ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 908/1032/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Пількова К.М.

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (далі – ПАТ "Запоріжжяобленерго", Відповідач)

на рішення господарського суду Запорізької області від 03.09.2018

(суддя Горохов І.С.) та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2019

(головуючий - суддя Коваль Л.А., судді Білецька Л.М. і Парусніков Ю.Б.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Базовий Азовський Рибопереробний Комплекс" (далі – ТОВ "БАРК", Позивач)

до ПАТ "Запоріжжяобленерго"

про стягнення 277 148,60 грн.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватне акціонерне товариство "Азовкабель" (далі – ПрАТ "Азовкабель", Третя особа).

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про стягнення заборгованості за недовідпущену електричну енергію в сумі 277 148,60 грн.

2. Позов обґрунтовано тим, що на порушення чинного законодавства в галузі електроенергетики та умов укладеного сторонами договору Відповідач протягом певного періоду часу припинив постачання електроенергії до мереж Позивача, у зв'язку з чим та відповідно до абзацу п'ятого пункту 6.46 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 (у редакції постанови названої Комісії від 17.10.2005 № 910; далі – ПКЕЕ), Позивачем здійснено розрахунок двократної вартості недовідпущеної електроенергії, що й становить 277 148,60 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням господарського суду Запорізької області від 03.09.2018, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2019: позов задоволено; з Відповідача стягнуто на користь Позивача двократну вартість недовідпущенної електроенергії в сумі 277 148,60 грн. та судовий збір у сумі 4 157,23 грн.

4. Рішення і постанову мотивовано тим, що не вчинивши дій на відновлення електропостачання Позивача у розумні строки, Відповідач тим самим порушив свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим має сплатити суму відповідної штрафної санкції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі до Верховного Суду Відповідач, зазначаючи про неправильне застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень, просить скасувати оскаржувані судові рішення з даної справи та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити, судовий збір віднести на Позивача.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. До Відповідача застосовано штрафну санкцію, позовна давність по якій сплинула, і Відповідач заявив про застосування такої давності, що не враховано судами.

7. Судами було застосовано норму матеріального права, яка не підлягала застосуванню у спірних правовідносинах, - статтю 24 Закону України "Про електроенергетику", оскільки Відповідач не здійснював відключення електроустановок Позивача та не погоджував таке відключення, а так само не мав і можливості поновити постачання електроенергії Позивачу в мережах Третьої особи.

8. Судами також неправильно застосовано пункти 6.45-6.48 ПКЕЕ, що призвело й до порушення ними норм процесуального права – статей 73, 74, 76, 86 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України).

Доводи інших учасників справи

9. Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ. ВИСНОВКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ.

10. ВАТ "Запоріжжяобленерго" (постачальник електричної енергії; назву змінено на ПАТ "Запоріжжяобленерго") і Позивач (споживач) уклали договір на постачання електроенергії від 06.12.2005 № 1149 з додатками до нього (далі – Договір № 1149), за умовами якого постачальник електроенергії постачає її споживачу в межах 200 кВт дозволеної потужності та в обсягах відповідно до цього договору, а споживач оплачує вартість електроенергії згідно з умовами Договору № 1149 та додатків до нього.

11. Підпунктом 4.1.2 пункту 4.1 Договору № 1149 передбачена відповідальність постачальника електроенергії: у разі перерви в постачанні електроенергії споживачу з вини постачальника понад терміни, визначені Правилами улаштування електроустановок (ПУЕ) для струмоприймачів відповідної категорії, постачальник електроенергії несе відповідальність перед споживачем за вартість недовідпущеної електроенергії згідно із статтею 24 Закону України "Про електроенергетику".

12. Умови Договору № 1149 є дійсними на час вирішення даного спору судом.

13. 01.05.2013 Третьою особою (як власником мереж) і ВАТ "Запоріжжяобленерго" (як користувачем) укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 4-6, за умовами якого власник мереж зобов'язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електроенергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача та (або) інших суб'єктів господарювання (субспоживачі), передачу електроенергії яким забезпечує користувач, а користувач - своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.

