою складає: 289247,69грн., (затверджена відповідачем сума заробітної плати) 268082,23грн. (фактично сплачена відповідачем сума заробітної плати) = 21165,35грн., а відповідно до п. 3.4. договору з урахуванням 20% прибутку від нарахованої несплаченої різниці по заробітній платі становить 25398,42грн., а також з урахуванням ПДВ відповідно до чинного законодавства України 20 % від несплаченої різниці по заробітній платі становить 30478,10грн.
Щодо відрахування на соціальне страхування, ним було заявлено 141199,40грн. фактично сплаченого єдиного соціального внеску (ЄСВ), нарахованого у відсотковому відношенні до заробітної плати в розмірі 37,33%, що відповідає класу професійною ризику - 25 (клас професійного ризику підтверджується повідомленням про взяття на облік №56184). Такий розмір ЄСВ (37,33%) погоджено у Додатку 2 до додаткового договору №1 від 25.11.2015р. Кошторис/калькуляція надання послуг в сумі 107976,12грн. Натомість, оскільки відповідачем було сплачено лише 268082,23грн. відшкодування заробітної плати то недоплачений ЄСВ з суми різниці заробітної плати становить 21165,35грн. х 37,33 % /100% = 7 901,03 грн., з урахуванням прибутку 20% від несплаченої різниці по заробітній платі 9481,24грн, з урахуванням ПДВ 11377,48грн.
Щодо послуг інших виробництв, ним було заявлено 662034,49грн., відповідачем погоджено 469688,44грн. Проте, витрати підтверджуються наступним: послуги лабораторії 7184,16грн. (рах.№234210), тарифи згідно до службової записки №37-35/45 від 13.10.2015р. та акту виконаних робіт: ЦКК лопастей гр. гвинтів на б. уч. 6x351,06 = 2106,36грн., УЗК наруж. обшив, на 30 уч. 30x169,26 = 5077,80грн., разом: 7184,16грн.; послуги з докування 594610,20грн. (рах.№234210) згідно з наказом №252 від 27.05.2015р. службової записки №05/49-5 від 20.03.2015р. та звітом з докування; послуги КБ 20890,13грн. (рах.№234053). Розрахунок наведено в актах, тарифи згідно до службової записки №37-35/46 від 13.10.2015р.; послуги ПСМ-650 з дефектації корпуса 9990,46грн. (рах.№234070) згідно до акту виконаних робіт, тариф згідно до службової записки №05/3-28 від 27.08.2015р.; послуги по використанню електроенергії становлять 25438,70грн.(рах. №234049), згідно до актів постачання електроенергії та актів вартості електроенергії: вересень 4320 х 1,5613 = 6744,82грн., жовтень 3600 х 1,5532 = 5 591,52грн., листопад 3750 х 1,5433 = 5 787,37грн., грудень 2640 х 1,5497 = 4091,20грн., лютий 2016 х 1,5991 = 3 223,79грн., наряд-замовлення згідно службової записки №37/32-29 від 01.09.2015р., разом 25438,70грн.; послуги механізації 1732,04грн. згідно до акту виконаних робіт та службової записки №37-12/01-76 від 07.10.2015р.; послуги служби флоту ДП Одеський порт по перешвартуванню 2188,80грн. (рах. №234021), згідно до акту виконаних робіт, наряду-замовлення та службової записки №37/32-29 від 01.09.2015р., тобто, підтверджена сума становить 662034,49грн. Відповідно до калькуляції фактичної ціни по п. 9 відповідачем було погоджено суму у розмірі 469688,44грн., тобто різниця та розбіжність становить 192346,05грн. з урахуванням ПДВ - 230 815,26 грн.
По п. 10 Прибуток інших виробництв, тобто 20% від п. 9 Послуги інших виробництв становить 132406,90грн. та розраховується наступним чином: 662034,49грн. х 20% /100% = 132406,90грн. Проте, відповідно до калькуляції фактичної ціни по п. 10 відповідачем було погоджено суму прибутку у розмірі 93937,68грн. Різниця становить 132406,90грн. - 93937,68 грн. = 38469, 22грн. та з урахуванням 20 % ПДВ в сумі 7693,84грн. становить 46163,06грн.
Як стверджує позивач, різниця між погодженими і фактично сплаченими відповідачем та заявленими позивачем сумами фактичних витрат по ремонту Красноперекопськ становить: 94050,00грн. (прибуток у розмірі 19% з хладону) + 30478,10грн. (не сплачена різниця по заробітній платі) + 11377,48грн. (не сплачена сума (ЄСВ) + 230815,26грн. (не сплачена різниця послуг інших виробництв) + 46163,06грн. (не сплачена сума різниці прибутку з послуг інших виробництв) = 412883,90грн.
Позивач зазначає, що за фактом надання таких послуг ним було виставлено відповідачеві рахунок №200030/3* від 25.04.2016р. на суму 2 244 496,46 грн., який був отриманий останнім 27.05.2016р. Згідно з умовами договору, оплата вказаного рахунку мала бути здійснена протягом 30 банківських днів після надходження з Державного бюджету України на реєстраційний рахунок відповідача коштів і підписання сторонами Акту та пред`явлення позивачем рахунка на оплату послуг, а саме по 11.07.2016р. (включно). 04.05.2016р. згідно до банківської виписки №БВ00001164 відповідачем була проведена часткова оплата вказаного рахунку на суму 1489946,12грн. А тому, позивач нарахував відповідачеві пеню за прострочення платежу та несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 11.06.2016р. по 11.12.2016р. на суму 63557,05грн.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 412883,90грн. основного боргу і 63557,05грн. пені.
