ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1327/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Савицького Я.Ф., Ярош А.І.

секретар судового засідання: Клименко О.В.

за участю представників учасників справи:

від прокуратури: Коломійчук І.О., посвідчення;

від Затоківської селищної ради: не з'явився;

від Приватного малого підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Престиж»: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області

на рішення Господарського суду Одеської області 04.12.2017, ухвалене колегією суддів у складі: головуючий суддя Волков Р.В., судді Д'яченко Т.Г., Степанова Л.В. у м. Одесі, повний текст якого складено 11.12.2017

у справі № 916/1327/17

за позовом: Керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури

до відповідачів:

1) Затоківської селищної ради

2) Приватного малого підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Престиж»

про: визнання незаконними рішень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року Керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Затоківської селищної ради, Приватного малого підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Престиж», про:

визнання незаконним та скасування рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3458 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж» за адресою: вул. Приморська, 69а, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області»;

визнання незаконним рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 № 3562 «Про надання Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» в оренду земельної ділянки (кадастровий номер :02:028:0198) площею 0,1738 га, терміном на 49 років для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж» за адресою: вул. Приморська, 69а, Центральний район, смт Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області»;

визнання недійсним договору оренди земельної ділянки загальною площею 0,1738 га, розташованої в смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області, Центральний район, вул. Приморська, 69а, який укладено 23.12.2015 між Затоківською селищною радою та Приватного малого підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення (кадастровий номер земельної ділянки :02:028:0198) строком на 49 років, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіної Л.С. від 23.12.2015 № 27415225.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішення Затоківської селищної ради мають бути скасовані, а укладений на їх основі договір оренди земельної ділянки визнаний недійсним через незаконне збільшення орендованої земельної ділянки. На думку прокурора, в даному випадку має місце формування нової земельної ділянки (з іншими межами, конфігурацією та площею), що в свою чергу вимагає виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.12.2017 у справі №916/1327/17:

припинено провадження у справі в частині вимог про визнання незаконним та скасування рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3458 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж» за адресою: вул. Приморська, 69а, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області»;

відмовлено у задоволенні позову керівника Білгород-дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради та Приватного малого підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» в частині вимог про визнання незаконним рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 № 3562 «Про надання Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» в оренду земельну ділянку (кадастровий номер :02:028:0198) площею 0,1738 га, терміном на 49 років для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж» за адресою: вул. Приморська, 69а, Центральний район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області;

відмовлено у задоволенні позову керівника Білгород-дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради та Приватного малого підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» в частині вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки загальною площею 0,1738 га, розташованої в смт. Затока м.Білгород-Дністровського Одеської області, Центральний район, вул. Приморська, 69а, який укладено 23.12.2015 між Затоківською селищною радою та Приватним малим підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення (кадастровий номер земельної ділянки :02:028:0198), строком на 49 років, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіною Л.С. від 23.12.2015 №27415225.

Рішення суду в частині припинення провадження мотивоване тим, що вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3458 були предметом розгляду у справі № 916/2001/16.

Відмова у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 № 3562 та про визнання недійсним договору мотивована недоведеністю неправомірності рішення.

Не погоджуючись з означеним рішенням суду заступник прокурора Одеської області, звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Одеської області від 04.12.2017 у справі №916/1327/17 скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги прокурора задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з'ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, заступник прокурора Одеської області вважає, що місцевим господарським судом було невірно застосовано до спірних правовідносин рішення Європейського суду з прав людини у справі «Стретч проти Сполученого Королівства», оскільки обставини тієї справи не відповідають обставинам даної справи.

Також, на думку заступника прокурора Одеської області, рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3458 та укладення договору оренди від 23.12.2015 завдає шкоди територіальній громаді, її праву власності, народу України, правовому порядку та престижу органу влади, оскільки порушує законний порядок надання в користування землі, підриває авторитет органів місцевого самоврядування, що свідчить про наявність підстав представництва прокуратурою інтересів держави у спірних правовідносинах.

Припиняючи провадження в частині вимог про визнання незаконним та скасування рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 №3458, судом не враховано те, що при розгляді справи № 916/2001/16, прокурором подавалась заява про збільшення позовних вимог, однак, суд розцінив таку заяву як подання іншого позову.