14. 01.01.2011 ЗАТ "ПП "Азовкабель" (у подальшому назву змінено на ПрАТ "Азовкабель" - власник мереж) і Позивач (споживач) уклали договір № 58 про технічне забезпечення електропостачання споживача (далі – Договір №58), за умовами якого власник мереж забезпечує технічну можливість передачі електроенергії споживачу в обсягах згідно з договором про постачання або про купівлю-продаж електроенергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електроенергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а споживач дотримується установленого режиму споживання електроенергії та своєчасно сплачує за отримані послуги, визначені цим договором.

15. 04.08.2016 Третя особа направила на адресу Позивача листа № 1248 з повідомленням про повне припинення постачання електроенергії, в якому з посиланням на наявність у Позивача заборгованості за Договором № 58 у сумі 21 942,96 грн. та відсутність з 01.01.2016 договору про технічне забезпечення електропостачання споживача останнього попереджено про повне припинення постачання електроенергії протягом трьох робочих днів після отримання даного повідомлення; останнє отримано Позивачем у той же день.

16. 11.08.2016 з 15:00 електропостачання до мереж Позивача було припинено. У зв'язку з цим Позивачем було складено акти, якими зафіксовано відсутність електроенергії у Позивача. Представниками Бердянського міського РЕМ ПАТ "Запоріжжяобленерго" засвідчено, що електропостачання Позивача здійснюється від дизельного генератора.

17. Предметом судового розгляду в даній справі є вимога Позивача про стягнення з Відповідача 277 148,60 грн. двократної вартості недовідпущеної електроенергії (з посиланням на частину тринадцяту статті 24 Закону України "Про електроенергетику") у постачанні електроенергії в межах чинного Договору № 1149 з 15:00 – 15.10.2016 по 15:00 – 15.11.2016.

18. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.04.2017 зі справи № 908/3004/16 за позовом ТОВ "БАРК" до ВАТ "Запоріжжяобленерго", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – ПрАТ "Азовкабель", про стягнення 312 330,84 грн. двократної вартості недовідпущеної електроенергії - задоволено позов ТОВ "БАРК" та стягнуто з ВАТ "Запоріжжяобленерго" зазначену суму за період з 15:30 - 11.08.2016 по 14:00 - 15.09.2016. Постановою Верховного Суду від 01.03.2018 згадану постанову Донецького апеляційного господарського суду залишено без змін.

Зазначеним судовим рішенням встановлено, що 11.08.2016 з 15:00 електропостачання до мереж ТОВ «БАРК» було припинено, відповідач ПАТ "Запоріжжяобленерго" був обізнаний про відсутність електропостачання на об'єкті Позивача, однак не вчинив будь-яких дій з відновлення електропостачання, чим порушив зобов'язання, покладені на нього Договором № 1149 і ПКЕЕ.

Отже, за результатами розгляду вказаної справи господарським судом зроблено висновки стосовно встановлення неправомірності дій Відповідача з переривання електропостачання до об'єкту Позивача, й тому позовні вимоги ТОВ "БАРК" у даній справі про стягнення з Відповідача (ПАТ "Запоріжжяобленерго") двократної вартості недовідпущеної електроенергії в сумі 277 148,60 грн. є обґрунтованими.

19. Відхиленню підлягають доводи Відповідача про те, що судовими рішеннями зі справи № 908/2260/16 встановлено, що 11.08.2016 о 15:00 електропостачання до мереж було припинено ПрАТ "Азовкабель", оскільки такі доводи не спростовують вини ПАТ "Запоріжжяобленерго" як енергопостачальника у невідпущенні електроенергії в місці продажу, яка (вина) виразилася у бездіяльності Відповідача щодо відновлення електропостачання споживача.

20. Факт припинення електропостачання об'єкту Позивача зафіксовано й підтверджено належним чином у відповідності до вимог ПКЕЕ. Не відновивши електропостачання до 10.07.2017, Відповідач знав про його відсутність на об'єкті Позивача, оскільки саме на Відповідача відповідно до умов Договору № 1149 покладається обов'язок з постачання електроенергії Позивачу.

