ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/3472/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Пількова К.М.,

за участю помічника судді Лазарєвої О.С. (за дорученням головуючого судді),

представників учасників справи:

позивача – публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" – Лисенко В.О. – адвокат (свідоцтво від 26.05.2010 №3420),

відповідача – комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" – не з'яв.,

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Компанія)

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018 (суддя Рудь І.А.) та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2019 (головуючий суддя Чередко А.Є., судді Коваль Л.А. і Пархоменко Н.В.)

зі справи №904/3472/18

за позовом Компанії

до комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" (далі - Підприємство)

про стягнення заборгованості в сумі 7 001 494, 53 грн. за договором купівлі-продажу природного газу від 06.09.2017 № 3036/1718-БО-3.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про стягнення 7 001 494, 53 грн., з яких: 6 598 823, 17 грн. - основного боргу, 262 540,23 грн. - пені, 51 356,69 грн. - 3% річних, 88 774,44 грн. – "інфляційних втрат", відповідно до умов договору купівлі-продажу природного газу від 06.09.2017 № 3036/1718-БО-3 (у редакції додаткових угод).

2. Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу від 06.09.2017 № 3036/1718-БО-3 (далі - Договір) у частині своєчасної оплати вартості поставленого природного газу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2019: позов задоволено частково; стягнуто з Підприємства на користь Компанії 6 376 365, 61 грн. основного боргу, 183 778, 16 грн. пені, 51 356, 69 грн. - 3% річних, 88 238, 86 грн. "інфляційних втрат", 101 677,52 грн. судового збору; в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 1 308, 78 грн. провадження у справі закрито; у решті позову відмовлено.

4. Прийняті судові акти мотивовані таким:

- матеріалами справи підтверджується, що відповідачем не сплачено 6 376 365, 61 грн. за отриманий природний газ за Договором, тому позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягають частковому задоволенню;

- у зв'язку зі сплатою відповідачем основного боргу в сумі 221 148, 78 грн. до звернення позивача з позовом до суду в цій частині позову слід відмовити;

- у частині стягнення з відповідача 1 308, 78 грн. суми основного боргу провадження у справі слід закритти внаслідок сплати цієї суми після відкриття провадження у справі;

- з огляду на приписи статті 625 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) обґрунтованими є й позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 51 356, 69 грн. - 3% річних та 88 238, 86 грн. " інфляційних втрат";

- оцінивши майновий стан сторін та співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій із розміром збитків кредитора, врахувавши інтереси обох сторін, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про наявність підстав для зменшення на 30% нарахованої позивачем пені за прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання та стягнення з відповідача пені у сумі 183 778, 16 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі до Верховного Суду Компанія зазначає, що вона не погоджується з рішенням місцевого господарського суду та постановою суду апеляційної інстанції в частині зменшення суми пені і вважає, що рішення та постанова у відповідних частинах прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та просить скасувати згадані судові рішення зі справи в частині зменшення пені на 30% і прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а також відшкодувати за рахунок відповідача понесені Компанією судові витрати.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Оскаржувані рішення та постанова є такими, що прийняті з неправильним застосуванням статті 233 Господарського кодексу України. Несвоєчасність оплати з боку контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на Компанію державою обов'язків, погіршує її фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу.

7. Держава не виконує свої зобов'язання з компенсації економічно обґрунтованих витрат, здійснених Компанією, тим самим спричиняючи останній збитки.

8. Здійснюючи підприємницьку діяльність, Підприємство повинно самостійно нести всі ризики, як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов'язань, а також самостійно нести юридичну відповідальність за допущені у своїй діяльності правопорушення. Укладаючи Договір, відповідач усвідомлював всі ризики та свідомо, з доброї волі погодився на умови поставки, в тому числі і щодо нарахування пені. А Договір у силу статті 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Доводи інших учасників справи

9. Підприємство у відзиві на касаційну скаргу заперечує проти доводів, викладених у касаційній скарзі, зазначає, що вважає рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції законними та обґрунтованими, такими, які ухвалені судами відповідно до норм матеріального та процесуального права та відповідають засадам господарського судочинства, і просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції в частині зменшення розміру пені залишити без змін.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Відповідно до умов укладеного Компанією (постачальник) та Підприємством (споживач) Договору:

- постачальник зобов'язується поставити споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а споживач зобов'язується оплатити його на умовах цього договору (пункт 1.1);

- природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями (пункт 1.2);

- постачальник передає споживачу в загальному потоці імпортований газ у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та/або в пунктах приймання-передачі газу з підземних сховищ у газотранспортну систему. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов'язану з правом власності на природний газ (пункт 3.1);

- оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 6.1);

- у разі прострочення споживачем оплати згідно з пунктом 6.1 договору він зобов'язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (пункт 8.2 договору в редакції додаткової угоди від 11.01.2018 № 1).

- договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 до 31.03.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (пункт 12.3).

11. На виконання умов Договору позивач протягом періоду з жовтня 2017 року по березень 2018 року включно поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 13 452 728, 10 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання - передачі природного газу.

12. Підприємство частково сплатило вартість природного газу, отриманого за Договором, а саме на суму 6 853 904, 93 грн., внаслідок чого станом на 31.05.2018 у покупця утворилася заборгованість перед продавцем у сумі 6 598 823, 17 грн., що й стало підставою для звернення Компанії з позовом у даній справі.

13. За результатами розгляду даної справи суди попередніх інстанцій дійшли висновку про часткове задоволення позовних вимог Компанії, стягнення з Підприємства заборгованості за поставлений за Договором природний газ на суму 6 376 365, 61 грн., відмову у стягненні з відповідача основного боргу в сумі 221 148, 78 грн. у зв'язку із сплатою цього боргу до звернення позивача до суду з позовом у даній справі та закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 1 308, 78 грн. внаслідок сплати цієї суми після відкриття провадження у цій справі.

14. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 51 356, 69 грн. - 3% річних та 88 238, 86 грн. " інфляційних втрат" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

15. Зменшуючи на 30% пеню за прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання та стягуючи з відповідача пеню у сумі 183 778, 16 грн., суди попередніх інстанцій виходили з такого:

- згідно з пунктом 2.1 статті 2 статуту Підприємства останнє створене з метою надійного і безперервного виробництва та забезпечення підприємств, організацій і населення міста Жовті Води тепловою енергією згідно з укладеними договорами, надійного і безперервного виробництва та постачання електричної енергії згідно з ліцензіями;

- відповідно до виробничої програми Підприємства на 2017 рік (виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для надання послуги з централізованого опалення згідно з отриманих ліцензій), погодженої рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 20.10.2016 № 413, виробництво та реалізація теплової енергії спрямована на забезпечення тепловою енергією таких категорій споживачів: 1) населення (88,14%); 2) бюджетні організації (10,09 %); 3) інші споживачі (1,77 %).

- згідно з виробничою програмою Підприємства на 2018 рік (виробництво, транспортування та постачання теплової енергії для надання послуги з централізованого опалення згідно з отриманими ліцензіями), погодженої рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 18.01.2018 № 06, виробництво та реалізація теплової енергії спрямована на забезпечення тепловою енергією таких категорій споживачів: 1) населення (88,5 %); 2) бюджетні організації (9,79 %); 3) інші споживачі (1,74 %);

- згідно з балансом Підприємства станом на 31.12.2016 та на 31.12.2017 дебіторська заборгованість за спірний період суттєво збільшилася в результаті неоплати споживачами теплової енергії (послуги з централізованного опалення) грошових коштів за отримані послуги з централізованого опалення у повному обсязі та несвоєчасних розрахунків з боку держави (відшкодування пільг та субсидій, наявність заборгованості з різниці в тарифах) та складає близько 72 млн. грн.;

- відповідно до розрахунку обсягу заборгованості з різниці в тарифах за період 2012-2014 роки на теплову енергію послуги з централізованого опалення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися Підприємством установам і організаціям, які фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, обсяг заборгованості з різниці в тарифах станом на 17.08.2017 складає 7 190 297,72 грн., що підтверджується також протоколом засідання обласної комісії з питання узгодження різниці в тарифах від 20.09.2017 № 6;

- постановою про арешт коштів боржника від 23.11.2017, винесеною головним державним виконавцем Дрижирук О.О. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, накладено арешт на грошові кошти (рахунки), які належать боржнику – Підприємству, в сумі 27 111 100,19 грн., у зв'язку з чим відповідач не має змоги виконувати свої зобов'язання перед найманими працівниками в частині своєчасної та в повному обсязі виплати заробітної плати, внаслідок чого останні вимушені звертатися до Комісії з трудових спорів Підприємства про стягнення належної до виплати заробітної плати в примусовому порядку;

- кошти, які надходили на рахунки відповідача від споживачів послуг з теплової енергії м. Жовті Води (бюджетними установами), перераховувалися (спрямовувалися без будь-якого втручання з боку відповідача) майже у 70% еквіваленті на рахунок Компанії відповідно до розрахунку нормативів перерахування коштів гарантованому постачальникові за природний газ, направлених уповноваженим банкам, тощо;