Господарським судом було відмовлено у задоволенні вказаної заяви прокурора з приєднанням її до матеріалів справи.

На електронну адресу суду та засобами поштового зв'язку від Приватного малого підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив суд рішення Господарського суду Одеської області від 04.12.2017 у справі № 916/1327/17 залишити без змін, апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області у справі №916/1327/17 - без задоволення.

У відзиві відповідач посилається на те, що арифметичні розбіжності у площі земельної ділянки пояснюються помилкою під час вимірювання меж земельної ділянки у 2000 році, оскільки на той час не було високоточних приладів та інструментів з використанням супутникової навігації і спеціалістами задля вимірювання та обчислення площі ділянки використовувались спрощені прилади метричної системи.

Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

05.02.2018 представником прокуратури надано заперечення на відзив, які долучені до матеріалів справи.

14.03.2018 до суду надійшли доповнення до відзиву Приватного малого підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Престиж», в яких відповідач-2 зазначає, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні вимоги про визнання недійсним договору, не врахувавши той факт, що ця вимога вже розглянута іншим рішенням суду у справі № 916/2001/16.

27.03.2018 від прокуратури Одеської області надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що місцевий господарський суд, застосовуючи рішення Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 № 44277/98 «Стретч проти Сполученого Королівства», не взяв до уваги, що незаконні рішення органів державної влади не можуть мати наслідком надання ознак правомірності використання особою майна всупереч прямих законодавчих заборон, які вжиті в інтересах суспільства в цілому. Тобто, у цьому випадку слід надавати оцінку справедливій рівновазі інтересів усієї територіальної громади області та однієї юридичної особи - Приватного малого підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Престиж», а не людини та виходити з того, що обставини справи «Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії» та справи за позовом прокурора істотно різняться, а тому висновки щодо справедливої рівноваги між інтересами суспільства і особи в кожній з цих справ не можуть бути тотожними.

20.04.2018 в процесі розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідачем надано до суду висновок експерта № 07/04 судової земельно-технічної експертизи земельної ділянки, розташованої за адресою Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Приморська, 69а.

Відповідно до вказаного висновку, в результаті проведених досліджень встановлено, що межі та площа земельної ділянки, яка складає 0,1738 га, за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, смт. Затока, Центральний район, вул. Приморська, 69а, цільове призначення - для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення, яка використовується для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж», кадастровий номер :02:028:0198, не змінювались за період з 12.06.2003, в частині розташування вбиральні літ. «В» - з 29.04.2005 по квітень 2018, а відповідно нова земельна ділянка за вказаний період не створювалась.

Вказаний експертний висновок №07/04 визнано судом таким, що є неповним, та не містить обґрунтованої відповіді на поставлене запитання, у зв'язку з чим ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.05.2018 призначено у справі № 916/1327/17 судову земельно-технічну експертизу.

На вирішення експерта поставити наступні питання:

1) Чи є порушення меж або накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою стосовно земельної ділянки, розташованої за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Центральний район, вул. Приморська, 69а, відповідно до договору оренди земельної ділянки від 14.06.2000 та відповідно до договору оренди земельної ділянки від 23.12.2015?

2) В чому причина розбіжностей щодо площі земельної ділянки за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Центральний район, вул. Приморська, 69а, в договорі оренди земельної ділянки від 14.06.2000 (площа 0,144 га) та в договорі оренди земельної ділянки від 23.12.2015 року (площа 0,1738 га) станом на момент укладення відповідних договорів?

Проведення судової експертизи по справі № 916/1327/17 доручено судовому експерту Шевчук Аллі Михайлівні, попередивши експерта, який безпосередньо проводитиме судову експертизу, що він несе відповідальність, передбачену ст.ст. 384 і 385 Кримінального кодексу України за дачу свідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків. Провадження у справі зупинено.

30.05.2018 до суду надійшло клопотання експерта про надання додаткових документів, в якому експерт просив суд надати додаткові матеріали, необхідні для проведення судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 05.06.2018 поновлено провадження у справі.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.06.2018 на виконання клопотання експерта про надання додаткових документів з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області витребувано каталоги координат кутів зовнішніх меж землекористування до Проекту відведення земельної ділянки Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» під розміщення бази відпочинку «Престиж» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області, виготовленого Державним підприємством Обласний земельно-кадастровий центр Одеського обласного управління земельних ресурсів у 2000 році (в СК-63 і на електронному носії).

