РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.04.2019Справа № 927/491/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г. розглянув матеріали господарської справи

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Завод елеваторного обладнання «СОКОЛ»
дотовариства з обмеженою відповідальністю «Ектор Інжиніринг»
простягнення 603 686,50 грн.

Представники учасників справи: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод елеваторного обладнання «Сокол» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Ектор Інжиніринг» про стягнення 603 686,50 грн., з яких 455 100,00 грн. основного боргу, 121 784,76 грн. інфляційних втрат та 26 801,74 грн. процентів річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором поставки обладнання і виконання робіт № 61/15 від 03.07.2015 в частині своєчасної та повної оплати поставленого обладнання, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нараховані проценти річних та втрати від інфляції.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05.07.2018 у справі № 927/491/18 на підставі ч. 1 ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу позовні матеріали товариства з обмеженою відповідальністю «Завод елеваторного обладнання «Сокол» передані за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2018 справу № 927/491/18 передано на розгляд судді Якименка М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2018 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

27.08.2018 до загального відділу діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, розглянувши яку суд встановив, що недоліки позовної заяви, які зумовили залишення її без руху, позивачем усунено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2019 (суддя Якименко М.М.) відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

25.02.2019 від позивача надійшла заява про термінове винесення рішення по даній справі.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/495 від 15.03.2019 у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду міста Києва у відставку призначено повторний автоматизований розподіл справи за результатом проведення якого справу №927/491/18 передано для розгляду судді Удаловій О.Г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2019 суддею Удаловою О.Г. прийнято справу № 927/491/18 до свого провадження та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 18.04.2019.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення сторін про час, місце та дату розгляду справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 19.03.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адреси місцезнаходження сторін, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, представники сторін, що належним чином повідомлені про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання 18.04.2019 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

При цьому, належне повідомлення позивача про час, місце та дату розгляду справи підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення № 993.

У той же час, конверт з ухвалою суду від 19.03.2019 про прийняття справи до свого провадження та призначення судового засідання, адресований відповідачу, було повернуто до суду відділенням поштового зв'язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення.

Відтак, за висновками суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «за закінченням встановленого строку зберігання» свідчить про відмову відповідача отримати копію судового рішення за адресою свого місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, і вважається днем вручення відповідачу ухвали суду від 19.03.2019 про прийняття справи до свого провадження та виклик у судове засідання в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Отже, зокрема відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відтак, враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про судове засідання для розгляду справи по суті і не повідомили суду про причини неявки, суд постановив розгляд справи по суті проводити за їх відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового розгляду 18.04.2019 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

В нарадчій кімнаті 18.04.2019 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.07.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю «Завод елеваторного обладнання «СОКОЛ» (підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Ектор Інжиніринг» (замовник) було укладено Договір поставки обладнання і виконання робіт № 61/15 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого підрядник відповідно до умов цього договору зобов'язується передати металоконструкції та обладнання (надалі - «Обладнання») і провести монтаж та пуско-налагоджувальні роботи зазначеного обладнання (надалі - Роботи) на території замовника (адреса вказана в специфікації), надалі - «Об'єкт», та здати їх замовнику у встановлені строки, а замовник зобов'язується прийняти обладнання та виконані роботи відповідно до умов договору та оплатити їх.

Повний перелік обладнання, склад та обсяги робіт, які будуть виконуватись за даним договором узгоджуються сторонами в специфікаціях (додатках), які є невід'ємною частиною договору (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору вартість обладнання і вартість виконаних робіт згідно п. 1.2, п. 1.3 Договору є договірними і узгоджуються сторонами в додатках. Загальна сума Договору визначається сумою підписаних сторонами додатків та включає ПДВ 20% (п. 2.2 Договору).

Згідно з п. 2.3 Договору оплата за обладнання, що постачається, і виконані роботи здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника.

