РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019Справа № 910/17308/18
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Служби автомобільних доріг у Донецькій області (84333, Донецька обл., місто Краматорськ, ВУЛИЦЯ УРАЛЬСЬКА, БУДИНОК 12
до за участю проАкціонерного товариства «РВС БАНК» (04071, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВВЕДЕНСЬКА, БУДИНОК 29/58) Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІЯ КЕПІТАЛ» (02156, м.Київ, ВУЛИЦЯ ШОЛОМ-АЛЕЙХЕМА , будинок 3, офіс 3) стягнення заборгованості у розмірі 254 704 грн. 89 коп.
Представники:

від Позивача: Мендрух О.М. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Куліш В.В. (представник за Довіреністю);

від Третьої особи не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Служба автомобільних доріг у Донецькій області (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «РВС БАНК» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 254 704 грн. 89 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІЯ КЕПІТАЛ» за договором підряду №2-74 від 17.07.2017 року, за належне виконання умов якого Відповідач надав банківську гарантію №3255-17Г від 07.07.2017 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2018 року позовну заяву Служби автомобільних доріг у Донецькій області до Публічного акціонерного товариства «РВС БАНК» про стягнення заборгованості у розмірі 254 704 грн. 89 коп. залишено без руху.

08.01.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2019 року відкрито провадження у справі №910/17308/18, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

24.01.2019 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшла заява із запереченнями щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, в якій відповідач просить суд розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання.

24.01.2019 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшла заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІЯ КЕПІТАЛ».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2019 року постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 20.02.2019 року, залучено до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛЕКСАНДРІЯ КЕПІТАЛ".

07.02.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позову заяву.

18.02.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

В судове засідання 20.02.2019 року з'явився представник відповідача, представники позивача та третьої особи не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, надано Відповідачу строк до 5 днів з дня отримання відповіді на відзив для надання заперечень, оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 20.03.2019 року.

07.03.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли заперечення.

11.03.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності уповноваженого представника Позивача.

В судове засідання 20.03.2019 року з'явився представник відповідача, представники позивача та третьої особи не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.03.2019 року.

22.03.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 26.03.2019 року представники учасників судового процесу не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи, відкладено розгляд справи на 17.04.2019 року.

В судовому засіданні 17 квітня 2019 року представник Позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав позовні вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник Третьої особи не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 26.03.2019 року ухвали суду.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Третя особа про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Приймаючи до уваги, що Третя особа була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Третьої особи не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 17 квітня 2019 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 223 Господарського процесуального кодексу України,в судовому засіданні складено протокол судового засідання.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

17.07.2017 року між Службою автомобільних доріг у Донецькій області (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІЯ КЕПІТАЛ» (Підрядник) було укладено Договір підряду №2-74, відповідно до умов якого Підрядник зобов'язався своїми силами і засобами, на власний ризик виконати роботи «ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» ГБН Г:1-218-182:2011 «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та перелік робіт» (ДК 021:2015 - 4500;0000-7 - Будівельні роботи) Капітальний ремонт моста на км 132+045 автомобільної дороги-державного значення Н-15 Запоріжжя - Донецьк» (далі - об'єкт), відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та в обумовлений цим Договором строк. (а.с.24-32)

Відповідно до п.2.1 Договору договірна ціна робіт, виконання яких доручається Підряднику, становить 8490163 грн. 00 коп., у тому числі: за рахунок коштів державного бюджету згідно додатку 2 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 р. №62-р - 7858000 грн.; за рахунок коштів місцевого (обласного) бюджету згідно з розпорядженням голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово - цивільної адміністрації від 08.12.2016 р. №1171 «Про обласний бюджет на 2017 рік», розпорядження голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово - цивільної адміністрації від 08.06.2017 р. №629 «Про реалізацію пункту 33 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України - 632163 грн. 00 коп.

Згідно з п.3.1 Договору Підрядник розпочинає виконання робіт протягом 3 днів з моменту отримання дозвільних документів і забезпечує їх завершення до 31.10.2017 р.