Заперечуючи проти пред`явленого позову відповідач вказує те, що згідно з п. 3.1 договору в редакції додаткового договору № 1 до нього, ціна договору становить 5266241,74грн., (з ПДВ) та є граничною ціною. Відповідно до п. 3.3 договору ціна договору може бути зменшена сторонами залежно від рівня фактичних витрат Виконавця (позивача) на наданні за договором послуги. Пунктом 3.4 договору було визначено, що рівень фактичних витрат Виконавця (його субпідрядників за наявністю) перевіряється Замовником із залученням ПЗ №4993. Згідно з п. 3.5 договору за результатами перевірки фактичних витрат Виконавця (Позивача) сторонами погоджується фактична ціна договору, яка затверджується Протоколом погодження фактичної ціни договору. Відповідно до п. 4.2 договору остаточна оплата наданих послуг здійснюється Замовником (Відповідачем) після погодження фактичної ціни договору зазначеної у п. 3.5 договору на підставі підписаного сторонами Акту приймання та здавання наданих послуг за договором та пред`явлення Виконавцем рахунку на оплату. Таким чином, згідно з умовами договору остаточна оплата наданих послуг повинна здійснюватися після погодження фактичної ціни договору.
За результатами перевірки розрахунково-калькуляційних матеріалів щодо фактичних витрат, наданих позивачем, перевірених відповідачем та Представництвом замовника №4993 (лист від 08.04.2016р. №570), фактична вартість наданих позивачем послуг складає 3513357,78грн. (з ПДВ). Разом з тим, під час перевірки фактичних витрат виконавця на підставі п. 3.4 договору, виконавець не зміг підтвердити витрати на суму 754550,34грн. (з ПДВ). Зазначений розмір вартості наданих послуг було відображено у Калькуляції фактичної (договірної) ціни, яка була затверджена виконуючим обов`язки заступника директора по технічній частині позивача, і згідно з умовами договору зазначений розмір фактичних витрат був відображений у Протоколі розбіжностей щодо ціни договору та затверджений у Акті приймання та здавання наданих послуг (копії документів додаються). На підставі зазначених документів між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір №7 до договору, пунктом 2 якого було внесено зміни до пункту 3.1 договору та зазначено, що ціна договору, за якою у сторін не виникає розбіжностей щодо фактичної вартості наданих послуг, складає 3513357,78грн. (з ПДВ).
Стосовно не нарахування прибутку в сумі 94 050,00 грн. (з ПДВ) відповідач зазначає, що відповідно до умов п. 3.6 договору "розрахунково-калькуляційні матеріали виконавця та співвиконавців повинні відповідати вимогам Методичних рекомендацій з формування собівартості продукції (робіт, послуг) у промисловості, затверджених наказом Мінпромполітики України від 09.07.2007р. №373 (далі - Методичних рекомендацій №373). Відповідно до вимог п. 19 Методичних рекомендацій № 373 вартість купованих матеріальних ресурсів, які реалізуються без додаткової обробки на даному підприємстві не включаються до складу елементу "Матеріальні витрати". Відповідно до прибуткового ордеру від 22.02.2016р. №01-39, матеріал "Хладон 114В2" на суму 412500,00грн., що був переданий відповідачу під час надання послуг є купованим матеріальним ресурсом, який не проходив додаткової обробки виконавцем послуг. Таким чином, витрати на придбання матеріалу "Хладон 114В2" в сумі 412500,00грн. не можуть бути віднесені до елементу матеріальних витрат, який є складовою виробничої собівартості послуг. Включення позивачем зазначених витрат до п. 1 Калькуляції фактичної (договірної) ціни є безпідставним. Враховуючи те, що відповідно до умов п. 3.4 договору при розрахунку вартості послуг рівень прибутку не може перевищувати 1% витрат виконавця на закупівлю комплектуючих виробів (напівфабрикатів), а також 20% решти витрат у складі виробничої собівартості послуг, відповідачем було нараховано 1% прибутку від собівартості згаданого матеріалу, як на купівельний напівфабрикат.
Щодо несплаченої різниці по заробітній платі в сумі 30478,10грн. (з прибутком 20% та ПДВ20%) відповідач вказує, що відповідно до позовної заяви для обґрунтування різниці по заробітній платі в сумі 30478,00грн. (з ПДВ) позивач наводить різницю між сплаченою та погодженою у кошторисі надання послуг від 25.11.2015р. (далі - Кошторис) сумами заробітної плати. Кошторис введений в дію додатковим договором №1 від 25.11.2015р. Відповідно до умов п. 3.2 договору витрати на основну заробітну плату в сумі 289247,58грн., що зазначені в Кошторисі є граничними, тобто плановими, а не фактичними, тобто такими, що остаточно узгоджені сторонами договору та не підлягають зменшенню. Фактичні витрати на основну заробітну плату визначені на підставі даних бухгалтерського обліку позивача у відповідності до вимог п. 3.3-3.7 договору та становили 268082,93грн., що підтверджується зокрема висновком ПЗ №4993 від 08.04.2016р. №570. Зменшення витрат обумовлене зниженням обсягу фактичної трудомісткості до рівня граничної (відповідно до п. 3.2 договору) та приведення тарифів за нормо-годину працівників-відрядників до рівнів, погоджених ПЗ №4993. Щодо витрат на додаткову заробітну плату, позивач взагалі не передбачив таких витрат ані в Кошторисі вартості послуг, що наданий в складі пропозиції конкурсних торгів, ані в кошторисі надання послуг від 25.11.2015р., що є невід`ємною частиною додаткового договору №1. Таким чином, оскільки зазначені витрати в структурі вартості послуг за договором передбачені не були, то під час визначення фактичної вартості послуг (договірної ціни) вони не враховувались.
