ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" травня 2019 р.

м. Одеса

Справа № 916/1782/13

Суддя Господарського суду Одеської області Цісельський О.В.

розглянувши заяву Компанії "АСАЙТЕС БОРХЕС ПОНТ, С.А." про повернення судового збору (вх.№2-2011/19 від 02.05.2019р.)

за позовом: Компанії "АСАЙТЕС БОРХЕС ПОНТ, С.А."

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Афіна-Груп"

про стягнення 90 592,75 євро.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.07.2013р. порушено провадження у справі №916/1782/13 за позовом Компанії "АСАЙТЕС БОРХЕС ПОНТ, С.А." до товариства з обмеженою відповідальністю "Афіна-Груп" про стягнення 90 592,75 євро.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.09.2013р. провадження у справі №916/1782/13 припинено в порядку п.1 ч.1. ст.80 ГПК України.

30.09.2013р. позивач звернувся до господарського суду Одеської області із заявою про повернення суми сплаченого судового збору (вх.№29033/13).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.10.2013р. у задоволенні заяви Компанії "АСАЙТЕС БОРХЕС ПОНТ, С.А." (вх.№29033/13 від 30.09.2013р.) про повернення суми сплаченого судового збору в розмірі 18 873,16 грн. – відмовлено.

02.05.2019р. за вх.№2-2011/19 від Компанії "АСАЙТЕС БОРХЕС ПОНТ, С.А." надійшла заява про повернення судового збору, із посиланням на ст.7 ЗУ «Про судовий збір».

За приписами ст.7 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла на момент припинення провадження у справі №916/1782/13) сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням);

5) закриття провадження у справі.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Отже ст.7 Закону України "Про судовий збір" врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним.

Пунктом 5.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №9 визначено, статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарськими судами у здійсненні судочинства не застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом’якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) крім іншого, зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом’якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 22 лютого 2017 року у справі № 6-2705цс16 тільки підтверджує, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

З врахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що заява Компанії "АСАЙТЕС БОРХЕС ПОНТ, С.А." (вх.№2-2011/19 від 02.05.2019р.) про повернення суми сплаченого судового збору не підлягає задоволенню судом, оскільки закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі та положення ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» в редакції чинній на сьогодні, не можуть застосовуватися до правовідносин, які мали місце бути коли діяв закон в іншій редакції.

Керуючись ст.7 ЗУ "Про судовий збір", ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.У задоволенні заяви Компанії "АСАЙТЕС БОРХЕС ПОНТ, С.А." (вх.№2-2011/19 від 02.05.2019р.) про повернення суми сплаченого судового збору – відмовити.

Ухвала набрала законної 07.05.2019р. та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Цісельський