ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2019 р. м. Київ Справа№ 910/10364/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання Вайнер Є.І.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 23.04.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 (повний текст підписано 19.09.2018)

у справі №910/10364/16 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Омега Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент" (відповідач 1)

Товариства з обмеженою відповідальністю "Іпотека Кредит" (відповідач 2)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання договорів недійсними

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі №910/10364/16 позов задоволено:

- визнано недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, укладений між Публічним акціонерним товариством «Омега Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за №1898 із змінами та доповненнями;

- визнано недійсним договір купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент», посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за №912 із змінами та доповненнями.

- застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину та недійсного правочину та зобов'язано ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» повернути ПАТ «Омега Банк» всі документи, які засвідчували права, що передавались, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, а саме, що були ними отримані на виконання: договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, укладеного між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим A.B., зареєстрованим в реєстрі за №1898 із змінами та доповненнями; договору купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015р., укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент», посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим A.B. та зареєстрованого за № 912 із змінами та доповненнями.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач-2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову повністю.

Оскаржуване рішення прийняте за результатами нового розгляду після скасування постановою Вищого господарського суду України від 30.05.2017 прийнятих у справі рішення Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2017.

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» (надалі ПАТ «Омега Банк», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» (надалі ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» (надалі ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент», відповідач-2) у якому заявлені вимоги:

- визнати нікчемний правочин - договір купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, укладений між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «ФК «Іпотека Кредит», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрований в реєстрі за №1898 із змінами та доповненнями - недійсним;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015, укладений між ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» та ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрований в реєстрі за №912 із змінами та доповненнями.

Позов обґрунтований тим, що вартість прав вимоги (купівельна ціна права вимоги), яка визначена сторонами в договорі купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, є нижчою від звичайної ринкової ціни на 20%, що підтверджує нікчемність вказаного правочину згідно з п. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є підставою для визнання його недійсним за ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу України.

Справу судом першої інстанції розглянуто з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (зареєстрована за вхідним № 01-20/6491/18 від 16.07.2018), яка прийнята судом та згідно з якою, окрім заявлених вимог про недійсність правочинів, позивач просив:

- застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та недійсного правочину та зобов'язати ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент» повернути ПАТ «Омега Банк» всі документи, які засвідчували права, що передавались, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, а саме, що були ними отримані на виконання: договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 р., укладеного між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим A.B., зареєстрованим в реєстрі за №1898 із змінами та доповненнями; договору купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент», посвідченого приватним нотаріусом КМНО Літвіновим A.B. та зареєстрованого за № 912 із змінами та доповненнями.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2017 у справі №910/10364/16 позов задоволено.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що нікчемність правочинів, перевірку яких здійснює Уповноважена особа Фонду, ставиться в залежність від звичайної вартості майна, що відчужується за таким правочином, розмір права грошової вимоги за кредитними договорами складає суму не менше 73 434 054, 79 грн., купівельна вартість прав вимоги за спірним Договором купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 становить 5 000 000,00 грн., що є значно меншою за вартість відчуження прав вимоги на користь відповідача-1 за оспорюваним договором (більше 20 %).

Судом, зокрема, взято до уваги, що відповідачем-2 здійснено продаж частини прав вимоги, отриманими за Договором купівлі-продажу майнових прав від 04.07.2015, на користь третіх осіб, сума прав вимог за якими значно перевищує їх вартість за спірним договором купівлі-продажу майнових прав за кредитними договорами.

Встановивши зазначені обставини, суд зробив висновок про нікчемність Договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, укладеного з ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» на підставі п.3 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Врахувавши вказівки Вищого господарського суду України, викладені у постанові від 30.05.2017 у даній справі, з метою визначення вартості майнових прав за Договором купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 та вирішення питання чи є ціна за цим договором, нижчою або вищою на 20% від звичайної, станом на 31 грудня 2014 судом у справі неодноразово призначалась судова експертиза, яка не була проведена, у зв'язку з ненаданням сторонами, в тому числі відповідачами, необхідних документів для проведення експертизи.