- таким чином, збитковість господарської діяльності боржника значною мірою зумовлена невиконанням зобов'язань перед ним певною категорією населення з оплати отриманих послуг з централізованого опалення, наявність якої (збитковості) не залежить від заявника, неналежним виконанням зобов'язань з боку споживачів послуг боржника, а також наданням низці споживачів послуг пільг, які державою фактично не відшкодовуються;

- враховуючи наведені обставини та беручи до уваги: майновий стан сторін; стан розрахунків та соціальну значущість Підприємства; стягнення на користь позивача 3% процентів річних та "інфляційних", які певною мірою компенсують знецінення несплачених відповідачем коштів; те, що при зменшенні розміру пені позивач не зазнає значного негативного наслідку для свого фінансового стану, - наявні підстави, передбачені частиною першою статті 233 Господарського кодексу України, для зменшення нарахованої позивачем пені.

16. Судами попередніх інстанцій також взято до уваги заперечення та пояснення Компанії щодо зменшення нарахованої пені та з огляду на фінансовий стан позивача лише частково задоволено клопотання Підприємства і зменшено розмір стягуваної суми пені тільки на 30%.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

17. Стаття 233 Господарського кодексу України:

- у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

18. Частина третя статті 551 ЦК України

- розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

19. Причиною подання касаційної скарги стало питання про наявність або відсутність підстав для зменшення господарським судом заявленої до стягнення суми пені. В іншій частині судові рішення попередніх судових інстанцій, прийняті по суті даної справи, не оскаржуються жодною із сторін.

20. Суди попередніх інстанцій з огляду на встановлені фактичні обставини справи, оцінивши надані докази та обставини справи в їх сукупності, врахувавши:

майновий стан сторін;

стан розрахунків та соціальну значущість Підприємства;

те, що Підприємство створене з метою надійного і безперервного виробництва та забезпечення підприємств, організацій і населення міста Жовті Води тепловою енергією;

те, що згідно з балансом Підприємства станом на 31.12.2016 та на 31.12.2017 дебіторська заборгованість за спірний період суттєво збільшилася в результаті несплати споживачами теплової енергії (послуги з централізованного опалення) грошових коштів за отримані послуги з централізованого опалення у повному обсязі та несвоєчасних розрахунків держави (відшкодування пільг та субсидій, наявність заборгованості з різниці в тарифах) та складає близько 72 млн. грн.;

те, що кошти, які надходили на рахунки відповідача від споживачів послуг з теплової енергії м. Жовті Води (бюджетних установ), перераховувалися (спрямовувалися без будь-якого втручання з боку відповідача) майже у 70% еквіваленті на рахунок Компанії відповідно до розрахунку нормативів перерахування коштів гарантованому постачальникові за природний газ, направлених уповноваженим банкам тощо;

те, що збиткова господарська діяльність боржника значною мірою зумовлена невиконанням перед ним зобов'язань певною категорією населення, що отримує послуги з централізованого опалення;

те, що стягнення на користь позивача 3% процентів річних та "інфляційних" певною мірою компенсує знецінення несплачених відповідачем коштів;

те, що при зменшенні розміру пені позивач не зазнає значних негативних наслідків для свого фінансового стану, -

дійшли висновку про наявність підстав, передбачених частиною першою статті 233 Господарського кодексу України, для зменшення нарахованої позивачем пені та частково задовольнили клопотання Підприємства і зменшили розмір заявленої суми пені на 30%.

21. Доводи касаційної скарги не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зменшення суми пені та надання відстрочки виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

22. Крім того, аргументи касаційної скарги стосуються з'ясування обставин, вже встановлених судами попередніх інстанції, та переоцінки вже оцінених ним доказів у справі і спростовуються наведеним в оскаржуваних судових рішеннях зі справи. Водночас касаційна інстанція згідно з частиною другою статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

23. Поряд з тим Касаційний господарський суд бере до уваги та погоджується з відповідними аргументами, наведеними у відзиві на касаційну скаргу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

24. Звертаючись з касаційною скаргою, Товариство не спростувало наведених висновків судів попередніх інстанцій та не довело такого неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права, яке тягло б за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих судових рішень.

25. З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а прийнятих у справі судових актів - без змін як таких, що ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати

26. Понесені Компанією у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Товариство, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2019 у справі № 904/3472/18 – без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя                                К. Пільков