Передання робіт Підрядником і прийняття їх Замовником оформлюється актом за формою КБ-2в, підписаним обома Сторонами. (п.13.2.1 Договору)

Додатковою угодою від 22.12.2017 року до Договору підряду №2-74 від 17.07.2017 року Сторонами внесено зміни до п.3.1: «Підрядник розпочинає виконання робіт протягом 3 днів з моменту отримання дозвільних документів і забезпечує їх завершення до 31.08.2018 р.» (а.с.37)

Додатковою угодою від 28.12.2018 року до Договору підряду №2-74 від 17.07.2017 року пункт 20.1 викладено в наступній редакції: «Цей договір діє до 31.12.2019 р., але в будь - якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань та фінансових розрахунків за виконані роботи». (а.с.139-140)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору підряду №2-74 від 17.07.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІЯ КЕПІТАЛ» виконало підрядні роботи, а Служба автомобільних доріг у Донецькій області в свою чергу прийняла вказані роботи, що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт №1230 за жовтень 2018 р. на суму 448 565 грн. 75 коп., №1231 за жовтень 2018 р. на суму 33603 грн. 38 коп., №1232 за жовтень 2018 р. на суму 28370 грн. 65 коп., №1877 за грудень 2017 р. на суму 695664 грн. 70 коп., №1869 за грудень 2017 р. на суму 9134 грн. 32 коп., №1868 за грудень 2017 р. на суму 192898 грн. 10 коп., №1867 за грудень 2017 р. на суму 231174 грн. 96 коп., №1528 за листопад 2017 р. на суму 92801 грн. 11 коп., №1527 за листопад 2017 р. на суму 87198 грн. 89 коп., №1526 за листопад 2017 р. на суму 2350000 грн. 00 коп., №556 за квітень 2018 р. на суму 434573 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 4 603 984 грн. 86 коп., та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт. (а.с.40-72)

Листом №12-2303 від 29.11.2018 року Позивач надіслав на адресу Третьої особи додаткову угоду про розірвання договору, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 30.11.2018 р., накладної. (а.с.74-75)

В той же час, Публічним акціонерним товариством «РВС Банк» надано бенефіціару - Службі автомобільних доріг у Донецькій області гарантію №3255-17Г від 07.07.2017 року, якою Гарант зобов'язався виплатити Бенефіціару будь - яку суму в межах загальної суми всієї гарантії, що складає 254 704 грн. 89 коп. протягом 5 робочих днів з дати отримання Гарантом викладеної на українській мові та підписаної уповноваженою особою письмової вимоги Бенефіціара, у якій Бенефіціар заявляє про те, що Принципал не має можливості виконати свої зобов'язання, що передбачаються Договором, у такому випадку: невиконання Принципалом взятих на себе зобов'язань за договором закупівлі. (а.с.76)

Змінами від 28.12.2017 року до Банківської гарантії №3255-17Г від 07.07.2017 року Сторони передбачили, що ця гарантія вступає в силу з моменту видачі та діє до 31.12.2018 року включно. (а.с.77)

22.11.2018 року Позивач надіслав на адресу Відповідача вимогу №12-2244 сплатити банком - гарантом 254 704 грн. 89 коп. (а.с.78-81), у відповідь на який Акціонерне товариство «РВС Банк» листом №1787/18-БТ від 04.12.2018 року повідомило, що Принципал продовжує виконувати умови договору, підстави для сплати за гарантією відсутні. (а.с.82)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІЯ КЕПІТАЛ» порушено строк виконання підрядних робіт за договором, оскільки роботи виконані лише частково. Таким чином, Позивач просить суд стягнути з Акціонерного товариства «РВС Банк» грошові кошти за гарантією у розмірі 254 704 грн. 89 коп.

Заперечуючи проти позову Відповідач зазначає, що незважаючи на порушення виконання Принципалом строків виконання умов договору, останній продовжує виконувати умови договору, а гарантією передбачено відповідальність за невиконання умов договору, а не за прострочення виконання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Служби автомобільних доріг у Донецькій області не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.07.2017 року між Службою автомобільних доріг у Донецькій області (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІЯ КЕПІТАЛ» (Підрядник) було укладено Договір підряду №2-74, відповідно до умов якого Підрядник зобов'язався своїми силами і засобами, на власний ризик виконати роботи «ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» ГБН Г:1-218-182:2011 «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та перелік робіт» (ДК 021:2015 - 4500;0000-7 - Будівельні роботи) Капітальний ремонт моста на км 132+045 автомобільної дороги-державного значення Н-15 Запоріжжя - Донецьк» (далі - об'єкт), відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та в обумовлений цим Договором строк. (а.с.24-32)

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 875 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Публічним акціонерним товариством «РВС Банк» надано бенефіціару - Службі автомобільних доріг у Донецькій області гарантію №3255-17Г від 07.07.2017 року, якою Гарант зобов'язався виплатити Бенефіціару будь - яку суму в межах загальної суми всієї гарантії, що складає 254 704 грн. 89 коп. протягом 5 робочих днів з дати отримання Гарантом викладеної на українській мові та підписаної уповноваженою особою письмової вимоги Бенефіціара, у якій Бенефіціар заявляє про те, що Принципал не має можливості виконати свої зобов'язання, що передбачаються Договором, у такому випадку: невиконання Принципалом взятих на себе зобов'язань за договором закупівлі. (а.с.76)