21. Відповідачем було заявлено про застосування у розгляді справи позовної давності, вважаючи її пропущеною Позивачем, оскільки йдеться (на думку Відповідача) про стягнення штрафних санкцій у розумінні, зокрема, статті 258 Цивільного кодексу України. Проте суди дійшли висновку про таке: відповідальність енергопостачальника перед споживачами електроенергії в розмірі двократної вартості недовідпущеної електроенергії у разі переривання електропостачання з вини енергопостачальника (згідно з умовами договору на постачання електричної енергії) передбачена частиною тринадцятою статті 24 Закону України "Про електроенергетику"; вказана відповідальність не має правової природи штрафної санкції, а є іншим видом відповідальності, що передбачена законом; відтак позовна давність, встановлена частиною другою статті 258 Цивільного кодексу України, у спірних правовідносинах застосуванню не підлягає.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

22. Частина тринадцята статті 24 Закону України "Про електроенергетику":

- енергопостачальники несуть відповідальність перед споживачами електроенергії у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії у разі переривання електропостачання з вини енергопостачальника (згідно з умовами договору на постачання електричної енергії).

23. Частина перша статті 230 Господарського кодексу України:

- штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

24. Цивільний кодекс України:

стаття 256:

- позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу;

стаття 258:

- для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, у тому числі скорочена. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені);

частина перша статті 261:

- перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила;

частини третя - п'ята статті 267:

- позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення;

- сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові;

- якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

25. Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, відповідачем до винесення судового рішення зі справи було заявлено про застосування скороченої позовної давності, встановленої статтею 258 Цивільного кодексу України.

Зазначене посилання Відповідача було відхилено судами попередніх інстанцій з тих мотивів, що відповідальність, передбачена частиною тринадцятою статті 24 Закону України "Про електроенергетику", "не має правової природи штрафної санкції, а є іншим видом відповідальності, що передбачені законом".

26. З таким мотивуванням названих судових інстанцій погодитися не можна.

Двократна вартість недовідпущеної електроенергії є наслідком (відповідальністю) порушення енергопостачальником зобов'язання, передбаченого у договорі, а відтак має правову природу штрафної санкції за порушення договірного зобов'язання та носить грошовий характер.

Відповідний правовий висновок вміщено і в постанові Верховного Суду від 23.08.2018 зі справи № 908/2068/17 (пункт 27 згаданої постанови). Підстав для відступу від зазначеного висновку не вбачається.

27. Отже, попередні судові інстанції, з'ясувавши обґрунтованість позовних вимог по суті, мали, з урахуванням зробленої Відповідачем заяви про застосування позовної давності, здійснити доказову перевірку обставин, пов'язаних з наявністю чи відсутністю спливу позовної давності для застосування заявлених штрафних санкцій, а також, у разі пропущення позовної давності, - наявності чи відсутності поважних причин такого пропущення.

Не встановивши відповідних обставин та не здійснивши оцінки пов'язаних з цим доказів, попередні судові інстанції припустилися як неправильного застосування норм матеріального права (у вигляді незастосування закону, який підлягав застосуванню, а саме наведених у пунктах 23 і 24 цієї постанови положень Господарського і Цивільного кодексів України), так і порушення норм процесуального права, а саме – частини першої статті 86 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження наявних у справі доказів та частини п'ятої статті 236 названого Кодексу стосовно ухвалення судового рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Водночас суд касаційної інстанції згідно з частиною другою статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

28. З огляду на викладене та відповідно до частини третьої статті 310 ГПК України оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа – передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

У такому розгляді суду необхідно врахувати викладене, встановити обставини та оцінити докази, зазначені в цій постанові, у залежності від цього перевірити доводи учасників справи і прийняти в останній законне та обґрунтоване рішення. За результатами нового розгляду справи має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Запорізької області від 03.09.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 10.01.2019 у справі № 908/1032/18 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя                                К. Пільков