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.07.2018 зупинено провадження у справі до отримання експертного висновку.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» № 454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Одеський апеляційний господарський суд та утворено Південно-західний апеляційний господарський суд.

На виконання вимог положень ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, Одеським апеляційним господарським судом матеріали справи № 916/1327/17 передано до Південно-західного апеляційного господарського суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду апеляційної скарги по справі № 916/1327/17 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Богацька Н.С., судді: Савицький Я.Ф., Ярош А.І.

04.03.2019 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду від судового експерта Шевчук А.М. надійшов висновок експерта від 25.02.2019 № 08/05 судової земельно-технічної експертизи по справі № 916/1327/17 та матеріали справи № 916/1327/17, у зв'язку з чим ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2019 справу № 916/1327/17 прийнято до провадження колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів Савицького Я.Ф., Ярош А.І.; провадження у справі № 916/1327/17 поновлено; розгляд справи розпочато спочатку; розгляд справи призначено на 08.04.2019 о 14:00 год.

01.04.2019 від відповідача надійшло письмове пояснення щодо суті спору за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області по справі № 916/1327/17 від 04.12.2017 з урахуванням висновку судової земельно-технічної експертизи, в якому останній просить суд змінити рішення Господарського суду Одеської області від 04.12.2017 у справі №916/1327/17 в частині відмови у вимогах про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки загальною площею 0.1738 га, розташованої в смт. Затока, м. Білгород - Дністровський, Одеської області, Центральний район, вул. Приморська 69а, який укладено 23.12.2015 року між Затоківською селищною радою та Приватним малим підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення (кадастровий номер :02:028:0198), строком на 49 років, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса Білгород - Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіної Д. С. від 23.12.2015 № 27415225 за позовом керівника Білгород - Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради та Приватного малого підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Престиж», та в цій частині провадження у справі припинити.

Судова колегія не приймає до уваги зазначені доповнення, оскільки вони по суті містять вимогу про зміну рішення, у той час як таке рішення Приватним малим підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» із дотримання встановленого процесуальним законодавством порядку оскаржене не було.

08.04.2019 від прокуратури надійшли пояснення, в яких остання зазначала, що висновком експерта навпаки підтверджено те, що Приватне мале підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» після укладення договору оренди здійснювалось будівництво вбиральні літ. «В» за межами орендованої земельної ділянки, внаслідок чого і виникла необхідність у збільшенні площі земельної ділянки при розробленні документації у 2014 році.

Судовою колегією пояснення долучено до матеріалів справи.

22.04.2019 до суду від Приватного малого підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» надійшло клопотання щодо зупинення провадження у справі № 916/1327/17, у зв'язку зі смертю єдиного засновника Приватного малого підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» ОСОБА_5, до залучення до участі у справі правонаступника.

Судовою колегією дане клопотання розглянуто і відхилено, з огляду на те, що учасником справи є юридична особа - Приватне мале підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Престиж», а не ОСОБА_5, смертю вказаної особи не припиняється юридична особа, у зв'язку з чим підстави для застосування положень п. 1 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

Колегія суддів також враховує, що у даній справі не розглядається корпоративний спір і обставини, на які заявник посилається в поданому клопотанні не існували ані на момент виникнення спірних правовідносин, ані на момент прийняття рішення судом першої інстанції.

В судовому засіданні представник прокуратури підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово.

Представник Приватного малого підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» у судове засідання 22.04.2019 не з'явився, проте у попередніх судових засіданнях підтримав заперечення на апеляційну скаргу з мотивів, що викладені письмово у повному обсязі.

Представник Затоківської селищної ради до судових засідань не з'являвся, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся; копії ухвал суду направлялись за належною адресою; 08.04.2019 розгляд справи вже відкладався через відсутність відомостей щодо повідомлення Затоківської селищної ради про розгляд справи, тому, враховуючи обмеженість строків апеляційного перегляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за наявними документами та наданими прокурором і відповідачем-2 поясненнями в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14.06.2000 на підставі рішення Затоківської селищної ради від 29.12.1999 № 93, Акту попереднього вибору земельної ділянки від 25.01.2000, Акту відновлення в натурі меж земельної ділянки від 07.02.2000, проекту відведення земельної ділянки Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» під розміщення бази відпочинку «Престиж» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області 2000 року, рішення Затоківської селищної ради від 24.04.2000 №239-ХХІІІ між Затоківською селищною радою і Приватним малим підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» було укладено договір оренди земельної ділянки.