Змінами від 28.12.2017 року до Банківської гарантії №3255-17Г від 07.07.2017 року Сторони передбачили, що ця гарантія вступає в силу з моменту видачі та діє до 31.12.2018 року включно. (а.с.77)

Так, Судом встановлено, що 07.07.2017 року між Публічним акціонерним товариством «РВС Банк» (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІЯ КЕПІТАЛ» (Принципал) було укладено Договір про надання гарантії №Д-3255-17Г, за яким за заявою Принципала Банк надає на користь Бенефіціара гарантію, за якою зобов'язується сплатити Бенефіціару на його письмову вимогу грошову суму у разі гарантійного випадку та дотримання умов гарантії цього договору. (а.с.117-119)

Сума гарантії складає 254 704 грн. 89 коп. (п.1.2 Договору)

Додатковим договором №1 від 27.12.2017 року до Договору про надання гарантії №Д-3255-17Г Сторони вирішили викласти банківську гарантію в новій редакції. (а.с.120)

Згідно із статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов'язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов'язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов'язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Згідно зі статтею 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов'язання, забезпеченого гарантією. Кредитор може пред'явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано (частини 1, 2, 3, 4 статті 563 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Отже, у відносинах за гарантією беруть участь три суб'єкти - гарант, беніфеціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона (гарантія) забезпечує належне виконання принципалом його обов'язку перед беніфеціаром.

Гарантія - це односторонній правочин, змістом якого є обов'язок гаранта сплатити кредитору-беніфеціару грошову суму відповідно до умов гарантій у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією. Тобто, гарантія створює зобов'язання тільки для гаранта.

Виходячи з Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639, видачі гарантії передує укладення договору між гарантом та боржником про надання фінансових послуг з видачі гарантії. Вказаний договір виступає зв'язуючим ланцюгом між основним договором принципала і беніфеціара, оскільки у договорі про видачу гарантії вказується, що гарантія видається на прохання принципала у зв'язку з його обов'язком перед беніфеціаром за основним договором, та гарантією, видача якої є основним обов'язком гаранта за цим договором.

Відповідно до розділу І Положення гарантійний лист - це гарантія, що оформлена належним чином на паперовому носії. Гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов'язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов'язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов'язань у повному обсязі або їх частину в разі пред'явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов'язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов'язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов'язання безпосередньо міститься в тексті гарантії.

22.11.2018 року Позивач надіслав на адресу Відповідача вимогу №12-2244 сплатити банком - гарантом 254 704 грн. 89 коп. (а.с.78-81), у відповідь на який Акціонерне товариство «РВС Банк» листом №1787/18-БТ від 04.12.2018 року повідомило, що Принципал продовжує виконувати умови договору, підстави для сплати за гарантією відсутні. (а.с.82)

При зверненні до суду з вказаним позовом Позивач зазначав, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІЯ КЕПІТАЛ» порушено зобов'язання за договором щодо завершення виконання робіт у строк до 31.08.2018 року.

Судом встановлено, що Додатковою угодою від 22.12.2017 року до Договору підряду №2-74 від 17.07.2017 року Сторонами внесено зміни до п.3.1: «Підрядник розпочинає виконання робіт протягом 3 днів з моменту отримання дозвільних документів і забезпечує їх завершення до 31.08.2018 р.» (а.с.37)

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору підряду №2-74 від 17.07.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІЯ КЕПІТАЛ» виконало підрядні роботи, а Служба автомобільних доріг у Донецькій області в свою чергу прийняла вказані роботи, що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт №1230 за жовтень 2018 р. на суму 448 565 грн. 75 коп., №1231 за жовтень 2018 р. на суму 33603 грн. 38 коп., №1232 за жовтень 2018 р. на суму 28370 грн. 65 коп., №1877 за грудень 2017 р. на суму 695664 грн. 70 коп., №1869 за грудень 2017 р. на суму 9134 грн. 32 коп., №1868 за грудень 2017 р. на суму 192898 грн. 10 коп., №1867 за грудень 2017 р. на суму 231174 грн. 96 коп., №1528 за листопад 2017 р. на суму 92801 грн. 11 коп., №1527 за листопад 2017 р. на суму 87198 грн. 89 коп., №1526 за листопад 2017 р. на суму 2350000 грн. 00 коп., №556 за квітень 2018 р. на суму 434573 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 4 603 984 грн. 86 коп., та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку (а.с.40-72)

При цьому, Суд не приймає до уваги довідку Служби автомобільних доріг у Донецькій області №02-2412 від 11.12.2018 року, за якою станом на 01.09.2018 року фактичне виконання робіт за договором підряду №2-74 від 17.07.2017 року складає 4093445 грн. 08 коп. (а.с.73), оскільки у жовтні 2018 року (тобто після спливу строку виконання робіт) Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІЯ КЕПІТАЛ» також були виконані підрядні роботи, що підтверджується відповідними Актами приймання виконаних будівельних робіт та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Суд зазначає, що дана стаття надає визначення порушення зобов'язання, яке буває двох видів.