Відповідач вказує, що зменшення витрат на відрахування на соціальне страхування в сумі 11377,48грн. обумовлено зменшенням витрат на основну заробітну плату на 30478,10грн. (21165,35*37,33%*1,2(прибуток)*1,2(ПДВ )=11 377,48 грн.).
Стосовно заборгованості за послуги інших виробництв в сумі 230 815.26 грн. з ПДВ) відповідач вказує, що перевірка обґрунтованості витрат за зазначеною статтею проведена на відповідність актам надання послуг інших виробництв. В порушення вимог п. 6.3.3 договору позивачем не вівся окремий бухгалтерський облік витрат інших виробництв. При перевірці фактичних витрат позивача встановлено, що віднесення витрат на замовлення здійснюється за плановими показниками собівартості. Розмір витрат інших виробництв було підтверджено лише оборотно - сальдовою відомістю рахунку 234 "Производство СРЗ" по замовленню 11009. Відповідно до висновку ПЗ №4993 від 08.04.2016р. №570 за цією статтею запропоновано вважати обґрунтованими витрати в сумі 469688,44грн., що на 192346,05грн. менше, ніж зазначено в оборотно-сальдовій відомості, а з урахуванням ПДВ - на 230815,26грн. Витрати зменшені на зазначену суму за рахунок відхилення частини необґрунтованих витрат на послуги ПСМ-650, послуги з докування (док №2), послуги КБ.
Щодо нарахування прибутку на послуги інших виробництв в розмірі 20% в сумі 46163,05грн. (з ПДВ) відповідач зазначає, що зменшення суми прибутку, що нараховувався на витрати на послуги інших виробництв в сумі 46163,05грн. з ПДВ обумовлено відхиленням частини необґрунтованих витрат на послуги ПСМ-650, послуги з докування (док №2), послуги КБ на суму 230815,26грн.
Представництво замовника №4993 у письмових поясненнях вказувало те, що за умовами спірного договору від 03.07.2015р. до контролю за його виконанням, якістю надання послуг, приймання наданих послуг у порядку передбаченому Положенням про представництва державних замовників з оборонного замовлення на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2009 року №1107, було залучено Представництво замовника №4993, що є структурним підрозділом Міністерства оборони України. Рівень фактичних витрат позивача та його субпідрядників перевірявся відповідачем із залученням Представництва замовника №4993. Перевірка здійснювалася на підставі первинних бухгалтерських документів та облікових бухгалтерських регістрів, шляхом аналізу собівартості продукції, первинних та зведених документів бухгалтерського обліку позивача, трудомісткості та інших розрахунково-калькуляційних матеріалів позивача, складених на підставі фактичних витрат за надані послуги. За результатами перевірки фактичних витрат позивача Представництво замовника №4993 надало висновок щодо рівня договірної ціни докового ремонту з наданням окремим послуг судна проекту 498 рб Красноперекопськ за фактичними витратами відповідачу (лист від 08.04.2016 №570). Список усіх відхилених Представництвом замовника №4993 необґрунтованих позивачем фактичних витрат приведений у висновку, який знаходяться у відповідача та у завізованих Представництвом замовника №4993 комплектах розрахунково- калькуляційних матеріалах позивача. Згідно листа від 08.04.2016р. №573 зменшення заявлених позивачем витрат обумовлено відхиленням матеріальних витрат, що не підтверджені первинними та зведеними документами, відхиленням понаднормативних трудових витрат, та приведення їх обсягу до рівня згідно умов пункту 3.2 договору, приведенням рівня основної заробітної плати до погодженого Представництвом замовника №4993 на момент укладання договору, приведенням витрат інших виробництв (структурних підрозділів позивача) до зазначеного у зведених документах бухгалтерського обліку за 231 субрахунком, приведення обсягу непрямих витрат (загальновиробничих витрат) до зазначеного у зведених документах бухгалтерського обліку за 234 субрахунком по відкритому заказу 11009, згідно пункту 19 Методичних рекомендацій, затверджених наказом Мінпромполітики від 09.07.2007р. №373, на витрати на матеріальні ресурси, які передані Замовнику, але не піддавалися технологічній обробці на підприємстві, прибуток не нарахований.
Як вказує третя особа, згідно з висновком Представництва замовника №4993 були визначені обґрунтованими фактичні витрати позивача і рівень договірної ціни у сумі 3513357,78грн. у тому числі ПДВ (20,0%).