Справу вирішено за наявними у справі матеріалами, при дослідженні наявного в матеріалах справи Звіту незалежної оцінки ринкової вартості майнових прав від 30.12.2014, взято до уваги рецензію Експертної ради від 25.09.2015, якою вказаний висновок класифіковано, як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним і не може бути використаний з метою, вказаною у тексті звіту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В апеляційній скарзі відповідач-2 (ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент») стверджує, що рішення у справі не відповідає встановленим вимогам, є незаконним та необґрунтованим, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Згідно доводів апеляційної скарги, висновки про заниження ціни відступлення права вимоги позивачем зроблені на підставі балансового обліку заборгованості позивача за кредитними договорами, що не може вважатись належним та допустимим доказом в розумінні господарсько-процесуального закону; ототожнювати вартість майна, переданого в забезпечення належного виконання зобов'язань, номінальний розмір заборгованості, право вимоги якої складають предмет відступлення, з ринковою вартістю права вимоги, виконання якого забезпечене зазначеним майном, є не коректним та не може слугувати належним доказом нікчемності оспорюваного правочину.

Необґрунтованими вважає апелянт висновки суду, що про заниження ціни та невідповідність її ринковій свідчать обставини відчуження відповідачем-2 в подальшому певних прав вимоги, набутих на підставі оспорюваного правочину за вищими цінами, оскільки:

- відповідач-2 є господарським товариством, яке створене з метою здійснення підприємницької діяльності, відповідно думка суду першої інстанції, що економічний результат від укладених угод для відповідача-2 мав бути від'ємним, є нелогічною та немає правового обґрунтування;

- висновки суду зроблені виключно на змісті копій договорів, що були надані позивачем, при цьому суд жодним чином не перевірив інформацію щодо виконання зазначених угод їх сторонами; тоді як за договором купівлі-продажу прав вимоги від 23.08.2016 з ТОВ «Фінансова компанія «ЛОКО» грошові розрахунки взагалі не було проведено, за договором купівлі-продажу з ТОВ «Базальт-6», за яким були відступлені права вимоги за шістьма кредитними договорами за ціною 5 000 000,00 грн. було сплачено лише 1 500 000,00 грн.;

- договори були надані суду в звичайних копіях, не стороною договору, водночас з метою дотримання порядку їх надання суду, відповідні копії мають бути завірені або нотаріально, або стороною правочину, чого зроблено не було; ні позивач, ні суд не порушували питання про витребування від відповідача-2 оригіналів відповідних договорів та їх дослідження у судовому засіданні.

За твердженнями апелянта під час прийняття заяви про збільшення позовних вимог судом першої інстанції було грубо порушено норми ГПК України, оскільки внаслідок подання позивачем відповідної заяви не відбулося збільшення кількісних показників за раніше заявленою позовною вимогою, а фактично було заявлено додаткову, нову вимогу.

Окрім того, заявляючи вимогу про зобов'язання повернути всі документи, які засвідчують права, що передавались, позивач зобов'язаний довести сам факт, що така передача взагалі мала місце, а також зазначити, які саме документи відповідачі мають повернути позивачу; надати акт приймання-передачі документів, що був підписаний позивачем та відповідачем-1, відповідачем-1 та відповідачем-2, однак таких документів позивачем надано не було.

Посилаючись на положення ст. 80 ГПК України апелянт також вважає, що відмова суду досліджувати як доказ наданий експертний висновок № 6/18 від 23.04.2018 через відсутність доказів направлення його копії іншим учасникам справи, є неправомірною, та грубо порушує права відповідача-2 на розгляд його справи незалежним та неупередженим судом.

