РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.05.2019Справа № 910/1951/19

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/1951/19

за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк"

до Фізичної особи-підприємця Попової Наталії Анатоліївни

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

18 лютого 2019 року до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства "Кредобанк" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 15.02.2019 року до Фізичної особи-підприємця Попової Наталії Анатоліївни (відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту № АО686421 від 07.02.2018 року в сумі 50 822,71 грн. з них: неповернутої суми кредиту - 41 103,32 грн. (сорок одна тисяча сто три гривні 32 копійки), простроченої заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 8318,39 грн. (вісім тисяч триста вісімнадцять гривень 39 копійок), заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 238,34 грн. (двісті тридцять вісім гривень 34 копійки) та пені по простроченій заборгованості - 1162,66 грн. (одна тисяча сто шістдесят дві гривні 66 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання овердрафту № АО686421 від 07.02.2018 року щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 року у справі № 910/1951/19 позовну заяву б/н від 15.02.2019 року Акціонерного товариства "Кредобанк" до Фізичної особи-підприємця Попової Наталії Анатоліївни про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Акціонерному товариству "Кредобанк" строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Так, поштове відправлення з ухвалою суду у даній справі було направлене Акціонерному товариству "Кредобанк" за адресою: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження товариства у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 658 ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 року у справі № 910/1951/19 вручено уповноваженому представнику позивача - 25.02.2019 року.

Тобто, строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви до 07.03.2019 року (включно).

07.03.2019 року через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства "Кредобанк" надійшла заява б/н від 07.03.2019 року "Про усунення недоліків позовної заяви".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1951/19, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Водночас, суд звертає увагу, що поштове відправлення з ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 16.04.2019 року з відміткою у довідці відділення поштового зв`язку на відповідному конверті "за терміном зберігання".

Так, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі було направлено Фізичній особі-підприємцю Поповій Наталії Анатоліївні за адресою: АДРЕСА_1 , яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В пункті 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов висновку, що днем вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі від 11.03.2019 року у справі № 910/1951/19 є 13.04.2019 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.02.2018 року між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Кредобанк" (надалі - позивач, банк) та Фізичною особою-підприємцем Поповою Наталією Анатоліївною (надалі - відповідач, позичальник) укладено договір про надання овердрафту № АО686421 (надалі - договір), відповідно до п. 1 якого, банк зобов`язується надати позичальнику, в межах встановленого, у розмірі та на умовах обумовлених цим договором ліміту по овердрафту, у формі овердрафт, тобто надати у власність позичальника грошові кошти для оплати визначених цим договором розрахункових документів, а позичальник зобов`язується повернути овердрафт і сплатити проценти та комісії за користування ним.

В п. 2.2. договору визначено, що розмірі процентної ставки 29% річних.

Строк кредитування по договору протягом 12-ти місяців, якщо інше не встановлено умовами цього договору (п. 2.17. договору), починаючи з дати початку кредитування по договору (п. 2.1.7. договору).

Згідно з п. 3.2. договору проценти за користування овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по овердрафту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але, умовно, 360 днів у році), за ставкою, вказаною у п. 2.2. цього договору з урахуванням строку кредитування за договором, з дня видачі овердрафту до дня повернення овердрафту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього договору. У випадку надання і погашення овердрафту протягом одного операційного дня, проценти не нараховуються.

У відповідності з п. 3.3. договору позичальник сплачує проценти/комісії, встановлені цим договором, при поступленні коштів на його поточний рахунок, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані ці проценти/комісії. У випадку відсутності/недостатності коштів на поточному рахунку протягом операційного дня, проценти/комісії за цим договором можуть бути сплачені, за рахунок овердрафту, на підставі наданих позичальником до банку платіжних доручень.

Відповідно до п.п .4.1., 4.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути банку овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Повернення овердрафту здійснюється за рахунок коштів, які надходять на поточний рахунок позичальника.