Представництво замовника №4993 також зазначає, що при постатейному аналізі витрат виконавця були виявлені вищезазначені суттєві недоліки, які призвели до зменшення обґрунтованих витрат позивача. Зокрема позивачем було порушено умови п.6.3.3 стосовно ведення окремого бухгалтерського обліку витрат на надання послуг, що призвело до неможливості підтвердження за даними бухгалтерського обліку заявлених позивачем витрат на послуги інших виробництв (структурних підрозділів Виконавця). Як вбачається з висновку Представництва замовника №4993 структура договірної ціни сформована постатейно за елементами витрат, які були заявлені позивачем. При цьому зменшення витрат відбулося майже по всім статтям, які так чи інакше пов`язані в розрахунку між собою. Наприклад, зменшення витрат за статтями матеріальних витрат та витрат на оплату праці призводить до зменшення витрат за статтею Виробнича собівартість та зменшується розмір прибутку, який нараховується на підставі п. 4.3 договору. Зменшення витрат за статтею Основна заробітна плата призводить до зменшення витрат за статтею Відрахування на соціальне страхування. Тобто, не можна говорити про те, що ціна є неподільним цілим, бо вона складається з груп однорідних споріднених елементів витрат, узагальнених постатейно. Після здійсненої перевірки та передачі завізованих Представництвом замовника №4993 комплектів розрахунково-калькуляційних матеріалів на адреси сторін, претензій та додаткових документів, які стосуються об`єкту калькулювання ціни за фактичними витратами надання послуг за договором та які можуть підтвердити збільшення фактичних витрат, від позивача на адресу Представництва замовника №4993 не надходило. За результатами приймання робіт сторонами був підписаний протокол погодження фактичної ціни договору.
Як вбачається з наявного у справі висновку експерта № 18-33/34 судової економічної експертизи по справі № 916/1333/17 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, складеного 31.08.2018р., за наданими документами без співставлення з даними документів щодо обсягів трудомісткості та заявлених трафив оплати праці ДП ОМТП на конкурсних торгах з тарифами по яким фактично проведено розрахунок відрядної заробітної плати працівникам ДП ОМТП, та при умові, що нарахування додаткової заробітної плати підтверджується відповідними документами (розпорядження тощо), розмір прибутку відповідно умов п.3.4 договору №СР-429 (№11) від 03.07.2015р., з врахуванням доповнень та Калькуляції від 18.03.2016р. складає 456174,69грн., без урахування ПДВ, а не у розмірі 412 798,47грн., як заявлено ДП ОМТП у Калькуляції від 18.03.2016р.
За результатами проведеного розрахунку розміру прибутку за умовами п.3.4 договору №СР-429 (№11) від 03.07.2015 складає 456 174,69грн. без урахування ПДВ та без співставлення з даними документів щодо обсягів трудомісткості та заявлених трафив оплати праці ДП ОМТП на конкурсних торгах з тарифами по яким фактично проведено розрахунок відрядної заробітної плати працівникам ДП ОМТП, та при умові що нарахування додаткової заробітної плати підтверджується відповідними документами розпорядження тощо), а не у розмірі 412798,47грн., як заявлено ДП ОМТП у Калькуляції від 18.03.2016.
Проведеними дослідженнями наданих документів без співставлення з даними документів щодо обсягів трудомісткості та заявлених трафив оплати праці ДП ОМТП на конкурсних торгах з тарифами по яким фактично проведено розрахунок відрядної заробітної плати працівникам ДП ОМТП, та при умові що нарахування додаткової заробітної плати підтверджується відповідними документами (розпорядження тощо), встановлено, що відповідно до умов Договору № СР-429 (№11) від 03.07.2015 з врахуванням доповнень та Калькуляції від 18.03.2016 розмір основної заробітної плати робітників основного виробництва який міг бути включено ДП ОМТП до вартості послуг по ремонту рб Красноперекопськ, за період вересень - листопад 2015р. і лютий 2016р. на підставі даних регістрів бухгалтерського обліку складає 399 529,71грн. без урахування ПДВ та прибутку.
Розміри основної заробітної плати робітників основного виробництва який мав бути встановлений ДП ОМТП за період вересень - листопад 2015р. і лютий 2016р. на підставі даних регістрів бухгалтерського обліку та без співставлення з даними документів щодо обсягів трудомісткості та заявлених трафив оплати праці ДП ОМТП на конкурсних торгах з тарифами по яким фактично проведено розрахунок відрядної заробітної плати працівникам ДП ОМТП, та при умові що нарахування додаткової заробітної плати підтверджується відповідними документами (розпорядження тощо), складає 399529,71грн. без урахування ПДВ та прибутку.
За наданими документами без співставлення з даними документів щодо обсягів трудомісткості та заявлених трафив оплати праці ДП ОМТП на конкурсних торгах з тарифами по яким фактично проведено розрахунок відрядної заробітної плати працівникам ДП ОМТП, та при умові що нарахування додаткової заробітної плати підтверджується відповідними документами (розпорядження тощо), розмір відрахувань на соціальне страхування який міг бути включений ДП ОМТП до вартості послуг по ремонту рб Красноперекопськ відповідно до умов договору №СР-429 від 03.07.2015р. зі змінами та доповненнями та калькуляції фактичної договірної ціни від 18.03.2016р. складає 143326,90грн. без урахування ПДВ та прибутку, а не у розміру 141199,40грн. як заявлено ДП ОМТП* у Калькуляції від 18.03.2016р.