Подавши суду апеляційної інстанції клопотання про долучення до матеріалів справи договору про відступлення прав вимоги № 1 від 07.03.2019, договору № 2 купівлі-продажу майнових прав від 07.03.2019, повідомлення про розрахунки за активами ПАТ «Омега Банк», апелянт зазначав, що ціна, за якою Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як управитель ПАТ «Омега Банк» здійснив відчуження активів є нижчою ніж за оспорюваним правочином на 5% (4 795 793, 97 грн.), що є підставою зробити два висновки: або ціна відчуження активів є неринковою, або ж ціна за правочином, укладеним ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» була ринковою, а позов у даній справі є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2018 апеляційну скаргу ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» залишено без руху у зв'язку з неподанням доказів, що підтверджують сплату судового збору.

12.11.2018 від відповідача-2 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи платіжного доручення №124 від 08.11.2018 на підтвердження оплати судового збору в розмірі 2 643,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2018 відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено на 13.12.2018.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018, у зв'язку з перебуванням судді Разіної Т.І. у відпустці для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Чорна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2018 у справі №910/10364/16 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 12.02.2019.

Розгляд апеляційної скарги у справі відкладався ухвалами від 12.02.2019, від 06.03.2019, від 11.04.2019.

Ухвалою від 23.04.2019 заяву представника відповідача-2 про відвід судді Скрипки І.М. у справі № 910/10364/16 залишено без розгляду.

До справи під час апеляційного провадження позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб письмові пояснення на апеляційну скаргу, до справи залучено додаткові пояснення позивача, судом розглянуті клопотання сторін.

В ході апеляційного провадження сторонами повідомлено, що 18.02.2019 відбувся електронний аукціон з продажу права вимоги за кредитними договорами, які є предметом оспорюваних у даній справі договорів, переможцем аукціону визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані», з яким 07.03.2019 укладено договір про відступлення прав вимоги.

Зазначені обставини судом враховані, однак обсяг прав та обов'язків нового кредитора та покупця за договором купівлі-продажу майнових прав визначений договорами, укладеними 07.03.2019 між банком та ТОВ «Файненс Компані», оскаржувані у даній справі договори не становлять предмет регулювання будь-яких відносин сторін у відношенні ТОВ «Файненс Компані».

Явка представників сторін

Представник відповідача-2 в судових засіданнях апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Представник позивача в судових засіданнях апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник третьої особи просив апеляційну скаргу у даній справі залишити без задоволення, а рішення суду від 04.09.2018 без змін.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвал в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

31.12.2014 між позивачем - ПАТ «Омега Банк», як продавцем, та відповідачем-1 - ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за №1898, за умовами якого продавець погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погодився купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну (п. 2.1 Договору).

«Загальна купівельна ціна» є сумою всіх купівельних цін за права вимоги, зазначених у додатку 1 та становить 5 000 000,00 грн. (п. 1.1 визначення термінів та тлумачення).

Додатком №1 до договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 є перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги, який містить перелік боржників, реквізити правочинів, а також купівельну ціну окремого права вимоги за кожним правочином.

На виконання умов договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, між ПАТ «Омега Банк», як продавцем, та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», як покупцем, підписаний акт приймання-передачі права вимоги від 31.12.2014.

09.01.2015 між ПАТ «Омега Банк», як продавцем, та ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», як покупцем, укладено додатковий договір до договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за № 4), яким сторони виклали додаток №1 до договору у новій узгодженій редакції, а також підписали відповідний акт приймання-передачі права вимоги до додаткового договору.

04.07.2015 між відповідачем-1 - ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», як продавцем, та відповідачем-2 - ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрований в реєстрі за №912, за умовами якого продавець погодився продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погодився купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну (п. 2.1).

«Загальна купівельна ціна» є сумою всіх купівельних цін за права вимоги, зазначених у додатку 1 та становить 5 100 000, 00 грн. (п. 1.1 визначення термінів та тлумачення).

На виконання умов договору купівлі-продажу прав вимоги від 04.07.2015, між ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», як продавцем, та ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент», як покупцем, підписаний акт приймання-передачі права вимоги від 04.07.2015.

