номер провадження справи 15/37/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2019 Справа № 908/463/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київський картонно-паперовий комбінат", 08700, м. Обухів Київської області, вул. Київська, б. 130

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл", 69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, б. 25, к. 207

про стягнення коштів

при секретарі судового засідання Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: Потапова О.К., довіреність № 30 від 11.01.2019;

від відповідача: Макотченко Л.М., довіреність № 18/2019 від 21.12.2018, посвідчення адвоката № 4907 від 25.10.2017.

Суть спору:

26.02.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Київський картонно-паперовий комбінат", м. Обухів до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл", м. Запоріжжя про стягнення 466 622,56 грн основного боргу, 23 462,68 грн пені та 1955,22 грн 3% річних.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2019 справу № 908/463/19 передано для розгляду судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 27.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/463/19, присвоєно справі номер провадження 15/37/19. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 26.03.2019 о/об 11 год. 00 хв.

25.03.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 347 від 22.03.2019.

25.03.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання № б/н від 22.03.2019 про відкладення судового засідання та заява № б/н від 22.03.2019 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.03.2019 відкладено розгляд справи у порядку спрощеного провадження на 17.04.2019 о 10 год. 20 хв.

12.04.2019 до суду від позивача надійшли відповідь на відзив вих. 15-4509 від 09.04.2019 та пояснення щодо розгляду справи а порядку загального позовного провадження вих. 13-4512 від 09.04.2019.

Також 12.04.2019 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів вих. 15-4513 від 09.04.2019.

17.04.2019 до суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Київський картонно-паперовий комбінат" вих. № 15-4779 від 15.04.2019 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі ціни позову - 492 040,46 грн та судового збору - 960,50 грн.

Ухвалою суду від 17.04.2019 у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Київський картонно-паперовий комбінат", м. Обухів Київської області про забезпечення позову у справі 908/463/19 шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі ціни позову - 492 040,46 грн та судового збору - 960,50 грн відмовлено.

17.04.2019 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив № 63 від 16.04.2019.

Ухвалою суду від 17.04.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 02.05.2019 о 11 год. 40 хв. з повідомленням (викликом) сторін. Заяву відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження з викликом сторін залишено судом без задоволення. У задоволенні заяви позивача про витребування доказів судом відмовлено.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно - апаратного комплексу "Оберіг".

В судовому засіданні 02.05.2019 представник позивача підтримав позов, в обґрунтування позовних вимог зокрема зазначив, що відповідач не виконав зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати за договором поставки № СТМ/39/1222/41/06.11 від 16.11.2016, у зв'язку з чим утворилась заборгованість по оплаті поставлено товару у розмірі 466 622,56 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по оплаті за поставлений товар за договором поставки № СТМ/39/1222/41/06.11 від 16.11.2011 позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 23 462,68 грн та 1955,22 грн 3% річних.

У відповіді на відзив вих. 15-4509 від 09.04.2019 позивач додатково зазначив, що факт укладання договору поставки підтверджується підписами уповноважених представників сторін та відтисками відповідних печаток. Належних доказів недійсності укладеного договору поставки відповідачем не надано. Крім того позивач зазначив, що проект спірного договору поставки був надісланий відповідачем позивачу з реєстраційним номером СТМ/39, в свою чергу позивачем під час реєстрації договору присвоєно договору внутрішній номер - 1222/41/06.11. Позивач наголошує, що інших договорів окрім договору поставки № СТМ/39/1222/41/06.11 від 16.11.2011 між позивачем та відповідачем не існує. Щодо відсутності у видаткових накладних та товарно-транспортних накладних посади позивач не має можливості контролювати, встановлювати приналежність підписів та посад на кожному документі осіб, уповноважених відповідачем. Всі додані до позову первинні бухгалтерські документи складені відповідно до вимог чинного законодавства України та містять всю необхідну інформацію та підтверджують факт отримання товару.

В обґрунтування вимог позивач посилається ст. 509, 525, 526, 546, 549, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230, 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 54, 162-164, 247, 249 Господарського процесуального кодексу України та умови договору поставки № СТМ/39/1222/41/06.11 від 16.11.2011 та просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Також в судовому засіданні 02.05.2019 представник позивача надав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів, просить суд його задовольнити та долучити до матеріалів справи додаткові документи.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.05.2019 проти задоволення клопотання позивача про долучення до матеріалів справи додаткових документів заперечив, зазначив, що позивачем пропущено встановлений ст. 80 ГПК України строк для подання доказів.

Розглянувши клопотання позивача про долучення до матеріалів справи додаткових документів суд відмовив у його прийнятті та повернув заявнику.