Проведеними дослідженнями наданих документів без співставлених з даними документів щодо обсягів трудомісткості та заявлених трафив оплати праці ДП ОМТП на конкурсних торгах з тарифами по яким фактично проведено розрахунок відрядної заробітної плати працівникам ДП ОМТП, та при умові що нарахування додаткової заробітної плати підтверджується відповідними документами (розпорядження тощо) встановлено, що відповідно до умов договору №СР-429 (№11) від 03.07.2015р. з врахуванням доповнень та Калькуляції від 18.03.2016р. розмір відрахувань на соціальне страхування мав бути встановлений ДП ОМТП у розмірі 143326,90грн. без урахуванням ПДВ та прибутку, а не 141199,40грн. як заявлено ДП ОМТП у Калькуляції від 18.03.2016р.
Проведеними дослідженнями даних первинних документів та бухгалтерських регістрів ДП ОМПТ який міг бути включений ДП ОМТП до вартості послуг по ремонту рб Красноперекопськ відповідно до умов договору № СР-429 від 03.07.2015р. зі змінами та доповненнями та калькуляції фактичної договірної ціни від 18.03.2016р. підтверджується розмір послуг інших виробництв у розмірі 662034,49грн. без урахування ПДВ та прибутку, як і заявлено ДП ОМТП у Калькуляції від 18.03.2016р.
Розмір послуг інших виробництв який мав бути встановлений ДП ОМТП складає 662034,49грн. без урахування ПДВ та прибутку.
Відповідач не погоджується з вказаним висновком експерта та у своїх поясненнях вказує те, що експертизою здійснено висновок щодо розміру основної та додатково: заробітної плати на підставі копій розрахунково-калькуляційних матеріалів, без урахування умов пункту 3.2 договору щодо недопущення перевищення нормативів витрат за статтями калькуляції вартості послуг. Так, експертизою пропонується вважати обґрунтованими витрати на заробітну плату (основну та додаткову) в сумі 399529,71грн. та трудомісткість послуг в розмірі 12959,03грн/год., що перевищує граничні розміри зазначених витрат - 289247,58грн. та 12747,80грн/год., встановлені додатковою угодою від 25.11.2015р. №1 до договору. Із зазначених витрат, відповідно до висновку ПЗ №4993 від 08.04.2016р. №570, обґрунтованими пропонується вважати фактичні витрати на основну заробітну плату в сумі 268086,23грн. та трудомісткість в розмірі 12747,80грн/год., виходячи із розміру середньої тарифної ставки, що фактично склалась на підприємстві в розмірі 21,03грн. Експертизою некоректно розраховано середню тарифну ставку для розрахунку витрат на основну заробітну плату в розмірі 21,6185грн. Так, розрахунок здійснено шляхом додавання тарифів за 3,4,5,6 тарифними розрядами та послідуючим їх діленням на 4 ((17,687+20,05+22,403+26,334)/4). При цьому не враховано, що роботи виконуватись робітниками з різними тарифними розрядами, наприклад у випадку виконання робіт 2 робітниками з 3 тарифним розрядом та 1 робітником з 4 тарифним розрядом середня тарифна ставка буде складати 18,47 грн. ((17,687)*2+20,05)/3=18,47 грн.).
Щодо витрат на додаткову заробітну плату, відповідач вказує, що виконавець взагалі не передбачив витрати на зазначені цілі в Кошторисі вартості послуг, що наданий в складі пропозиції конкурсних торгів, а також в кошторисі надання послуг від 25.11.2015р., що є невід`ємною частиною Додаткового договору № 1. Таким чином, витрати на додаткову заробітну плату в сумі 127017,28грн. не можуть бути враховані у складі договірної вартості послуг.
Щодо відрахувань на соціальне страхування відповідач вказує, що для розрахунку суми ЄСВ експертизою застосована некоректна база нарахування, а саме заробітна плата в сумі 399529,71грн., що включає основну заробітну плату в сумі 272512,43грн., а також додаткову у сумі 127017,28грн. Фактична сума основної заробітної плати, що може бути врахована у складі собівартості послуг становить 268086,23грн., а додаткова заробітна плата не може бути врахована у собівартості послуг взагалі, таким чином, розмір ЄСВ становить 94744,35грн.
Щодо вартості послуг інших виробництв, відповідач стверджує, що вартість послуг інших виробництв, а саме ПСМ-650, послуги з докування (док №2) та послуги конструкторського бюро на загальну суму 192346,05грн. відхилені ПЗ № 4993 як необґрунтовані. Питання обґрунтованості зазначених послуг потребує опрацювання посадовими особами відділу експлуатації та судноремонту озброєння логістики Командування ВМС.