06.07.2015 між відповідачем-1 - ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», як продавцем, та відповідачем-2 - ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент», як покупцем, укладено додатковий договір до договору купівлі-продажу прав вимоги від 04.07.2015 (посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрований в реєстрі за №915), яким сторони виклали додаток № 1 до договору у новій узгодженій редакції, а також підписали відповідний акт приймання-передачі права вимоги до додаткового договору.

02.03.2015 правлінням Національного банку України прийнято постанову №152 «Про віднесення ПАТ «Омега Банк» до категорії неплатоспроможних».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2014 №52 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Омега Банк», з 03.03.2015 розпочато процедуру виведення ПАТ «Омега Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації (п. 1).

Згідно акту від 07.04.2015 перевірки договорів (інших правочинів), укладених ПАТ «Омега Банк» протягом 1 року до дня запровадження тимчасової адміністрації на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають критеріям, передбаченим частиною 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», проведено перевірку правочинів, укладених ПАТ «Омега Банк» в період з 03.03.2014 по 03.03.2015, та встановлено, зокрема, наявність правочину по відчуженню активів, який викликає сумнів щодо відповідності ціни відчуження рівню ринкових цін, а саме: договір купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, укладений з ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», за яким права вимоги було продано за 5000000,00 грн., а незалежним експертом вартість прав вимоги в сумі 2 342 615 999,02 грн. була оцінена в 4 919 493,60 грн. при балансовій вартості застави 3 623 707 250,03 грн.

21.05.2015 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Омега Банк» листом №582 було повідомлено ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» про те, що вказаний договір є нікчемним з підстав, визначених п.3 ч. 3 ст. 38 Закону.

06.07.2015 постановою Правління Національного банку України № 437 «Про відкликання банківської ліцензії ПАТ «Омега Банк» відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Омега Банк».

22.07.2015 та 11.12.2015 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Омега Банк» повідомленнями за №1360 та №2079 ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» повідомлено, що у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 37 та на виконання п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснено перевірку договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 за реєстровим №1898, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та ПАТ «Омега Банк» та виявлено, що вказаний договір є нікчемним з підстав, визначених ч. 3 ст. 38 Закону.

Дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Омега Банк» щодо визнання нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014, укладеного між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» та рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Омега Банк» щодо визнання нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 оскаржувались в адміністративному порядку в межах справи №826/12348/15.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2015 №826/12348/15, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015, та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.02.2016, визнано протиправними дії і скасовано рішення уповноваженої особи щодо визнання нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014, укладеного між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «ФК «Іпотека Кредит».

Судом першої інстанції надано правильну оцінку прийнятим у справі №826/12348/15 судовим рішенням, які обґрунтовані невідповідністю дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Омега Банк» приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та вірно встановлено, що під час розгляду справи №826/12348/15 обставини нікчемності договору купівлі-продажу від 31.12.2014 не досліджувались, у зв'язку з чим, судові рішення у справі №826/12348/15 прийняті до уваги при вирішенні спору судом адміністративної юрисдикції в контексті саме наявності оскарження дій уповноваженої особи Фонду.

Розглядаючи справу №826/12348/15 в адміністративному порядку, в ухвалі від 30.09.2015 Київський апеляційний адміністративний суд відзначив, що питання з'ясування дійсної вартості предмету договору не впливає на правильність вирішення даної справи, оскільки в даному випадку має значення лише з'ясування чим керувався відповідач, вчиняючи оскаржувані дії та приймаючи рішення, як суб'єкт владних повноважень, на час виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, обґрунтованими є висновки суду першої інстанції, що обставини нікчемності договору купівлі-продажу від 31.12.2014, на наявності яких наголошує позивач, є предметом дослідження саме у справі №910/10364/16 і встановлюються відповідні обставини на підставі поданих сторонами документів, які оцінюються судом на предмет їх належності та допустимості як доказів, під час розгляду даної справи.