Згідно ч. 2, 4 ст. 80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Суд зазначає про те, що позивач, звернувся до суду з клопотанням про долучення до матеріалів справи додаткових документів у судовому засіданні 02.05.2019, після відкриття провадження у справі 27.02.2019, тим самим порушив вимог ч. 2 ст. 80 ГПК України, а саме подав вказане клопотання не у встановлений законом строк. Обґрунтування неможливості подати вказані докази разом із позовною заявою позивачем суду не надано.

Представник відповідач в судовому засіданні 02.05.2019 проти задоволення позову заперечив, з підстав зазначених у відзиві на позов відзив на позовну заяву № 347 від 22.03.2019 та запереченнях на відповідь на відзив № 63 від 16.04.2019, зокрема зазначив, що ТОВ "Український Рітейл" заперечує факт укладання з позивачем договору поставки № СТМ/39/1222/41/06.11 від 16.11.2011 в зв'язку із чим відповідач вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості за вказаним договором необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Додані до позову копії видаткових накладних не містять посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильності її оформлення з боку відповідача, додані копії товарно-транспортних накладних також не містять посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції, що не у сукупності не дає змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та не підтверджує факт отримання товару уповноваженим представником відповідача.

Відповідач вважає, що належними доказами поставки товару мають бути первинні бухгалтерські документи оформлені відповідно до вимог чинного законодавства України.

З огляду на викладене відповідач заперечує факт поставки йому товару та наявності у нього заборгованості за договором поставки № СТМ/39 від 16.11.2011 та № СТМ/39/1222/41/06.11 від 16.11.2011, у зв'язку із чим позовні вимоги в частині стягнення пені та 3 % річних також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо актів звірок взаємних розрахунків на 31.12.2018 та на 31.01.2019 доданих позивачем в якості доказів наявності заборгованості відповідач зазначає, що вказані акти не містять жодного посилання на номер та дату договору, а також, відповідно до діючого законодавства України, вказані акти лише відображають загальну суму заборгованості та фіксують стан розрахунків але не породжують прав та обов'язків сторін, а отже не можуть довести наявність заборгованості відповідача перед позивачем за договором поставки № СТМ/39 від 16.11.2011 та неіснуючим договором № СТМ/39/1222/41/06.11 від 16.11.2011.

На підставі вищезазначеного відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В судому засіданні 02.05.2019 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено 07.05.2019.

Заслухавши доводи представників сторін та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

16.11.2011 Товариством з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (покупець, відповідач) та Приватного акціонерного товариства "Київський картонно-паперовий комбінат" (постачальник, позивач) укладений договір поставки № СТМ/39 (договір) з протоколом розбіжностей.

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов'язувався в порядку та строки, встановлені договором, виготовити товар під торговою маркою "ПРОСТО" відповідно до Положення № 1 до даного договору та передати у власність покупцю, у визначеній кількості, відповідної якості та за обумовленою ціною, а останній зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених у цьому договорі. Покупець гарантує, що в нього є всі необхідні права на торгові марки та інші об'єкти інтелектуальної власності, які по його заявкам постачальник розміщує на товарі. (в редакції протоколу розбіжностей до договору поставки № СТМ/39 від 16.11.2011).

Найменування, асортимент та ціна поставленого товару вказується в додатку № 2 "Специфікація", яке є невід'ємною частиною даного договору. Орієнтовний річний об'єм закупівель узгоджується постачальником та покупцем та вказується у додатку № 6 цього договору. (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 2.1 договору, товар поставляється постачальником окремими партіями у відповідності з замовленнями на поставку. Постачальник зобов'язується приймати від покупця замовлення на поставку товару та здійснювати поставки товару у розподільний центр № 1 м. Макєєва, вул. Магістральна, 6 в кількості та на дату, вказану у замовленні, власними транспортними засобами та за власний рахунок, У випадку підписання сторонами графіку поставок (додаток № 7), строк поставки визначається відповідно визначеного графіку. Мінімальна партія товару, який постачається постачальником на склад покупця повинна складати не менше 33 палет. (в редакції протоколу розбіжностей до договору поставки № СТМ/39 від 16.11.2011 та додаткової угоди № 2 від 10.10.2013 до договору поставки № СТМ/39 від 16.11.2011).

Замовлення передаються покупцем нарочно, по факсимільному зв'язку або електронною поштою, а у випадку відсутності таких - телефонограмою. При використанні сторонами засобу передачі замовлення шляхом електронного повідомлення (EDI-документа) через платформу електронної комерції (EDI-документа) через платформу електронної комерції "eXite" сторони підписують додаток № 3. Замовлення повинно містити інформацію: номер та дату замовлення; номер та дату договору; найменування постачальника; найменування покупця; асортимент товару; кількість та ціну товару; дату поставки товару постачальником на склад або магазин, вказаний покупцем; адресу складу або магазину, вказаного покупцем. (п. 2.2 договору).

