ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

06.05.2019

Справа № 910/5386/19

Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши матеріали

позовної заяви Споживчого товариства «УТФ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС АГРОМАРС»

про стягнення 14 732,29 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Споживче товариство «УТФ» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПЛЕКС АГРОМАРС» про стягнення 14 732,29 грн., з яких: 2 453 грн. – пені, 230,04 грн. – 3% річних та 6 297,41 грн. – інфляційні збитки. Крім того позивач просить стягнути з відповідача втрачену вигоду у розмірі 5 751,06 грн.

Розглянувши подану позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає наступне.

Пунктом 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.

Судом встановлено, що позовна заява містить розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, які позивач у прохальній частині просить стягнути як штрафні санкції за порушення відповідачем строку оплати поставленого товару. При цьому інфляційні втрати у розмірі 6 297,41 грн. позивач нараховує за період з 03.02.2018 – 06.02.2018 (тобто за 4 дні).

В цій частині суд зауважує, що індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Тобто передбачене частиною другою статті 625 ЦК України право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції не є штрафною санкцією, а виступає особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, що полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 30.10.2018 по справі 917/63/18.

В цій частині суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок не може вважатися обґрунтованим розрахунком сум що стягуються в розумінні статті 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки заявлена до стягнення сума інфляційних втрат обчислена без урахування приписів чинного законодавства, містить арифметичні суперечності, які є очевидними ще до моменту відкриття провадження у справі та її розгляду по суті, а також безпідставно визначена позивачем як штрафна санкція за несвоєчасну оплату товару.

Крім того, частиною другою статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При цьому частиною 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Згідно з частинами 2, 4 статті 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Так, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ним було втрачено вигоду на суму 5 751,06 грн., однак не підтверджує факт настання реальних збитків належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-77 ГПК України.

Частинами 1, 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У зв’язку з перебуванням судді Приходько І.В. у відпустці питання про рух позовної заяви вирішувалось 06.05.2019.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків у визначений судом спосіб.

Керуючись ст. ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву Споживчого товариства «УТФ».

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом надання:

- арифметично вірного та обґрунтованого розрахунку кожної окремої позовної вимоги, обчисленої за заявлений в межах даного спору період, здійсненого з урахуванням приписів чинного законодавства;

- уточнення ціни позову та прохальної частини позовної заяви;

- доказів на підтвердження факту отримання позивачем збитків, заявлених до стягнення в межах даного спору.

4. Роз'яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                І.В. Приходько