Щодо розрахунку розміру прибутку, як вказує відповідач, експертизою не враховано необхідність зменшення виробничої собівартості в сумі 2349350,24грн., з якої розраховується прибуток в розмірі 20%, на суму витрат, відхилених відповідно до висновку ПЗ № 4993 на суму 225649,53грн., а також на суми: 412500,00грн. - вартість хладону, яка виключається відповідно до висновку ПЗ № 4993 зі складу матеріальних витрат при розрахунку прибутку у відповідності до вимог п. 19 Методичних рекомендацій № 373, як матеріал, що не піддавався технологічній обробці на підприємстві. Посилання експертизи на наказ Міністерства фінансів України від 20.10.1999 № 246 "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" та наказу Міністерства статистики від 21.06.1996 №193 "Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку сировини та матеріалів" як на підставу для віднесення хладону до складу виробничої собівартості для нарахування прибутку 20% є необґрунтованим, оскільки відповідно до умов п. 3.6 договору визначення вартості послуг здійснюється у відповідності до Методичних рекомендацій №373; 300376,71грн. - вартість купівельних напівфабрикатів та послуги сторонніх осіб; 223407,29грн. - загальновиробничі витрати "Контори "Судноверф "Україна", які відповідно до висновку ПЗ №4993 повинні відноситися до витрат загальногосподарського призначення. Крім того, експертизою некоректно нараховано прибуток в розмірі 1% лише на вартість купівельних напівфабрикатів та комплектуючих в сумі 74320,31грн. Прибуток в розмірі 1% слід розраховувати від вартості хладону в сумі 412500,00грн., а також вартості купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, робіт і послуг виробничого характеру сторонніх підприємств установ та організацій в сумі 300376,71грн. З урахування вищевикладеного, прибуток повинен становити 240471,32грн., як зазначено у висновку ПЗ №4993, а не 456174,69грн., як пропонується експертизою.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ст. ст. 173, 175 ГК України цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, визнається майново-господарським зобов`язанням. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Судом установлено, що 03.07.2015 року між Військовою частиною НОМЕР_1 (замовник) та Державним підприємством "Одеський морський торговельний порт" виконавець) було укладено договір №СР-429 про закупівлю послуг за державні кошти, за умовами якого позивач зобов`язався надати послуги, зазначені у Ремонтній відомості на 2015 рік, що додається (Додаток 1), а відповідач - прийняти і оплатити такі послуги. Найменування послуги: код 33.15.1 Ремонтування та технічне обслуговування суден і човнів (доковий ремонт з наданням окремих послуг судна проекту 498).
Відповідно до 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до п. 3.1. договору ціна договору становить 5392536,11грн., у тому числі ПДВ 898756, 02грн. та на момент укладення договору є граничною ціною.
Під час дії договору сторонами було укладено низку додаткових договорів до даного договору, якими, зокрема, було змінено граничну ціну договору.
Так, 25.04.2016 року сторонами було укладено додатковий договір №7, яким внесено наступні зміни до договору про закупівлю послуг за державні кошти, а саме: п. 3.1 договору викладено в наступній редакції; 3.1 Ціна договору, за якою у сторін не виникає розбіжностей щодо фактичної вартості наданих послуг складає 3513357,78грн. у тому числі ПДВ 585559,63грн. та на момент укладання цього договору не є остаточною; сторони підтверджують, що розбіжність щодо фактичної вартості наданих послуг складає: 754550,34грн., у тому числі ПДВ 125758,39грн. по послугам, які надавались Державним підприємством Одеський морський торговельний порт "; 59460,00грн., у тому числі ПДВ 9910,00грн. по послугам, які надавались субпідрядником - Товариством з обмеженою відповідальністю Судноремонт. Розбіжність щодо фактичної вартості надати: послуг відображено в Протоколі розбіжностей щодо фактичної вартості ціни договору від 03.07.2015р. та підлягає вирішенню у відповідності до Розділу IX (Вирішення спорів) договору та вимог чинного законодавства.
Отже, сторони встановили, що існують розбіжності щодо фактичної вартості наданих послуг 754550,34грн., у тому числі ПДВ 125758,39грн. по послугам, які надавались Державним підприємством Одеський морський торговельний порт"; 59460,00грн., у тому числі ПДВ 9910,00грн. по послугам, які надавались субпідрядником - Товариством з обмеженою відповідальністю Судноремонт, що відображено у Протоколі розбіжностей щодо фактичної вартості ціни договору від 03.07.2015р. (Договір №СР-429 від 03.07.2015р.), який був складений за результатами перевірки розрахунково- калькуляційних матеріалів щодо фактичних витрат, наданих позивачем, перевірених відповідачем та Представництвом замовника №4993.
Згідно з калькуляцією позивача різниця між погодженими та фактично сплаченими відповідачем та заявленими позивачем сумами фактичних витрат по ремонту Красноперекопськ становить 412883,90грн., у тому числі 94050,00грн. (прибуток у розмірі 19 % з хладону) + 30478,10грн. (не сплачена різниця по заробітній платі) + 11377,48грн. (не сплачена сума (СВ) + 230815,26грн. (не сплачена різниця послуг інших виробництв) + 46163,06грн. (не сплачена сума різниці прибутку з послуг інших виробництв).
Відповідно до п.п. 3.2., 3.4. договору, гранична ціна договору встановлена сторонами за результатами проведення конкурсних торгів і не може бути перевищена виконавцем, при цьому нормативи витрат за статтями калькуляції та обсяг трудомісткості, які наведені в пропозиції конкурсних торгів виконавця, не можуть бути перевищені, крім витрат на матеріали та комплектуючі. Рівень фактичних витрат виконавця (його субпідрядників за наявністю) перевіряється замовником із залученням Представництва замовника №4993. Перевірка рівня фактичних витрат виконавця (його субпідрядників за наявністю) здійснюється на підставі первинних бухгалтерських документів та облікових бухгалтерських регістрів, шляхом аналізу собівартості продукції, первинних та зведених документів бухгалтерського обліку виконавця, трудомісткості та інших розрахунково-калькуляційних матеріалів виконавця, складених на підставі фактичних витрат за надані послуги, що є предметом цього договору. За результатами перевірки фактичних витрат виконавця сторонами погоджується фактична ціна договору, яка затверджується Протоколом погодження фактичної ціни договору (Додаток 3). До Протоколу погодження фактичної ціни договору виконавцем надаються розрахунково-калькуляційні матеріали (у тому числі співвиконавців) разом з завіреними копіями необхідних первинних бухгалтерських документів, які підтверджують фактичні витрати виконавця (співвиконавця).