Пунктом 2.4 Договору визначено, що розрахунок за обладнання, що постачається, виконується шляхом передоплати в розмірі 100% і виконується поетапно:

- авансовий платіж в розмірі 50% від вартості обладнання виконується замовником протягом трьох банківських днів з моменту укладення договору, або виставлення рахунку-фактури (п. 2.4.1 Договору);

- авансовий платіж остаточних 50% від вартості обладнання виконується замовником протягом трьох банківських днів з моменту повідомлення підрядником замовника про готовність обладнання до відвантаження. Оплата відбувається до фактичного відвантаження обладнання (п. 2.4.2 Договору).

Відповідно до п. 2.5 Договору розрахунок за виконані роботи замовник виконує протягом трьох банківських днів з моменту підписання акту здачі-приймання виконаних робіт по монтажу одиниці або групи обладнання. Остаточний розрахунок замовник виконує протягом одного банківського дня з моменту підписання акту виконання пуско-налагоджувальних робіт (п. 2.6 Договору).

Пунктом 3.1 Договору визначено, що строк поставки обладнання узгоджується сторонами в додатках.

Строк виконання робіт узгоджується сторонами в додатках, але не менш ніж 30 діб з моменту передачі замовником підрядникові готових фундаментів під обладнання (п. 3.2 Договору).

Згідно з п. 3.5 Договору поставка обладнання здійснюється на умовах EXW склади підрядника. Згідно Офіційних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року. Склади підрядника знаходяться за адресами: м. Харків, вул. Шевченка, 111, та с. Р. Лозова, Дергачівського району, Харківської області.

Продукція переходить у власність замовника в момент передачі її на складі підрядника за накладною та дорученням (п. 3.6 Договору).

Пунктом 3.7 Договору визначено, що при прийнятті обладнання представник замовника зобов'язаний підписати супровідні документи та видати представнику підрядника довіреність на отримання даного обладнання.

Відповідно до п. 3.8 Договору після монтажу обладнання підрядник повідомляє замовника про готовність до здачі робіт, після чого замовник на протязі трьох робочих днів зобов'язаний організувати приймання виконаних підрядником робіт і підписати акт здачі-приймання виконаних робіт. В разі відмови прийняти виконані роботи замовник зобов'язаний письмово надати таку відмову з детальним описом причин відмови, інакше роботи будуть вважатися виконаними належним чином та прийняті замовником без зауважень, що є підставою для виконання розрахунків згідно п. 2.5 (п. 3.9 Договору).

Після виконання пуско-налагоджувальних робіт підрядник повідомляє замовника про готовність до здачі робіт, після чого замовник протягом одного дня зобов'язаний організувати приймання виконаних підрядником робіт і підписати акт виконання пуско-налагоджувальних робіт. В разі відмови прийняти виконані пуско-налагоджувальні роботи замовник зобов'язаний письмово надати таку відмову з детальним описом причин відмови, інакше роботи будуть вважатися виконаними належним чином та прийняті замовником без зауважень, що є підставою для виконання розрахунків згідно п. 2.6. Право власності на результати робіт переходить від підрядника до замовника з моменту підписання сторонами акту виконання пуско-налагоджувальних робіт (п.п. 3.10, 3.11, 3.12 Договору).

Пунктом 8.4 Договору визначено, що він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015 року, а в частині взаєморозрахунків та виконання робіт - до повного виконання сторонами всіх зобов'язань за даним договором.

На виконання умов Договору сторонами у період з 03.07.2015 по 21.10.2015 було підписано специфікації, в яких погодили найменування обладнання, що постачається його вартість та кількість, а також терміни поставки та порядок розрахунків за поставлений товар.

Так, згідно з Додатком № 2 від 03.07.2015 сторонами погоджено поставку конвеєра ланцюгового похилого КС8Т-8 у кількості 1 шт., вартістю 89 320,00 грн., конвеєра ланцюгового завальної ями КС8ТЯ-8 у кількості 1 шт., вартістю 93 330,00 грн. та щита керування у кількості 1 шт., вартістю 36 900,00 грн. з терміном поставки - 75 календарних днів, згідно з умовами Договору.

Відповідно до Додатку № 3 від 22.07.2015 сторони погодили поставку термозмішувача ТЗГ-6,0 до теплогенератора у кількості 1 шт., вартістю 454 800,00 грн. з терміном поставки - 45 календарних днів з моменту виконання п. 1.1 Додатку № 3.