Пунктом 1.3 договору оренди земельної ділянки від 14.06.2000 встановлено, що в оренду передається земельна ділянка площею 0,144 га, в тому числі під громадськими забудовами 0,144 га.

Згідно з пунктами 2.2.1, 2.2.2 договору оренди земельної ділянки від 14.06.2000 договір укладається на термін 5 років, по закінченні терміну дії договору Орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін.

Додатковою угодою про внесення змін до договору оренди від 18.05.2005, зокрема, термін дії договору оренди земельної ділянки площею 0,144 га, яка використовується для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж» у Центральному районі смт. Затока міста Білгород-Дністровського Одеської області було продовжено на 5 років.

Рішенням Затоківської селищної ради від 22.09.2014 № 2097 Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж» за адресою: вул. Приморська, 69 а, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області; Приватне мале підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» зобов'язано до 01.09.2015 Затоківській селищній раді надати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж» за адресою: вул. Приморська, 69 а, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області.

20.08.2015 Затоківською селищною радою прийняте рішення № 3458 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж» за адресою: вул. Приморська, 69а, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області».

Пунктом 1 вказаного Рішення Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж» площею 0,1738 га за адресою: вул. Приморська, 69а смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області.

Пунктом 2 рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 №3562 на Приватне мале підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» покладено обов'язок здійснити відповідні заходи щодо оформлення та реєстрації права на земельну ділянку у встановленому законодавством порядку.

Рішенням Затоківської селищної ради від 29.09.2015 № 3562 Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» надано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер :02:028:0198) площею 0,1738 га, терміном на 49 років для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж» за адресою: вул. Приморська, 69 а, Центральний район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області (п.1 рішення) та затверджено проект договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :02:028:0198) площею 0,1738 га, терміном на 49 років для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж» за адресою: вул. Приморська, 69а, Центральний район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області між Відповідачами 1 та 2 (п.2 рішення).

Пунктом 3 Рішення вирішено укласти договір оренди вказаної земельної ділянки.

На підставі вказаного рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 №3562, між Затоківською селищною радою та Приватним малим підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» 23.12.2015 було укладено договір оренди, за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування, в оренду терміном на 49 років земельну ділянку, цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення, яка використовується для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж», розташовану в смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області, Центральний район, вулиця Приморська, 69а, категорія зазначеної земельної ділянки - землі рекреаційного призначення, кадастровий номер земельної ділянки :02:028:0198, дата державної реєстрації земельної ділянки: 28.09.2015. Індексний номер витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: 50611175 від 23.12.2015, номер запису про право власності: 12699131 від 23.12.2015, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: 03.

Пунктом 2 договору оренди встановлено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1738 га, під землями, які використовуються для відпочинку та оздоровлення. У п. 3 договору зазначено, що на земельній ділянці розташовані будівлі та споруди бази відпочинку «Престиж». Відповідно до п. 4 договору, вищезазначена земельна ділянка передається в оренду для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж».

Вказаний договір було посвідчено нотаріально та зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області 23.12.2015 за № 27415225.

Керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури вважає, що рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 №3458, від 29.09.2015 № 3562 і договір оренди земельної ділянки від 23.12.2015 № 27415225 суперечать чинному законодавству

Згідно з п.3 ст.131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається обов'язок представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

У Рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний суд України, з'ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17).

Згідно положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Таким чином, прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні «інтереси держави», що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання, в тому числі й територіальних громад.

За змістом ст. 29 Господарського процесуального кодексу України (в редакції станом на момент звернення до суду з позовом) прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України «Про прокуратуру». Для представництва інтересів громадянина в господарському суді прокурор також повинен надати документи, що підтверджують недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність відповідного громадянина, та письмову згоду законного представника або органу, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси відповідної особи, на здійснення представництва.

Аналіз положень господарського процесуального законодавства у взаємозв'язку зі змістом ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

«Нездійснення захисту» має прояв в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб'єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. «Здійснення захисту неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. «Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з'ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, у зв'язку з чим захист інтересів держави у сфері земельних правовідносин є одним із пріоритетних напрямів представницької діяльності прокурорів.

