ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.04.2019

Справа № 910/1905/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/1905/19

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Браксіс Логістик”;

До

Акціонерного товариства “Українська залізниця”;

Про

стягнення 52 513,76 грн.

без повідомлення учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю “Браксіс Логістик” з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства “Українська залізниця” 52 513,76 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та порожніх вагонів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем всупереч п. 41 Статуту Залізниці та встановленим Правилам обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 прострочено термін доставки вантажу зі станцій відправлення, що і стало підставою звернення до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 відкрито провадження у справі № 910/1905/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у зв’язку з малозначністю в порядку п. 1 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч .1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу – строк для подання відповіді на відзив.

В установлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує позовні вимоги у зв’язку з помилками і неточностями, допущеними позивачем при розрахунку ціни позову.

У межах визначеного законодавством строку позивач подав відповідь на відзив, а також заяву про зменшення розміру позовних вимог. Згідно з поданими документами заявленими до стягнення є 51 374,21 грн. штрафу з огляду на допущену технічну помилку при проведенні розрахунку ціни позову. Заперечення відповідача проти позову не визнаються через їх необґрунтованість.

Заява про зменшення позовних вимог прийнята судом до розгляду як така, що оформлена та подана з дотриманням вимог процесуального законодавства.

Вимог про розгляд справи в судовому засіданні за участю представників сторін після винесення ухвали про відкриття провадження у справі до суду не надходило.

Повно і всебічно з’ясувавши обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

08.02.2018 Публічне акціонерне товариство “Українська залізниця” (після зміни найменування – Акціонерне товариство “Українська залізниця” в якості перевізника та Товариство з обмеженою відповідальністю “Браксіс Логістик” в якості замовника (вантажовідправника, вантажоодержувача, платника) уклали договір про надання послуг, предметом якого визначили здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов’язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 1.2 названого договору під перевезенням сторони розуміють послугу, у процесі надання якої перевізник зобов’язується доставити ввірений замовнику вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов’язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов’язані з ними послуги, Правил перевезення вантажів, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, Конвенції про міжнародні залізничні перевезення.

Згідно з п. 1.3 договору надання послуг може підтверджуватися залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

У розділі 8 договору сторони погодили застосування у межах їх договірних правовідносин електронного документообігу і за умовами п.п. 8.5.2 оформлений електронний перевізний документ вважається оригіналом договору перевезення та має юридичну силу доказу у визначених законодавством випадках.

Як вказав позивач у позовній заяві та не заперечив відповідач у відзиві на позовну заяву, у другому півріччі 2018 року відповідач позивачеві надавав послуги з перевезення порожніх вагонів та послуги з доставки вантажів. Проте, при здійсненні цих перевезень мало місце прострочення через недотримання установлених термінів доставки, а саме:

- за залізничними накладними №№ 41281544, 41290669, 41321415, 41404963, 41404930, 43927219, 43925593, 41550732, 41550716, 41550740, 41572298, 41584095, 41572272, 41584079, 41584087, 41659673, 41659509, 41783051, 41783044, 44042604, 44042539, 51509594, 44160091, 44160067, 44160042, 42213132, 42213124, 42213108, 42213116, 42228130, 42228148, 42228122, 40202848, 40218919, 40274458, 40274482, 40281685, 40335218, 40335242, 40335234, 40713091, 40713075, 41194176, 41194200, 41194184, 41233651, 41235516, 41235508, 41235524, 41235458, 41233669, 41235490, 41235466, 41217977, 41218173, 41344722, 41344821, 41557729, 41723354, 41723347, 41762121, 41926288, 41926296, 41956939, 41956947, 41995788 позивачеві як одержувачу порожні вагони надійшли з простроченням від двох до семи діб від нормативно встановлених граничних строків доставки, а тому позивач нарахував відповідачеві 31 054,80 грн. штраф виходячи від розміру провізної плати та відповідної кількості діб затримки;

- за залізничними накладними №№ 41730813, 41730847, 41730862, 41880709, 48110691, 3362262, 33262312, 33262452, 42213140, 40989659, 40989667, 50989642, 41031105, 41068826, 41102062, 41123902, 41306432, 41306440, 41306085, 41533449, 41533415, 41807058, 41827262, 43060417, 43060433, 42004531 одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю “Компанія “Новотек” були доставлені порожні вагони з простроченням від двох до семи діб від нормативно встановлених граничних строків доставки, а тому позивач нарахував відповідачеві 10 480,40 грн. штраф виходячи від розміру провізної плати та відповідної кількості діб затримки;

- за залізничними накладними №№ 43918077, 43917749, 44293876, 44290385одержувачу Товариству з обмеженою відповідальністю “Фесіт Юнайтед” вантаж було доставлено з простроченням від двох до чотирьох діб від нормативно встановлених граничних строків доставки, а тому позивач нарахував відповідачеві 9 839,00 грн. штраф виходячи від розміру провізної плати та відповідної кількості діб затримки.