Так, пунктом 1 Додатку № 3 визначено, що розрахунки за ним виконуються шляхом 100% передоплати і перераховуються поетапно:

- оплата 70% від вартості продукції відбувається в строк двох банківських днів з моменту укладення Договору та/або підписання специфікації (п. 1.1 Додатку № 3);

- оплата залишку 30% вартості продукції відбувається в строк трьох банківських днів з моменту письмового повідомлення постачальником покупця про готовність обладнання до відвантаження (п. 1.2 Додатку № 3).

Додатком № 4 від 24.07.2015 сторони погодили поставку теплообмінного блока до теплогенератора у кількості 1 шт., вартістю 1 398 000,00 грн. з терміном поставки - 45 календарних днів з моменту виконання п. 1.1 Додатку № 4.

Відповідно до п. 1 Додатку № 4 розрахунки за Додатком № 4 виконуються шляхом 100% передоплати і перераховуються поетапно:

- оплата 70% від вартості продукції відбувається в строк двох банківських днів з моменту укладення Договору та/або підписання специфікації (п. 1.1 Додатку № 4);

- оплата залишку 30% вартості продукції відбувається в строк трьох банківських днів з моменту письмового повідомлення постачальником покупця про готовність обладнання до відвантаження (п. 1.2 Додатку № 4).

Додатком № 5 від 10.08.2015 сторони погодили поставку конвеєра ланцюгового завальної ями КС8ТЯ-3 у кількості 1 шт., вартістю 65 720,00 грн., конвеєра ланцюгового похилого КС8Т-9-Н50 у кількості 1 шт., вартістю 82 940,00 грн. та щита керування системою транспортерів у кількості 1 шт., вартістю 19 300,00 грн. з терміном поставки - 45 календарних днів, згідно з умовами Договору.

Додатком № 6 від 21.10.2015 сторонами погоджено поставку майданчика з огородженням і драбинами у кількості 1 шт., вартістю 13 725,00 грн., рами опорної з бункером у кількості 1 шт., вартістю 78 910,00 грн., короба термозмішувача у кількості 1 шт., вартістю 78 570,00 грн., дверей лазу в кількості 1 шт., вартістю 10 640,00 грн., повітропровода охолодження у кількості 1 шт., вартістю 22 850,00 грн., конвеєра гвинтового з коробом у кількості 1 шт., вартістю 95 205,00 грн. та комплекту термоізоляції у кількості 1 шт., вартістю 28 200,00 грн.

Таким чином, відповідно до зазначених Додатків загальна вартість обладнання, що поставляється становить 2 568 410,00 грн.

25.09.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю «Завод елеваторного обладнання «СОКОЛ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Ектор Інжиніринг» було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до змісту п. 1 якої сторонами внесено зміни до позиції № 2 Додатку № 5 від 10.08.2015 в частині найменування обладнання, що поставляється та його вартості, а саме сторонами погоджено поставку конвеєра ланцюгового похилого КС8Т-14-Н50 у кількості 1 шт., вартістю 111 210,00 грн.