Як зазначено у п. 3.1 договору, приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем у місті поставки товару в момент отримання товару від постачальника відповідно до супровідних документів. Покупець має право прийняти товар без спеціальної перевірки за якістю, якщо товар знаходиться у спеціальній тарі та упаковці без явних видимих дефектів.

У п. 6.1 договору сторони визначили, що ціна на товар визначається відповідно до обумовленої сторонами специфікації. Постачальник має право ініціювати перегляд діючої ціни на товар шляхом направлення повідомлення (листа) не менш ніж за 45 календарних днів до змін. Зміна ціни товар оформлюється шляхом підписання нового додатку (специфікації). Постачальник зобов'язується не змінювати ціни вказані в специфікації, протягом двох місяців з моменту першої поставки за договором або змінювати виключно за письмовим узгодженням сторін. Нова ціна починає діяти з дати вказаної в специфікації, проте не раніше дати підписання обома сторонами нової специфікації. (в редакції протоколу розбіжностей до договору поставки № СТМ/39 від 16.11.2011).

Відповідно до п. 6.4 договору, оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 (сорока п'яти) календарних днів з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця. (в редакції додаткової угоди № 2 від 10.10.2013 до договору поставки № СТМ/39 від 16.11.2011).

Згідно з п. 8.10 договору, у випадку порушення строків оплати покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в момент порушення, від суми неоплаченого товару, за кожний день прострочення платежу.

Діючий договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 березня 2019р. (в редакції додаткової угоди № 3 від 02.01.2019 до договору поставки № СТМ/39 від 16.11.2011).

Договір поставки № СТМ/39 від 16.11.2011 підписано зі сторони ТОВ "Український Рітейл" заступником генерального директора по операційній діяльності ОСОБА_4 та скріплено печаткою підприємства, зі сторони ПрАТ "Київський картонно-паперовий комбінат" начальником відділу продажу паперу та паперових виробів ОСОБА_5 з протоколом розбіжностей та скріплено печаткою підприємства.

Доказів визнання договору поставки № СТМ/39 від 16.11.2011 недійсним чи розірваним сторонами до матеріалів справи не надано.

На виконання умов договору та на підставі замовлень відповідача позивачем поставлено ТОВ "Український Рітейл" товар на загальну суму 516 816,00 грн, що підтверджується накладними: № КлН_00314717 від 03.10.2018 на суму 160 622,40 грн, № КлН_00322615 від 26.11.2018 на суму 95 577,60 грн, № КлН_00322616 від 26.11.2018 на суму 108 576,00 грн, № КлН_00322743 від 27.11.2018 на суму 152 040,00 грн.

Товар було отримано представником відповідача ОСОБА_6 під підпис та скріплено печаткою товариства. Також поставка товару підтверджується товарно-транспортними накладними копії яких додано позивачем до позову.

Позивачем виставлено відповідачу рахунки-фактури: № КлН_00314717 від 03.10.2018 на суму 160 622,40 грн, № КлН_00322615 від 26.11.2018 на суму 95 577,60 грн, № КлН_00322616 від 26.11.2018 на суму 108 576,00 грн, № КлН_00322743 від 27.11.2018 на суму 152 040,00 грн на загальну суму 516 816,00 грн.

Відповідач, в порушення умов договору, за отриманий товар розрахувався лише частково та станом на 31.12.2018 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за поставлений товар у сумі 516 622,56 грн.

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків за період січень 2019, станом на 31.01.2019 розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 466 622,56 грн.

11.02.2019 позивач направив відповідачу вимогу вих. № 41-2-1878 від 11.02.2019, про що свідчить фіскальний чек та опис вкладення у цінний лист доданий позивачем до позову, з вимогою сплатити заборгованість за договором поставки № СТМ/39 від 16.11.2011 у розмірі 488 051,81 грн, з яких 466 622,56 грн основного боргу, 19 780,84 грн пені та 1 648,41 грн 3 % річних протягом 7-ми календарних днів, на яку відповідь не отримав.

Відповідно до виписки АТ "РАЙФФЙЗЕН БАНК АВАЛЬ", код банку 380805 по рахунку ПрАТ "Київський картонно-паперовий комбінат" з 18.01.2019 по 22.01.2019 ТОВ "Український Рітейл" здійснювало оплати за товар відповідно до договору № СТМ/39 від 16.11.2011.