За результатом перевірки розрахунково- калькуляційних матеріалів щодо фактичних витрат, наданих виконавцем, Представництво замовника №4993 відхилило та вважає не підтвердженими наступні витрати: сировина та матеріали, без ПДВ 125,88грн., основну заробітну плату на суму 131443,48грн., відрахування на соціальне страхування на суму 46455,05грн., загально виробничі витрати на суму 47625,12грн., виробничу собівартість на суму 225649,53грн., прибуток на суму 172327,15грн., послуги інших виробництв на суму 192346,05грн., прибуток інших виробництв на суму 38469,21грн.
Зокрема, Представництвом замовника №4933 відхилено від приймання витрати на сировину та матеріали оскільки вони не підтверджені документами бухгалтерського обліку. Зменшення фактичних витрат за статтею „Основна заробітна плата обумовлене рівнем середньої основної заробітної плати працівників-відрядників ДКЦ ВСП "Судноверф "Україна" ДП "ОМТП" на 2015 рік погоджений з ПЗ №4993 (розрахунок надавався на конкурсні торги). А саме погоджені ПЗ №4993 тарифи за нормо-годину працівників-відрядників становлять: для 3 розряду - 17,687грн., для 4 розряду - 20,05грн., для 5 розряду - 22.403грн.. для 6 розряду - 26,334грн. Зниження рівня єдиного внеску по статті „Відрахування на соціальне страхування обумовлене врахуванням внесеними у 2016 році змінами до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" якими був встановлений загальний для всіх розмір єдиного внеску на рівні 22,00%. Для працюючих інвалідів розмір єдиного внеску встановлений вищезазначеним Законом України на рівні 8,41%. Стосовно статті „Загально виробничі витрати Представництвом замовника зазначено, що обґрунтованими є фактичні загально виробничі витрати на рівні 243,28% від основної заробітної плати працівників відрядників у сумі 652201,35грн. так як у відповідності до розділу 16 Методичних рекомендацій з формування собівартості продукції (робіт, послуг) у промисловості, затверджених наказом Мінпромполітики від 09.07.2007р. №373, витрати загальногосподарського призначення не включаються до виробничої собівартості. Зазначене слід врахувати при визначенні розміру прибутку так як на інші операційні витрати прибуток не нараховується. Представництвом замовника також зазначено, що Виконавцем не вівся окремий позамовний облік витрат інших виробництв, віднесення витрат на замовлення здійснювалося за плановими показниками собівартості, а розмір витрат інших виробництв підтверджується лише оборотно-сальдовою відомістю 234 рахунку по заказу 11009. За цією статтею обґрунтованими є витрати у сумі 469688,44 грн., що на 192346.05 грн. менше, ніж зазначено у оборотно-сальдовій відомості. Витрати зменшені на 192346,05грн. за рахунок відхилення частини необґрунтованих витрат на послуги ПСМ-650, послуги з докування (док №2), послуги КБ. Прибуток за статтею "Послуги інших виробництв" (згідно пункту 3.4 договору) слід нараховувати у розмірі 20% від суми витрат у сумі 93937,68 грн. ПЗ №4993 пропонує погодити проект рівня договірної ціни докового ремонту з наданням окремих послуг судна проекту 498 рб "Красноперекопськ" за договором від 03.07.2015р. №1111 у сумі 3513357,78 грн., у тому числі 585559,63 грн. ПДВ. Роботи першого та другого етапу були виконанні та прийняті у 2015 році. Згідно пункту 3.1 договору від 03.07.2015р. №11 фактична ціна послуг у 2015 році становить 2023411,66 грн. Виходячи з вищезазначеного, ПЗ №4993 пропонувало погодити проект рівня фактичної ціни третього етапу надання послуг з докового ремонту з наданням окремих послуг судна проекту 498 рб "Красноперекопськ" за договором від 03.07.2015р. №11 у сумі 1489946.12 грн., у тому числі 248324,35грн. ПДВ.
Стосовно вищевказаного висновку експерта № 8-33/34 від 31.08.2018р., то відповідно до ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Вказаний висновок експерта №18-33/34 від 31.08.2018р. судом обґрунтовано відхилено, з огляду на таке.
Згідно з цим висновком обґрунтованими є витрати на заробітну плату (основну та додаткову) в сумі 399529,71грн. та трудомісткість послуг в розмірі 12959,03н/год., що перевищує граничні розміри зазначених витрат - 289247,58 грн. та 12 747,80 н/год., встановлені додатковою угодою № 1 від 25.11.2015 до спірного договору. Із зазначених витрат обґрунтованими є фактичні витрати на основну заробітну плату в сумі 268086,23грн. та трудомісткість в розмірі 12747,80н/год., виходячи із розміру середньої тарифної ставки, що фактично склалась на підприємстві в розмірі 21,03 грн. Експертизою некоректно розраховано середню тарифну ставку для розрахунку витрат на основну заробітну плату в розмірі 21,6185грн. Так, розрахунок здійснено шляхом додавання тарифів за 3,4,5,6 тарифними розрядами та послідуючим їх діленням на 4 ((17,687+20,05+22,403+26,334)/4). При цьому не враховано, що роботи виконувались робітниками з різними тарифними розрядами.