Отже, з урахуванням внесених сторонами змін загальна вартість обладнання, що поставляється, за погодженням сторін становить 2 596 680,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Завод елеваторного обладнання «СОКОЛ» на виконання умов Договору у період з 24.09.2015 по 08.07.2016 на підставі видаткових накладних № СК-0000326 від 24.09.2015, № СК-0000359 від 09.10.2015, №0000372 від 19.10.2015, № СК-0000402 від 04.11.2015 та № СК-0000234 від 08.07.2016 поставило, а товариство з обмеженою відповідальністю «Ектор Інжиніринг» в особі Лаврененка Є.О., який діяв на підставі довіреностей № 11 від 07.07.2016, № 71 від 29.10.2015, № 51 від 23.09.2015 та Лаврененко Г.О., яка діяла на підставі довіреностей № 61 від 19.10.2015 № 56 від 08.10.2015, прийняло обладнання на загальну суму 2 596 680,00 грн.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Ектор Інжиніринг» виконуючи взяті на себе зобов'язання, за період з 15.07.2015 по 16.12.2015, на підставі виставлених товариством з обмеженою відповідальністю «Завод елеваторного обладнання «СОКОЛ» рахунків-фактур № СК-0000329 від 15.07.2015, № СК-0000347 від 22.07.2015, № СК-0000351 від 27.07.2015, № СК-0000380 від 10.08.2015, № СК-0000554 від 22.10.2015 та № СК-0000317 від 08.06.2016 здійснило часткову оплату вартості поставленого позивачем обладнання у розмірі 2 141 580,00 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи банківськими виписками з особового рахунку позивача.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що відповідачем зобов'язання з оплати вартості поставленого обладнання у розмірі 455 100,00 грн. виконано не було, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільний кодекс України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За своєю правовою природою Договір №61/15 від 03.07.2015 є змішаним договором, який містить елементи договору поставки та договору підряду.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовують загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частинами 1, 2 статті 854 Цивільного кодексу України унормовано, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як встановлено судом, позивачем на виконання умов Договору було поставлено відповідачу обладнання на загальну суму 2 596 680,00 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними №СК-0000326 від 24.09.2015. №СК-0000359 від 09.10.2015, №0000372 від 19.10.2015, №СК-0000402 від 04.11.2015 та №СК-0000234 від 08.07.2016.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.4 Договору визначено, що розрахунок за обладнання, що постачається, виконується шляхом передоплати в розмірі 100% і виконується поетапно:

- авансовий платіж в розмірі 50% від вартості обладнання виконується замовником протягом трьох банківських днів з моменту укладення договору, або виставлення рахунку-фактури (п. 2.4.1 Договору);

- авансовий платіж остаточних 50% від вартості обладнання виконується замовником протягом трьох банківських днів з моменту повідомлення підрядником замовника про готовність обладнання до відвантаження. Оплата відбувається до фактичного відвантаження обладнання (п. 2.4.2 Договору).

Крім цього, в п. 1 Додатку № 3 та Додатку № 4 сторонами погоджено, що розрахунки за ними виконуються шляхом 100% передоплати та перераховуються поетапно:

- оплата 70% від вартості продукції відбувається в строк двох банківських днів з моменту укладення Договору та/або підписання специфікації (п. 1.1);

- оплата залишку 30% вартості продукції відбувається в строк трьох банківських днів з моменту письмового повідомлення постачальником покупця про готовність обладнання до відвантаження (п. 1.2).

Як підтверджено матеріалами справи, відповідач оплату вартості поставленого обладнання здійснив частково, у зв'язку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем становить 455 100,00 грн., а враховуючи положення ст. 530 Цивільного кодексу України та зміст п.п. 2.4 Договору та п. 1 Додатків №№ 3, 4 строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості поставленого позивачем за Договором обладнання на момент розгляду справи настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 455 100,00 грн. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення суду не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Ектор Інжиніринг» обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Завод елеваторного обладнання «СОКОЛ» про стягнення заборгованості в розмірі 455 100,00 грн. є правомірними та обґрунтованим.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 26 801,74 грн. та інфляційні втрати у розмірі 121 784,76 грн. (відповідно до розрахунку, долученого позивачем до позовної заяви).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3% річних є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних суд встановив, що останній є обґрунтованим та арифметично вірним, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Відповідачем відзиву на позовну заяву, контррозрахунку суми позовних вимог та будь-яких заперечень по суті позовних вимог не надано, доводів позивача у встановленому законом порядку не спростовано.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Завод елеваторного обладнання «СОКОЛ» в повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ектор Інжиніринг» (04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 166; ідентифікаційний код 39189051) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Завод елеваторного обладнання «СОКОЛ» (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 111; ідентифікаційний код 30991072) основну заборгованість у розмірі 455 100 (чотириста п'ятдесят п'ять тисяч сто) грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 121 784 (сто двадцять одна тисяча сімсот вісімдесят чотири) грн. 76 коп., 3% річних у розмірі 26 801 (двадцять шість тисяч вісімсот одна) грн. 74 коп. та судовий збір у розмірі 9 055 (дев'ять тисяч п'ятдесят п'ять) грн. 30 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.04.2019.

Суддя О.Г. Удалова