Посилаючись на Статут залізниць України, ст.ст. 16, 562, 610, 611, 908, 909 Цивільного кодексу України, ст. 307 Господарського кодексу України, Правила приймання вантажів до перевезення, Правила оформлення перевізних документів, Правила обчислення термінів доставки вантажів, Правила заявлення та розгляду претензій позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з відповідача 51 374,21 грн. штрафу.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на непрофесійність розрахунку розміру штрафу, проведеного позивачем, оскільки до нього було двічі включено нарахування за прострочення по одній і тій самій залізничній накладній; до розрахунку включені залізничні накладні № 44042539, № 41572272, які не приєднані до позовної заяви; до позову приєднано залізничну накладну № 32628539 (вагон № 95623351), вартість перевезення за якою не входить до розрахунку позовних вимог. Також відповідач зауважує, що претензії до залізниці з приводу прострочення термінів доставки вантажу можуть пред’являтися виключно протягом шести місяців від дня видачі вантажу, а за залізничною накладною № 32628539 видача порожнього вагону виконано 23.07.2018, а тому шестимісячний термін на пред’явлення позову щодо порожнього вагону за цією накладною сплинув і позов за ним задоволенню не підлягає, незважаючи на відсутність цієї накладної у проведеному розрахунку.

Згідно з заявою про зменшення позовних вимог і відповіддю на відзив, позивач виключає зі свого розрахунку суми штрафів, нараховані двічі за залізничними накладними № 41281544 та № 51509594, посилаючись на технічну помилку при проведенні розрахунку.

Враховуючи зменшення позовних вимог, заперечення відповідача в цій частині відзиву судом відхиляються. Щодо посилань відповідача про приєднання залізничної накладної, за якою не нараховано жодних штрафів, то суд не вбачає у цьому жодних порушень з боку позивача або ж підстав для відмови у позові, так само як і не вбачає необхідності у процесуальному реагуванні на коментарій відповідача про строки заявлення претензій до залізниці, адже позивач не заявляв позовних вимог, що виникли з накладної № 32628539.

Відхиляючи заперечення відповідача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У ч. 5 ст. 306 Господарського кодексу України зазначається, що загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Приписами ст. 307 Господарського кодексу України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов'язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

У ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України закріплено, що перевізник зобов'язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Перевізник зобов'язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

У ст. 26 Закону України “Про залізничний транспорт” порядок і терміни пред’явлення і розгляду претензій та позовів визначаються Статутом залізниць України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України, який визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Пунктом 6 Статуту поміж іншого передбачено, що накладна – основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Частинами 1, 2, 5 п. 23 Статуту закріплено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до п. 41 Статуту залізниць України, залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з п. 1.1, п. 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 644 (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до п. 1.1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів (п. 41 Статуту залізниць України) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі “Навантаження призначено на ____число _____місяць” (п. 2.1. Правил).

Згідно з п. 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

Пунктом 2.10. Правил, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з ст. 23 Закону України “Про залізничний транспорт” у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Відповідно до п.п “в” п. 130 Статут залізниць України право на пред’явлення позову до залізниці, претензій та позовів у разі прострочення доставки вантажу належить його одержувачу, за умови пред’явлення накладної.

Відповідно до п. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Згідно п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

В оглядовому листі Вищого господарського суду України “Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства” від 29.11.2007 № 01-8/917 зазначається, що “приватні” (власні) порожні вагони, які перевозяться залізницею за перевізними документами зі сплатою залізничного тарифу, мають правовий статус “вантажу” (вантаж на колесах).

Тобто, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус “вантажу”, які залізниця зобов’язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов’язки, передбачені Статутом залізниць України.

Як підтверджується календарними штемпелями на накладних, доданих до позовної заяви, та встановлено судом, вантаж, у тому числі порожні вагони, відповідачем доставлено позивачу з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного п. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Фактично термін доставки вантажу починається з 24-ї години - дати приймання вантажу до перевезення, до - дати повідомлення вантажоодержувача.

Згідно з Правилами обчислення термінів доставки вантажу термін доставки вантажу визначається виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктами 1.1, 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Терміни доставки збільшуються на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу, а також на термін затримок, які трапилися з вини відправника та одержувача. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо вагон подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну. У разі затримки подачі вагонів під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення, до закінчення терміну доставки.

Пунктом 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу встановлено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з п. 1, збільшуються на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу та у разі переадресування вантажів; на 2 доби: у разі перевезення вантажів за участю поромної переправи; у разі перевантаження вантажу у вагони іншої ширини колії.

Проаналізувавши та детально перевіривши всі приєднані до позовної заяви матеріали, суд вважає доведеними факти затримки доставки вантажів, у тому числі, порожніх вагонів за кожною залізничною накладеною, які вказані позивачем, а також погоджується з проведеним позивачем розрахунком, приєднаним до заяви про зменшення позовних вимог та вважає на належне задовольнити позовні вимоги.

У зв’язку із задоволенням позову судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73-80, 129, 231, 236-241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства “Українська залізниця” (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Браксіс Логістік” (36008 м. Полтава, вул. Автобазівська, 2/9, ідентифікаційний код 41446494) 51 374 (п’ятдесят одну тисячу триста сімдесят чотири) грн. 21 коп. штрафу та 1 921 (одну тисячу дев’ятсот двадцять одну) грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя                                                                                   О.В. Мандриченко