Окрім того, правочин є нікчемним відповідно до вимог закону, а не згідно з рішенням (наказом) банку, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 04 липня 2018 у справі № 826/1476/15 (провадження № 11-104апп18), що зобов'язує суд встановити правові підстави для визнання цього правочину недійсним з підстав, передбачених статтями 203, 215 ЦК України, виходячи з обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Згідно положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-третьої, п'ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Оцінюючи надані до справи докази в сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що банк здійснив відчуження прав вимоги за спірним Договором купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 за цінами, нижчими від звичайних (оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості отриманої банком), що згідно з п.3 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є ознакою його нікчемності та підставою для задоволення позову в частині визнання недійсними оскаржуваних правочинів.

При цьому, прийняття заяви позивача про збільшення позовних вимог до розгляду судом першої інстанції після направлення справи на новий розгляд постановою Вищого господарського суду України від 30.05.2017 (зареєстрована за вхідним № 01-20/6491/18 від 16.07.2018), свідчить про порушення ст. 46 ГПК України, що є підставою для часткового скасування рішення суду у справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що рішення суду підлягає частковому скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 частини третьої статті 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними якщо банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, загальна купівельна вартість прав вимоги за договором купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 становить 5 000 000, 00 грн., тоді як загальна сума заборгованості за кредитними платежами становить 2 342 615 999, 02 грн., що фактично є значним заниженням ринкової ціни, більш як на 20%, отриманих за вказаним договором майнових прав.

При вирішенні спору, судом першої інстанції враховані вказівки Вищого господарського суду у постанові від 30.05.2017 у даній справі, з метою визначення вартості майнових прав за Договором купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 та вирішення питання чи є ціна за Договором купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, нижчою або вищою на 20% від звичайної, станом на 31 грудня 2014 призначалась судова експертиза, яка не була проведена, у зв'язку з ненаданням сторонами, в тому числі відповідачами, необхідних документів для проведення експертизи.

Вирішення питання чи є ціна за договором купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 нижчою або вищою на 20% від звичайної, здійснювалось судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів, при цьому судом першої інстанції належно досліджено Звіт незалежної оцінки ринкової вартості майнових прав від 30.12.2014, складений ТОВ «Незалежна експертна компанія «Правий берег», за яким майнові права за кредитними договорами оцінені в сумі 4 919 493,60 грн.

За змістом Звіту незалежної оцінки ринкової вартості майнових прав від 30.12.2014 судом враховано, що у самому звіті зазначено про визначення суб'єктом оціночної діяльності показників виходячи з оцінки стану обслуговування боргових зобов'язань позичальником; щодо кількісної оцінки ймовірності невиконання зобов'язань боржником, якісної та кількісної оцінки зобов'язань щодо об'єкта оцінки; здійснювався розрахунок безризикової ставки доходу; встановлювався рівень нарахованих резервів; здійснювався розрахунок ставки дисконтування тощо, однак звітом не встановлено із застосуванням яких сум оцінювач здійснив розрахунок та прийшов до висновку, що вартість майнових прав вимоги за Кредитними договорами складає суму в розмірі 4 919 493,60 грн.

Згідно із положеннями ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» однією із форм здійснення оціночної діяльності в Україні є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Наявною в матеріалах справи рецензією Експертної ради від 25.09.2015, Звіт незалежної оцінки ринкової вартості майнових прав від 30.12.2014 класифіковано як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним і не може бути використаний з метою, вказаною у тексті звіту.

Договір купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, укладений з ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит», за яким права вимоги було продано за 5000000,00 грн., в той час як незалежним експертом вартість прав вимоги в сумі ,02 грн. була оцінена в 4919493,60 грн. при балансовій вартості застави ,03 грн., що обґрунтовано викликає сумніви щодо відповідності ціни звичайним цінам та потребує доведення.

