ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1174/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом АК "Харківобленерго" м. Харків
до Харківський університет повітряних сил ім. І. Кожедуба м. Харків 3-я особа - Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харкова
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Квіцінська А.І.

відповідача - Оверчук В.В .

третя особа - Чорнодуб М.А.

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2019 року до господарського суду звернулось Акціонерне товариство "Харківобленерго" з позовом про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харкова на свою користь 216.083,31 грн., суму боргу де вартість електричної енергії становить 177.250,26 грн. (тарифна складова - 147.708,55 грн. та ПДВ 20% - 29.541,71 грн.) на п/р НОМЕР_1 в філії ХОУ АТ "Ощадбанк" МФО 351823, код 00131954, 30850,38 грн. - КРЕ, 7.368,60 грн. - пеня, 614,07 грн. - 3 % річних на п/р НОМЕР_2 в ПАТ "Мегабанк", МФО 351629, . Витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою від 22.04.2019 р. було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 07.05.2019 р. о 09:30. У судовому засіданні 07.05.2019 р. було оголошено перерву до 11:00, 10.05.2019 р.

10.05.2019 р. через канцелярію господарського суду від представника АТ «Харківобленерго» надійшла заява (вх. №11254), в якій позивач повідомляє про допущену технічну помилку в позовній заяві та просить суд визнати відповідачем у справі Харківський університет повітряних сил ім.І.Кожедуба, а Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харків - третьою особою. З урахуванням поданої заяви позивач просить суд стягнути з Харківського університету повітряних сил ім.І.Кожедуба на користь АТ «Харківобленерго» вартість електричної енергії 177.250,26 грн. (тарифна складова - 147.708,55 грн. та ПДВ 20% - 29.541,71 грн.), 30850,38 грн. - КРЕ, 7.368,60 грн. - пені та 614,07 грн. - 3% річних. Витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

Присутні у судовому засіданні 10.05.2019 р. учасники справи проти поданої заяви не заперечували.

Представник ХНУПС ім.І.Кожедуба надав відзив на позовну заяву (вх. 11253 від 10.05.2019 р.), в якому просив суд визнати незадовільним майновий стан відповідача та зменшити розмір пені на 50%.

В свою чергу позивачем було надано заперечення (вх. 11257) АТ «Харківобленерго» щодо зменшення штрафних санкцій.

Надані учасниками справи заяви та заперечення судом було досліджено та долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

05.01.1998 р. між Акціонерною компанією "Харківобленерго" яка у відповідності до Закону України "Про акціонерні товариства" 07.06.2018 р. перейменована у Акціонерне товариство "Харківобленерго" та відповідно п. 1.3. Статуту АТ «Харківобленерго», є правонаступником усіх прав та обов`язків АК "Харківобленерго" (надалі - Заявник, Постачальник) та відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії № 2-902 (надалі - Договір).

10.07.2008 р. укладено додаткову угоду до Договору № 2-902К, згідно якої, у зв`язку з реорганізацією Споживача, згідно постанови КМУ № 1430 від 10.09.2003 та наказу Міністра оборони № 406 від 19.11.2003, у Преамбулі Договору та у всіх додатках, слова "найменування Споживача ФНРЕОПА Харківського інституту Повітряних Сил" замінено на слова "найменування Споживача Харківський університет Повітряних Сил (ХУПС)".

11.03.2014 р. у зв`язку з прийняттям нової редакції Правил користування електричної енергії згідно Постанови НКРЕ № 105 від 04.02.2010 р. сторони уклали додаткову угоду про внесення змін до Договору про постачання електричної енергії № 2-902К від 01.05.1998 р. (надалі - Додаткова угода від 11.03.2014).

Відповідно до розділу 2 Додаткової угоди від 11.03.2014 Постачальник постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід`ємними частинами.

Відповідно до п. 9.4 Додаткової угоди від 11.03.2014 цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2014 року. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Враховуючи, що жодною із сторін Договору не було заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, Договір був продовжений на 2019 рік.

На підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка № 2 "Порядок розрахунків" (у відповідності до додатку 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію") оформлюється звіт про обсяг спожитої електричної енергії у формі додатку № 9 "Звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії" цього Договору (п. 7.5 Додаткової угоди від 11.03.2014), зазначений звіт про обсяги спожитої електричної енергії за розрахунковий період за встановленою формою Споживач зобов`язаний щомісяця у встановлений Договором строк надавати Постачальнику (п. 2.3.2 Додаткової угоди від 11.03.2014).

Відповідно до п. 2.3.3 Споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами Порядку розрахунків (ч. 2 п. 10.2 Правил користування електричною енергією). Згідно Порядку розрахунків за результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється "Акт про використану електричну енергію".

Відповідно до абзацу 3 п. 5 додатку № 2 "Порядок розрахунків", для проведення остаточного розрахунку Споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами "Харківенергозбуту" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений Відповідачем протягом 10 операційних днів з дня отримання. В разі неявки Споживача для отримання рахунку Постачальник направляє рахунки Споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його відправлення.

Позивач поставив (продав) електричну енергію Споживачу та за результатами розрахункового періоду (з урахуванням оплат) на підставі Звітів про обсяги спожитої електричної енергії Харківському університету повітряних сил ім. І.Кожедуба видав рахунки за використану електричну енергію. Рахунки направлені Споживачу рекомендованим листом, що підтверджується реєстрами відправлень за відповідний місяць. Рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його відправлення.

Таким чином, AT "Харківобленерго" належним чином виконано покладені на нього зобов`язання відповідно до вищезазначених умов Договору. В той же час, Відповідач свої зобов`язання щодо оплати повного обсягу поставленої електричної енергії не виконав своєчасно, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 177250,26 грн. та 30850,38 грн. - КРЕ.

Відповідач факт прострочення виконання зобов`язання не спростовував, посилаючись на відсутність бюджетних асигнувань, зазначав, що відповідачем вживалися усі залежні від нього заходи для недопущення господарського правопорушення, тому ХНУПС ім.І.Кожедуба просив суд зменшити розмір нарахованих відповідачем штрафних санкцій на 50%.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Умовами укладеного сторонами Договору було передбачено сплату пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та інфляційних втрат.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 232 ГК України, позивачем було нараховано пеню в розмірі 7368,60 грн. та 3% річних - 614,07 грн. на заборгованість за спожиту електричну енергію у жовтні та грудні 2018 року.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 50%, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ст. 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, інших обставин, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідністю розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Суд, розглянувши доводи і заперечення учасників справи, враховуючи фінансовий стан сторін, необхідність неухильного виконання зобов`язань та особливості фінансування бюджетних установ, з метою дотримання прав сторін на захист своїх інтересів, задовольняє клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій.

Враховуючи встановлені обставини, зазначені положення діючого законодавства України і умови укладеного сторонами Договору, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача частково з урахуванням зменшення пені на 50%.

Відповідно до п. 2 ч.1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 9 згаданої статті якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Харківського університету повітряних сил ім. І. Кожедуба (м.Харків, вул. Сумська, 77/79 р/р 2872 ГУДКУ в Харківській області МФО 851011, код 24980799) на користь Акціонерного товариства "Харківобленерго" (м.Харків, вул. Плеханівська, 149, за використану електроенергію п/р 2186 в філії ХОУ АТ "Ощадбанк" МФО 351823, код 00131954 по інших платежах п/р НОМЕР_2 в ПАТ" Мегабанк" МФО 351629, ) вартість електричної енергії в розмірі 177.250,26 грн. (тарифна складова - 147.708,55 грн., та ПДВ 20 % - 29.541,71 грн.) на п/р НОМЕР_1 в філії ХОУ АТ "Ощадбанк" МФО 351823, код 00131954), 30.850,38 грн. - КРЕ, 3684,30 грн. - пені, 614,07 грн. - 3 % річних на п/р НОМЕР_2 в ПАТ" Мегабанк", МФО 351629, ) та судовий збір 3.242,00 грн.

В частині стягнення пені в розмірі 3.684,30 грн. - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено "11" травня 2019 р.

Суддя Л.С. Лаврова