В силу положень ст.5 Земельного кодексу України земельне законодавство базується на таких принципах: а) поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; б) забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; в) невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом; г) забезпечення раціонального використання та охорони земель; ґ) забезпечення гарантій прав на землю; д) пріоритету вимог екологічної безпеки.

Прокурор посилається на те, що порушення інтересів територіальної громади виникло внаслідок прийняття незаконних рішень органом місцевого самоврядування - Затоківською селищною радою, до компетенції якого як раз і віднесені відповідні повноваження із захисту інтересів територіальної громади і яку визначено у даній справі одним з відповідачів.

Судова колегія вважає, що з огляду на те, що орган місцевого самоврядування, в інтересах якого мало бути заявлено позов, виступає відповідачем у даній справі, то Керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури правомірно звернувся із самостійним позовом, а не в інтересах органу влади.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3458 припинено, з огляду на те, що такі вимоги вже були розглянуті в межах справи №916/2001/16.

Наразі, як встановлено судом, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.04.2017 у справі № 916/2001/16 виконувачу обов'язків керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3458 з посиланням на те, що дане рішення є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання, відтак, скасування такого акта не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки; у задоволенні вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 23.12.2015 між Затоківською селищною радою та Приватним малим підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» було відмовлено, оскільки рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 № 3562, яким надано Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» в оренду спірну земельну ділянку та затверджено відповідний проект договору оренди земельної ділянки, яке і є підставою для укладення спірного договору оренди, не було предметом розгляду справи № 916/2001/16.

Постанова Одеського апеляційного господарського суду від 12.04.2017 у справі №916/2001/16 не була скасована в касаційному порядку і є чинною на момент розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При розгляді даної справи, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно припинив провадження у справі на підставі п. 2 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття рішення), оскільки щодо цієї вимоги є рішення господарського суду, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами про той же предмет.

Водночас, з огляду на те, що у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3458 відмовлено з підстав вичерпання таким рішенням своєї дії внаслідок його виконання, судова колегія вважає за можливе, не ставлячи під сумнів, висновки суду у справі № 916/2001/16, надати правову оцінку рішенню Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3458.

В свою чергу, провадження у справі в частині вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки не може бути припинено на підставі п. 2 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття рішення), оскільки підставою для відмови у задоволенні відповідної вимоги прокурора стало те, що рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 № 3562, яким надано Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» в оренду спірну земельну ділянку та затверджено відповідний проект договору оренди земельної ділянки, яке і є підставою для укладення спірного договору оренди, не було предметом розгляду справи № 916/2001/16 і оцінка правомірності укладення договору судом не надавалась.

У зв'язку з цим, посилання відповідача-2, що в цій частині позовних вимог також мало бути припинено провадження не може бути прийнято до уваги.

Звертаючись до суду з позовом, прокурор зазначав про допущення відповідачами порушень земельного законодавства, а саме приписів ст.123 Земельного кодексу України щодо необхідності оформлення проекту землеустрою для відводу новосформованої земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

За правилами ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених ст. 122 цього Кодексу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України).

У розумінні приписів ст.ст. 116, 123 Земельного кодексу України визначальним у правовідносинах із надання земельної ділянки в оренду є волевиявлення власника землі здійснене у формі відповідного рішення, яке в подальшому реалізується шляхом оформлення договору оренди, укладеного на підставі рішення власника землі.

За змістом ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

За змістом ст. 123 Земельного кодексу України рішення про надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Судова колегія вважає, що прокурор помилково посилається на норми ст. ст. 116, 122-124 Земельного кодексу України, оскільки у даному випадку мова йде не про передачу в оренду нової земельної ділянки, а про розроблення технічної документації для встановлення чітких меж існуючої земельної ділянки для укладання договору оренди землі у відповідності з вимогами законодавства, чинного у 2014-2015 р.р.

Так, судом встановлено, що у 2000 році Державним підприємством «Обласний земельно-кадастровий центр» Одеського обласного управління земельних ресурсів виготовлено «Проект відведення земельної ділянки Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» під розміщення бази відпочинку «Престиж» на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області».