Умовами п. 4.6. договору визначено, що погашення заборгованості за договором здійснюється у наступній черговості: сума перевищення дебетового сальдо по поточному рахунку позичальника діючого ліміту овердрафту; прострочені платежі по сплаті комісій за користування овердрафтом; прострочені платежі по сплаті процентів за користування овердрафтом; строкові платежі по сплаті нарахованих комісій за користування овердрафтом, термін сплати яких наступає в поточному місяці; строкові платежі по сплаті нарахованих комісій за користування овердрафтом, термін сплати яких наступив в момент надходження коштів; проценти за користування овердрафтом, термін сплати яких наступає в поточному місяці; пеня, штрафи та інші види неустойки по овердрафту; строкові платежі по поверненню овердрафту (основного боргу).

Договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов`язань (п. 10.1. договору).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що належним чином виконав умови договору про надання овердрафту № АО686421 від 07.02.2018 року шляхом перерахування коштів на загальну суму 51 491,32 грн. на поточний рахунок відповідача, проте відповідач в порушення умов вказаного договору допустив прострочення виконання договірних зобов`язань, у зв`язку з чим у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за вказаним договором в розмірі 50 822,71 грн. з них: неповернутої суми кредиту - 41103,32 грн., простроченої заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 8318,39 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 238,34 грн. та пені по простроченій заборгованості - 1162,66 грн.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною першою статті 509 Цивільного Кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Положеннями ст. 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з відповідними приписами ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Статтею ст. 526 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Вимогами ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що 08.02.2018 року відповідачем розпочато використання кредитних коштів з його поточного рахунку № НОМЕР_1 у розмірі ліміту овердрафту, що підтверджується випискою з рахунку за період з 08.02.2018 року по 08.11.2018 року.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження повернення відповідачем грошових коштів за договором про надання овердрафту № АО686421 від 07.02.2018 року в сумі 41 103,32 грн., як і не містять доказів сплати процентів за користування такими коштами.

Відповідач контррозрахунку заявленої до стягнення суми основного боргу до суду не надав та не надіслав.

Отже, відповідно до вищезазначеного, суд дійшов висновку, що відповідач, в порушення вищенаведених норм Цивільного кодексу України та умов договору про надання овердрафту № АО686421 від 07.02.2018 року, не здійснив повернення грошових коштів в розмірі 41 103,32 грн. та не сплатив проценти за користування такими коштами, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання овердрафту № АО686421 від 07.02.2018 року в розмірі 41 103,32 грн., заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 238,34 грн. та простроченої заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 8318,39 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду позивач також просив суд стягнути з відповідача на його користь пеню по простроченій заборгованості - 1162,66 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

В п. 2.6. договору визначено, що пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язання за договором в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період за який сплачується пеня від простроченої/несплаченої суми за кожний календарний день прострочення.

При перевірці наданого позивачем розрахунку пені по простроченій заборгованості, суд встановив, що він є вірним, позивач здійснив нарахування пені у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені по простроченій заборгованості, в межах визначеного позивачем періоду, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 1162,66 грн., за розрахунками позивача.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 року встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство. Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов, справа згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України буде розглянута за наявними в ній матеріалами.

Як встановлено судом, відповідач не скористався наданими йому ст. 46 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного доказу на спростування доводів позивача, або доказів суду не надав.

Враховуючи викладені судом обставини та факти, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю про стягнення 50 822,71 грн. з них: неповернутої суми кредиту - 41 103,32 грн. (сорок одна тисяча сто три гривні 32 копійки), простроченої заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 8318,39 грн. (вісім тисяч триста вісімнадцять гривень 39 копійок), заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 238,34 грн. (двісті тридцять вісім гривень 34 копійки) та пені по простроченій заборгованості - 1162,66 грн. (одна тисяча сто шістдесят дві гривні 66 копійок).

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Попової Наталії Анатоліївни (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Кредобанк" (, адреса: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78) грошові кошти: неповернутої суми кредиту - 41 103,32 грн. (сорок одна тисяча сто три гривні 32 копійки), простроченої заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 8318,39 грн. (вісім тисяч триста вісімнадцять гривень 39 копійок), заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом - 238,34 грн. (двісті тридцять вісім гривень 34 копійки), пені по простроченій заборгованості - 1162,66 грн. (одна тисяча сто шістдесят дві гривні 66 копійок) та судовий збір - 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 10.05.2019р.

Суддя О.В. Котков