Перший вид - це невиконання зобов'язання. Невиконання зобов'язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов'язання. Тобто, не передають річ, не виконують роботи, не надають послуги, не сплачують гроші тощо, або продовжують виконувати дії, від яких вони відповідно до зобов'язання мають утримуватися (наприклад, боржник відмовляється сплатити вартість речі кредиторові або використовує річ, передану кредитором в оренду не за її призначенням, тощо).

Другим випадком порушення зобов'язання є його неналежне виконання. Так, неналежним вважається виконання зобов'язання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства України, Суд приходить до висновку, що всупереч умов Договору підряду №2-74 від 17.07.2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІЯ КЕПІТАЛ» не були виконані будівельні роботи «ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правда визначення вартості будівництва» ГБН Г:1-218-182:2011 «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та перелік робіт» (ДК 021:2015 - 4500;0000-7 - Будівельні роботи) Капітальний ремонт моста на км 132+045 автомобільної дороги-державного значення Н-15 Запоріжжя - Донецьк» у строк до 31.08.2018 р. на загальну суму 8490163 грн. 00 коп., а виконані лише частково на суму в розмірі 4 603 984 грн. 86 коп. Такі дії Третьої особи підпадають під визначення другого виду порушення зобов'язання, передбаченого статтею 610 Цивільного кодексу України, а саме неналежне виконання зобов'язань за договором, у зв'язку з простроченням боржника та частковим виконанням робіт, оскільки відповідальність за невиконання зобов'язання настає лише у випадку, коли підрядником не були б вчинені жодні дії з виконання робіт.

В той же час, Суд зазначає, що за гарантію №3255-17Г від 07.07.2017 року Акціонерне товариство «РВС БАНК» зобов'язалось виплатити Бенефіціару будь - яку суму в межах загальної суми всієї гарантії, що складає 254 704 грн. 89 коп. протягом 5 робочих днів з дати отримання Гарантом викладеної на українській мові та підписаної уповноваженою особою письмової вимоги Бенефіціара, у якій Бенефіціар заявляє про те, що Принципал не має можливості виконати свої зобов'язання, що передбачаються Договором, у такому випадку: невиконання Принципалом взятих на себе зобов'язань за договором закупівлі. (а.с.76)

Тобто, Банківською гарантією передбачено, що бенефіціар має право вимагати від Банку виплату коштів у межах гарантованої суми, а Банк зобов'язаний такі кошти сплатити у випадку невиконання принципалом своїх зобов'язань щодо виконання підрядних робіт у повному обсязі відповідно до Договору.

Проте, Банківською гарантією не передбачено відповідальність Банку за неналежне виконання Принципалом взятих на себе зобов'язань за Договором.

Враховуючи те, що Банківською гарантією не передбачено обов'язок гаранта здійснити виплату на користь бенефіціара у випадку часткового виконання принципалом його зобов'язань за Договором підряду №2-74 від 17.07.2017 року та з простроченням строку такого виконання, а також те, що замовник (бенефіціар) жодних претензій щодо якості виконаних робіт або інших підстав до принципала не висував, Суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення грошових коштів з Банку на користь Позивача за Банківською гарантією.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі № 904/9536/17, від 18.10.2018 року у справі №910/21641/17.

Крім того, Додатковою угодою від 28.12.2018 року до Договору підряду №2-74 від 17.07.2017 року пункт 20.1 викладено в наступній редакції: «Цей договір діє до 31.12.2019 р., але в будь - якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань та фінансових розрахунків за виконані роботи». (а.с.139-140) Суд зазначає, що незважаючи на настання кінцевого строку виконання робіт за договором 31.08.2018 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛЕКСАНДРІЯ КЕПІТАЛ» у жовтні 2018 року виконувались будівельні роботи, що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт, що свідчить про можливість виконання Третьою особою його зобов'язань за договором до закінчення строку дії договору підряду.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов'язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Служби автомобільних доріг у Донецькій області до Акціонерного товариства «РВС БАНК» про стягнення заборгованості у розмірі 254 704 грн. 89 коп. є недоведеними та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позовних вимог Служби автомобільних доріг у Донецькій області до Акціонерного товариства «РВС БАНК» про стягнення заборгованості у розмірі 254 704 грн. 89 коп. - відмовити у повному обсязі.

2. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 23 квітня 2019 року.

Суддя О.В. Чинчин