З 2000 по 2010 роки відповідач-2 на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.06.2000 правомірно користувався земельною ділянкою площею 0,144 га.

Земельну ділянку надано під розміщення бази відпочинку «Престиж» відповідно до проекту відведення земельної ділянки на території Затоківської селищної ради м. Білгород-Дністровського Одеської області 2000 року.

Відповідно до положень ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Статтею 79-1 Земельного кодексу України визначено порядок формування земельної ділянки як об'єкта оренди цивільних прав та передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 14.06.2000 площа земельної ділянки визначена як 0,144 га. Кадастровий номер земельній ділянці у 2000 році присвоєно не було.

Водночас, згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положеннях Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

З урахуванням Прикінцевих та перехідних положеннях Закону України «Про Державний земельний кадастр», слід зробити висновок, що спірна земельна ділянка була сформована і існує як об'єкт цивільних прав.

У 2014 році, у зв'язку із необхідністю встановлення саме меж земельних ділянок в натурі, Приватне мале підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» звернулось до Затоківської селищної ради із заявою про отримання дозволу на розробку технічної документації.

Колегія суддів враховує, що в силу приписів ч. 8 ст. 79-1 Земельного кодексу України встановення меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється.

Рішенням Затоківської селищної ради від 22.09.2014 №2097 Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж».

За приписами ст. 1 Закону України «Про землеустрій» межування земель - це комплекс робіт із встановлення чи відновлення в натурі (на місцевості) меж адміністративно-територіальних утворень, меж земельних ділянок власників, землекористувачів, у тому числі орендарів, із закріпленням їх межовими знаками встановленого зразка; план земельної ділянки - графічне зображення, що відображає місцезнаходження, зовнішні межі земельної ділянки та межі земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельних сервітутів), а також розміщення об'єктів нерухомого майна, природних ресурсів на земельній ділянці; проект землеустрою - сукупність нормативно-правових, економічних, технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити протягом 5-10 і більше років.

Згідно зі ст. 55 цього Закону встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку; в) копії заяв фізичних або клопотання юридичних осіб; г) матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки; ґ) рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди; д) акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання; е) акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності; є) кадастровий план земельної ділянки; ж) перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути.

З матеріалів справи вбачається, що 29.12.2014 техніком з інвентаризації нерухомого майна Тімотіною Т.І. проведено технічну інвентаризацію будівель і споруд бази відпочинку «Престиж» по вул. Приморська № 69а м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, район «Центральний» з виготовленням технічних паспортів на громадські будинки: спального корпусу літ. «А» з схематичним планом земельної ділянки, артезіанської свердловини літ. «Б», вбиральні літ. «В», трансформаторної підстанції «Г».

У грудні 2014 Фізичною особою-підприємцем Криштоповим А.І. виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж», за адресою: вул. Приморська, 69 «а» смт. Затока м Білгород-Дністровський Одеської області.

Управлінням містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради наданий висновок по технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж», за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Приморська, 69-а» від 11.02.2015 №45.

У даному висновку управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської міської ради погодило Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» межі земельної ділянки загальною площею 0,1738 га для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж» за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Приморська, 69-а.

Рішенням Затоківської селищної ради від 29.09.2015 №3562 Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж» площею 0,1738 га для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж» за адресою: вул. Приморська, 69а смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області.

Прокурор вважає, що збільшивши розмір земельної ділянки, що надається в оренду, з 0,144 га до 0,1738 га, тобто на 0,0298 га, сторони фактично погодили у спірному договорі оренди від 23.12.2015 новий об'єкт, нові межі, а тому відповідно повинен бути розроблений новий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Між тим, в експертному висновку № 08/05 зазначено: «дослідженням встановлено, що план відведення земельної ділянки відповідно до проекту відведення земельної ділянки 2000 року не містить усіх лінійних розмірів (див. план № 2), а проект відведення земельної ділянки 2000 року не містить каталогів координат поворотних точок земельної ділянки в системі координат СК-63, на день обстеження межові знаки, встановленні у 2000 році, не збереглися».

З матеріалів справи вбачається, що в ході зйомки земельної ділянки у 2014 році та виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) була уточнена конфігурація і площа земельної ділянки.