На момент розгляду справи доказів сплати заборгованості за поставлений за договором поставки № СТМ/39 від 16.11.2011 товар на суму 466 622,56 грн сторонами до матеріалів справи не надано.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару стала підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми заборгованості по оплаті за поставлений товар в примусовому порядку.

Аналіз норм чинного законодавства та наданих матеріалів, дає суду можливість зробити висновки, що правовідносини сторін врегульовані договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України господарські зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об'єктивних обставин.

Щодо заперечень відповідача проти укладення з позивачем спірного договору поставки № СТМ/39 від 16.11.2011 та існування між сторонами господарських відносин з приводу виконання вказаного договору суд зазначає, що відповідачем на підтвердження вказаних обставин належних доказів суду надано не було, з матеріалів справи слідує, що між сторонами існували господарські відносини по виконанню умов договору поставки № СТМ/39 від 16.11.2011, що підтверджується матеріалами справи. Доказів укладення будь-якого іншого договору між сторонами не надано.

З огляду на вищезазначене, дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за договором поставки № СТМ/39 від 16.11.2011 у сумі 466 622,56 грн є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, за порушення виконання відповідачем грошового зобов'язання позивач просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 23 462,68 грн за загальний період з 20.11.2018 по 18.02.2019 та 1955,22 грн 3% річних за загальний період 20.11.2018 по 18.02.2019. Розрахунок виконано окремо за кожною видатковою накладною.

В силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Згідно з ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відповідних відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що при порушенні зобов'язання настають правові наслідки, які встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Приписами ч. 6 вказаної статті унормовано, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законодавством або договором.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В пункті 8.10 договору поставки № СТМ/39 від 16.11.2011 сторони визначили, що у випадку порушення строків оплати покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в момент порушення, від суми неоплаченого товару, за кожний день прострочення платежу. Згідно із розрахунком позивача відповідачу нарахована пеня:

за накладною № КлН_00314717 від 03.10.2018 від суми 110 428,96 грн за період з 20.11.2018 по 18.02.2019 в розмірі 9911,38 грн;

за накладною № КлН_00322615 від 26.11.2018 від суми 95 577,60 грн за період з 11.01.2019 по 18.02.2019 в розмірі 3676,46 грн;

за накладною КлН_00322616 від 26.11.2018 на суму 108 576,00 грн за період з 11.01.2019 по 18.02.2019 в розмірі 4176,46 грн;

за накладною № КлН_00322743 від 27.11.2018 на суму 152 040,00 грн за період з 11.01.2019 по 18.02.2019 в розмірі 5698,38 грн.

Розрахунок перевірено судом за допомогою комп'ютерної програми "Законодавство", він є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства України, у зв`язку із чим стягненню з відповідача підлягає 23 462,68 грн. пені.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договором поставки № СТМ/39 від 16.11.2011 сторони інший розмір процентів не встановлювали.

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано 3 % річних:

за накладною № КлН_00314717 від 03.10.2018 від суми 110 428,96 грн за період з 20.11.2018 по 18.02.2019 в розмірі 825, 95 грн;

за накладною № КлН_00322615 від 26.11.2018 від суми 95 577,60 грн за період з 11.01.2019 по 18.02.2019 в розмірі 306, 37 грн;

за накладною КлН_00322616 від 26.11.2018 на суму 108 576,00 грн за період з 11.01.2019 по 18.02.2019 в розмірі 348,04 грн;

за накладною № КлН_00322743 від 27.11.2018 на суму 152 040,00 грн за період з 11.01.2019 по 18.02.2019 в розмірі 474,86 грн.

Розрахунок перевірено судом за допомогою комп'ютерної програми "Законодавство", він є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства України, у зв`язку із чим стягненню з відповідача підлягає 1 955,22 грн 3% річних.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 202, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, б. 25, к. 207, ідентифікаційний код юридичної особи 34604386) на користь Приватного акціонерного товариства "Київський картонно-паперовий комбінат" (08700, м. Обухів Київської області, вул. Київська, б. 130, ідентифікаційний код юридичної особи 05509659) основний борг у розмірі 466 622 (чотириста шістдесят шість тисяч шістсот двадцять дві) грн 56 коп., пеню у розмірі 23 462 (двадцять три тисячі чотириста шістдесят дві) грн 68 коп., 3 % річних в розмірі 1955 (одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн 22 коп., судовий збір у розмірі 7380 (сім тисяч триста вісімдесят) грн 61 коп. Видати наказ.

Суддя І.С. Горохов

Повне рішення складено: 07.05.2019.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.