При цьому, судом відхиляються доводи апеляційної скарги щодо підтвердження відповідності ринковим цінам вартості продажу майнових прав за договором від 31.12.2014 висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 6/18 від 23.04.2018, який не був досліджений судом першої інстанції, виходячи з наступного.

За визначенням, наданим у п. 3 постанови Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» ринковою вартістю є вартість, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Відповідь на питання щодо ринкової вартості майнових прав за договором купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 вирішено експертом лише на підставі наданої замовником (ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент») копії Звіту про вартість об'єкту оцінки від 23.04.2018, виконаного суб'єктом оціночної діяльності ПП «Експертна Оцінка Майна» за яким ринкова вартість майнових прав вимоги за кредитними договорами, що укладені з юридичними та фізичними особами (згідно додатку № 1) визначена на рівні 4 900 000,00 грн. без ПДВ.

Жодного дослідження первинних документів чи розрахунку вартості майнових прав, при складанні висновку експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 6/18 від 23.04.2018 не здійснювалось, у зв'язку з чим зазначений висновок за своїм змістом не є належним, допустимим та достовірним доказом в розумінні ст. ст. 76, 77, 78, 79, 91 ГПК України, про відповідність ціни продажу прав вимоги за договором від 31.12.2014 ринковим цінам, не спростовує висновків суду про те, що банк здійснив відчуження прав вимоги за цінами, нижчими від звичайних.

При цьому, апеляційний суд виходить з того, що судом першої інстанції враховані всі представлені докази, зокрема встановлено, що обставини відчуження відповідачем-2 в подальшому на ринку фінансових послуг певних прав вимоги, набутих на підставі оспорюваного правочину за цінами, значно вищими за їх придбання, також є додатковим підтвердженням про заниження ціни продажу у договорі від 31.12.2014.

У рішенні суду не міститься висновку про те, що економічний результат від укладених угод для відповідача-2 мав бути від'ємним (це є виключно припущенням апелянта), однак судом обґрунтовано враховано значне перевищення ціни продажу угод в результаті подальшого продажу лише деяких прав за договорами, укладеними ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент»:- 23.08.2016 з ТОВ «Фінансова компанія «JIOKO»; - 06.04.2016 з ТОВ «Базальт-6»; - 12.05.2016 з ТОВ «Факторингова компанія «Євро Премєр Фінанс», а також отримання коштів в сумі 5 105 431,95 грн. внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №485/ІП-1 від 22.06.2006 за рішенням Господарського суду Чернівецької області від 14.02.2011 по справі №1/98, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.03.2011.

Доводи апеляційної скарги, що суд жодним чином не перевірив інформацію щодо виконання зазначених угод їх сторонами; тоді як за договором купівлі-продажу прав вимоги від 23.08.2016 з ТОВ «Фінансова компанія «ЛОКО» грошові розрахунки взагалі не було проведено, за договором купівлі-продажу з ТОВ «Базальт-6» за яким були відступлені права вимоги за шістьма кредитними договорами за ціною 5 000 000,00 грн. було сплачено лише 1 500 000 грн., не впливають на оцінку таких угод у вирішенні питання про відповідність ціни відчуження прав вимоги звичайним цінам, окрім того, договір є підставою для виникнення відповідних обов'язків (ст. 626 ЦК України), в тому числі щодо сплати повної вартості ціни продажу.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про обґрунтованість рішення суду неналежними доказами внаслідок надання позивачем суду договорів в звичайних копіях, не стороною договору та при недослідженні їх оригіналів, суд відхиляє, оскільки надання оцінки доказам, представленим стороною, належить до компетенції суду, а не відповідача у справі, тоді як відповідачем у спростування доводів позивача та на виконання вимог ст. 74 ГПК України, не представлено жодних належних доказів (як то: що вказані договори не укладались, копії договорів є підробленими тощо та не можуть бути використаними у спорі).