В даному випадку зазначення площі 0,1738 га, замість 0,144 га як зазначалося вище не свідчить про формування нової земельної ділянки, оскільки спірна земельна ділянка як об'єкт оренди була сформована у 2000 році, а у 2014-2015 було визначено чіткі межі на земельну ділянку необхідну для обслуговування бази відпочинку.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції враховано, що на замовлення відповідача-2 у відповідності до ст. 50 Закону України «Про землеустрій», було складено технічну документацію стосовно земельної ділянки, для обслуговування бази відпочинку, у якому було обґрунтовано розмір площі, необхідної для обслуговування належних підприємству об'єктів нерухомості.

Крім того, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою ст. 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою ст. 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому ст. 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При цьому, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Приписами ст. 377 Цивільного кодексу України встановлено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Тобто, у даному випадку нормами чинного законодавства визначено, що не підлягає продажу на конкурентних засадах земельна ділянка комунальної власності, на якій розташовано об'єкт нерухомості, якою є база відпочинку, належна Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» на праві власності.

Судова колегія зазначає, що Приватне мале підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» з 2005 року є власником бази відпочинку «Престиж», що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.04.2005 № 115, земельна ділянка необхідна не тільки для розміщення відповідної бази, а й для її обслуговування. При цьому, прокурором не доведено належними і допустимими доказами того, що загальна площа 0,1738 га земельної ділянки для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж» є надмірно завищеною.

Отже, дослідивши у сукупності наявні докази у справі, Приватне мале підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Престиж», відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України набуло право на отримання у користування земельної ділянки, на якій знаходиться належна підприємству база відпочинку та земельної ділянки, яка є необхідною для його обслуговування і проведення земельних торгів у відповідності до приписів чинного законодавства не вимагалось приписами Земельного кодексу України.

За таких обставин та враховуючи вищенаведені законодавчі приписи, апеляційний господарський суд вважає, що спірні рішення Затоківської селищної ради про надання в оренду вищевказаної земельної ділянки не суперечать положенням ст. ст. 20, 123, 124, 134, 135 Земельного кодексу України, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для скасування оскаржуваного рішення ради про надання в оренду земельної ділянки.

Також, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

У висновку експерта від 25.02.2019 № 08/05 судової земельно-технічної експертизи по справі № 916/1327/17 зазначено, що експертом додатково проведено дослідження технічної документації на будівлі і споруди бази відпочинку «Престиж», виготовленої БТІ при проведені інвентаризації, які відображають розташування будівель і споруд відносно меж земельної ділянки та встановлено, що: межі та площа земельної ділянки, яка складає 0,1738 га за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Центральний район, вул. Приморська. 69а. цільове призначення - для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення, яка використовується для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж», кадастровий номер :02:028:0198, не змінювались за період з 12.06.2003, в частині розташування вбиральні літ. «В» - з 29.04.2005 по теперішній час, а відповідно нова земельна ділянка за вказаний період не створювалась.

При цьому, судовий експерт зазначив, що експерту не надається за можливе провести зіставлення меж земельної ділянки відповідно до проекту відведення, виготовленого Державним підприємством «Обласний земельно-кадастровий центр» Одеського обласного управління земельних ресурсів у 2000 році та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої Фізичною особою-підприємцем Криштоповим А.І. у грудні 2014 року.

Приватне мале підприємство «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» у своїх поясненнях обґрунтовувало зазначення площі 0,1738 га, замість 0,144 га тим, що в 1999 комісія, що встановлювала межі земельної ділянки, на який знаходилась база відпочинку «Зонд», провели виміри земельної ділянки в умовній системи координат (тобто без прив'язки до пунктів планової геодезичної мережі) та згідно розрахунків на той час її площа складала 0,144 га, яка увійшла у подальшому до договору оренди 2000 між Затоківською селищною радою та Приватним малим підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Престиж».

В 2001 році Приватним малим підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» отримано дозвіл на початок будівництва, затверджено проект будівництва бази відпочинку «Престиж» та розроблений план забудови земельної ділянки. План було розроблено таким чином, що усі будівлі та споруди бази відпочинку «Престиж»: спальний корпус літ. «А», артезіанська свердловина літ. «Б», вбиральні літ. «В», трансформаторна підстанція літ. «Г» розташовувались вдовж меж земельної ділянки.