Щодо витрат на додаткову заробітну плату, підтверджених експертизою, судом установлено, що позивачем не були передбачені витрати на зазначені цілі ані в Кошторисі вартості послуг, наданому в складі пропозиції конкурсних торгів, ані в кошторисі надання послуг від 25.11.2015р., що є невід`ємною частиною Додаткового договору № 1. Таким чином, витрати на додаткову заробітну плату в сумі 127017,28грн. не можуть бути враховані у складі договірної вартості послуг.
Також судом обґрунтовано відхилено висновок експерта щодо відрахувань на соціальне страхування, оскільки такий розрахунок здійснено із суми 399529,71грн., що включає основну заробітну плату в сумі 272512,43грн., а також додаткову у сумі 127017,28грн.
Також судом обґрунтовано відхилено висновок експерта щодо вартості послуг інших виробництв, а саме ПСМ-650, послуги з докування та послуги конструкторського бюро на загальну суму 192346,05грн., оскільки позивачем в порушення умов пп.6.3.3. договору не вівся окремий бухгалтерський облік витрат інших виробництв.
Висновок експерта щодо розрахунку розміру прибутку також обґрунтовано відхилено судом, оскільки суму прибутку було розраховано на суму 399529,71грн., що включає основну заробітну плату в сумі 272512,43грн., а також додаткову у сумі 127017,28грн.
За умовами додаткового договору №7 від 25.04.2016р. до спірного договору, сторони погодили фактичну вартість наданих послуг у сумі 3513357,78грн., яка була сплачена відповідачем у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями №155 від 16.10.2015р., №254 від 29.12.2015р. та №57 від 26.04.2016р. та не заперечується позивачем.
Отже, відповідач виконав свої зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг згідно з узгодженою фактичною вартістю послуг у сумі 3513357,78грн. згідно з додатковим договором №7 від 25.04.2016р. до спірного договору.
Згідно з ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Належних та допустимих доказів правомірності нарахування вартості фактичних витрат на спірну суму 412883,90грн. (з ПДВ) позивачем під час розгляду справи по суті до суду не подано, і таких доказів в матеріалах справи не міститься, з огляду на те, що позивачем надано лише загальні документи, що взагалі стосуються договору № СР-429 про закупівлю послуг за державні кошти від 03.07.2015р., без визначення їх обґрунтованості.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з правомірним та обґрунтованим висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги ДП «Одеський морський торговельний порт» про стягнення з відповідача 412 883,90 грн. основного боргу, а також 63557,05 грн. пені є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Також, судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 86 ГПК України було ретельно досліджено всі наявні в матеріалах справи докази, які були достатніми для прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі і доводи апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовують.
Принцип змагальності (ст. 13 ГПК України) та принцип рівності сторін (ст. 7 ГПК України), які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Вони вимагають "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.
Господарським судом при прийнятті рішення було дотримано вказаних принципів та забезпечено сторонам справедливий судовий розгляд, взято до уваги доводи учасників справи та почуто їх, що відповідає вимогам ГПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Частиною 1 ст. 98 ГПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Згідно зі ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом ст. 86 ГПК України.
Статтями 76, 77 ГПК України, якими встановлено процесуальні критерії належності та допустимості доказів, передбачено, що (1) належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування; (2) предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; (3) обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У даній справі предметом позову є, зокрема, майнова вимога позивача про стягнення додаткових витрат внаслідок несвоєчасних розрахунків відповідача у певному розмірі, у зв`язку з чим до предмета доказування входить, зокрема доведення позивачем фактичної наявності саме заявленої до стягнення суми. З огляду на предмет спору висновок проведеної у справі судово-економічної експертизи стосується саме питань, які входять до предмету доказування, а отже є належним та допустимим засобом доказування у справі.
При цьому в силу наданих процесуальних повноважень суд апеляційної інстанції повторно переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги, у тому числі має повноваження щодо дослідження доказів та встановлення обставин справи (ст.ст. 267, 269 ГПК України).
Отже, суд апеляційної інстанції, використавши надані йому процесуальні повноваження щодо оцінки та дослідження зібраних у справі доказів, перевіривши обчислення розміру заявлених грошових вимог, співставивши висновок судової експертизи з іншими наявними у справі доказами, та, оцінивши зібрані докази в сукупності за правилами ст. 86 ГПК України, дійшов висновку, що додаткові витрати позивача внаслідок несвоєчасних розрахунків відповідача за договором про закупівлю послуг за державні кошти №СР-429 від 03.07.2015р. з додатковими договорами до нього не підтверджуються в заявленій до стягнення сумі 476 440,95 грн.
Інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.
З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає то в порядку ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в сумі 10 719,92 грн. покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 31 січня 2019 року у справі № 916/1333/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства Одеський морський торговельний порт - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 06.05.2019р.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Богатир К.В.

Поліщук Л.В.