Окрім того, не спростовують висновків про нікчемність договору від 31.12.2014 посилання апелянта на те, що ціна, за якою Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як управитель ПАТ «Омега Банк», здійснив відчуження активів 07.03.2019 є нижчою ніж за оспорюваним правочином на 5% (4 795 793, 97 грн.), оскільки зменшення ціни продажу відбулось в межах процедури електронних торгів та відповідно з урахуванням дати реалізації лоту 18.02.2019 з початковою ціною реалізації на відкритих торгах 92 190 806, 30 грн.

Оцінюючи надані до справи докази в сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про недійсність укладених договорів купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 (укладений між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «ФК «Іпотека Кредит»), від 04.07.2015 (укладений між ТОВ «ФК «Іпотека Кредит» та ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент»), що є підставою задовольнити вимоги позивача в цій частині.

При цьому, прийняття заяви позивача про збільшення позовних вимог до розгляду судом першої інстанції після направлення справи на новий розгляд постановою Вищого господарського суду України від 30.05.2017 (зареєстрована за вхідним № 01-20/6491/18 від 16.07.2018) свідчить про порушення ст. 46 ГПК України, що є підставою для часткового скасування рішення суду у справі виходячи з наступного.

Право позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог визначено положеннями п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, однак відповідно до заяви про збільшення позовних вимог, яка зареєстрована за вхідним суду № 01-20/6491/18 від 16.07.2018 не відбулось збільшення кількісних показників за раніше заявленими вимогами, а на розгляд суду в межах заявленого позову передано ще одну вимогу: про застосування наслідків нікчемного та недійсного правочинів шляхом зобов'язання відповідачів вчинити відповідні дії.

Згідно з ч 4 ст. 46 ГПК України у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв'язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Заява позивача від 16.07.2018 є заявою про зміну предмету позову шляхом доповнення новою вимогою, і зазначене не враховано судом першої інстанції та є підставою для залишення вказаної вимоги без розгляду з посиланням на положення ч. 4 ст. 46 ГПК, що не позбавляє позивача вирішення питання про застосування наслідків недійсності правочинів у встановленому порядку, в тому числі при зверненні до суду з новим позовом.

Місцевий господарський суд не звернув уваги на вищезазначені норми процесуального закону та дійшов помилкових висновків про задоволення позову у повному обсязі, зокрема в частині вирішення спору за вимогою, поданою на розгляд суду згідно з заявою від 16.07.2018 після направлення справи на новий розгляд постановою Вищого господарського суду України від 30.05.2017.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги про скасування рішення суду в повному обсязі не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі №910/10364/16 підлягає скасуванню в частині розгляду вимоги про застосування наслідків недійсності правочинів, із залишенням заяви позивача про збільшення позовних вимог без розгляду з підстав, викладених вище.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі №910/10364/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі №910/10364/16 скасувати частково, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

« 1. Заяву Публічного акціонерного товариства "Омега Банк" про збільшення розміру позовних вимог залишити без розгляду.

2. Позов задовольнити.

3. Визнати договір купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014, укладений між Публічним акціонерним товариством "Омега Банк" (04080, м.Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 18, літера В, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" (01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 13/135, ), посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за №1898 із змінами та доповненнями - недійсним.

4. Визнати недійсним договір купівлі-продажу права вимоги від 04.07.2015, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" (01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 13/135, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент" (04071, м. Київ, вул. Верхній вал, буд. 68, офіс 211, ), посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованим в реєстрі за №912 із змінами та доповненнями.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Іпотека Кредит" (01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 13/135, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Омега Банк" (04080, м.Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 18, літера В, ) 1378,00 грн. судового збору за подання позовної заяви.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Скай Кепітал Менеджмент" (04071, м. Київ, вул. Верхній вал, буд. 68, офіс 211, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Омега Банк" (04080, м.Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 18, літера В, ) 1378,00 грн. судового збору за подання позовної заяви.»

7. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

8. Матеріали справи №910/10364/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали підписано 14.05.2019 після виходу членів колегії суддів з тривалих відпусток.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Л.В. Чорна