В 2001 році також були здійснені фундаментні роботи під розташування будівель та споруд бази відпочинку «Престиж», а так як вони знаходились вздовж меж земельної ділянки, то з 2001 року не пересувалися, та стоять на тих же самих межах і по теперішній час (арк. 31 висновку експерта від 16.04.2018 №07/04) та (арк. 14, арк. 22 висновку експерта від 25.02.2019 року № 08/05).

В 2002 році рішенням виконавчого комітету Затоківської селищної ради від 25.12.2002 №244 Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» надано дозвіл на капітальний ремонт вбиральні літ. «В» з улаштуванням душових.

За посиланням відповідача-2, будівлі та споруди бази відпочинку «Престиж» були введені в експлуатацію в 2004 - 2005 роках. 28.04.2005 отримано право власності на нерухоме майно бази відпочинку «Престиж». В подальшому, під час пролонгації договору оренди виміри земельної ділянки не проводились, а площа земельної ділянки - 0,144 га, переносилась в послідуючі документи та додаткові угоди до договору оренди.

В 2014 році на виконання рішення Затоківської селищної ради від 22.09.2014 було розроблено проект технічної документації, згідно з яким що площа спірної земельної ділянки складала не 0,144 га, а 0,1738 га.

Наведені обставини у встановленому процесуальним законодавством порядку не спростовані.

З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для визнання незаконним рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 № 3562 «Про надання Приватному малому підприємству «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» в оренду земельної ділянки (кадастровий номер :02:028:0198) площею 0,1738 га, терміном на 49 років для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж» за адресою: вул. Приморська, 69а, Центральний район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області», а також визнання недійсним договору оренди земельної ділянки загальною площею 0,1738 га, розташованої в смт. Затока м. Білгород-Дністровського Одеської області, Центральний район, вул. Приморська, 69а, який укладено 23.12.2015 між Затоківською селищною радою та Приватним малим підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Престиж» для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення (кадастровий номер земельної ділянки :02:028:0198) строком на 49 років, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіної Л.С. від 23.12.2015 № 27415225.

Доводи апеляційної скарги не підтверджені матеріалами справи та спростовані вищенаведеними висновками суду апеляційної інстанції.

Щодо посилань заступника прокурора Одеської області на невірне застосування місцевим господарським судом до спірних правовідносин практики Європейського Суду з прав людини у справі «Стретч проти Сполученого Королівства», судова колегія зазначає, що посилання суду на прецедентну практику Європейського Суду з прав людини не вплинуло на прийняття судом першої інстанції вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним рішення Затоківської селищної ради від 29.09.2015 № 3562 і визнання недійсним договору оренди землі від 23.12.2015 № 27415225.

Судова колегія також не приймає до уваги твердження прокурора стосовно того, що висновком експерта підтверджено будівництво відповідачем-2 після укладення договору оренди вбиральні літ. «В» за межами орендованої земельної ділянки, внаслідок чого і виникла необхідність у збільшенні площі земельної ділянки при розробленні документації у 2014 році.

Наразі, у висновку експерта зазначено про те, що межі та площа земельної ділянки, яка складає 0,0738 га, за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський. смт. Затока. Центральний район, вул. Приморська. 69а. цільове призначення - для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення, яка використовується для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Престиж», кадастровий номер :02:028:0198, не змінювались за період з 12.06.2003, в частині розташування вбиральні літ. «В» - з 29.04.2005 по теперішній час, а відповідно нова земельна ділянка за вказаний період не створювалась.

З урахуванням того, що відповідачем-2 було отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28.04.2005 №115 і судовим експертом встановлено, що після отримання свідоцтва розташування вбиральні літ. «В» не змінювались, а доказів того, що розташування вбиральні літ. «В» взагалі було здійснено поза межами земельної ділянки, переданої в оренду в 2000 році, прокурором не надано, твердження скаржника є необґрунтованими.

Згідно з п. 41 висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов'язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов'язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994, серія A, № 303-A, п. 29).

За таких обставин, враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга заступника прокурора Одеської області залишається без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 04.12.2017 у справі № 916/1327/17 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов'язані з апеляційним переглядом підлягають віднесенню на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Одеської області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 04.12.2017 у справі № 916/1327/17 - без змін.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.04.2019.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Я.Ф. Савицький

А.І. Ярош