ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 Справа № 917/103/19

за позовною заявою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Технолоджис" АДРЕСА_1, 02068 (поштова адреса: а/с 15, м. Київ, 02068)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрбєлторг" вул. Б. Хмельницького, буд 1-Д, м. Кременчук, Полтавська область,39600

про стягнення 397 491,28 грн. заборгованості

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Отюгова О.І.

Представники :

від позивача ОСОБА_2, ордер № 078734 від 15.04.2019 року

від відповідача: не з'явилися

Обставини справи: розглядається позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Технолоджис" до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрбєлторг" про стягнення 397 491,28 грн. заборгованості.

21.01.2019 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Технолоджис" до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрбєлторг" про стягнення 397 491,28 грн. заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області суду від 23.01.2019 року на підставі ст. 174 ГПК України позовну заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Технолоджис" до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрбєлторг" про стягнення 397 491,28 грн. заборгованості залишено без руху та надано позивачу строк 5 днів з дня вручення такої ухвали для усунення недоліків.

01.02.2019 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків.

04.02.2019 року ухвалою Господарського суду Полтавської області було відкрито провадження у справі № 917/103/19 та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 26.02.2019 року.

Ухвалою від 18.03.2019 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 16.04.19 року.

Відповідач представництво у судове засідання 16.04.2019 року не забезпечив, у визначений судом у п. 4 ухвали суду від 04.02.2019 р. строк відзиву на позов не надав. Останній був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, про що свідчать матеріали справи (арк. с. 128,141).

Представник позивача підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 16.04.2019 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив коли буде виготовлено повне рішення у відповідності до приписів ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані документальні докази, суд, встановив:

14.06.2018 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Технолоджис" (клієнт, позивач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрбєлторг" (експедитор, відповідач) укладено договір транспортного експедирування та організації перевезень вантажів залізничним транспортом №29/18-06 ( арк. с. 44-50).

10.08.2018 року між сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору транспортного експедирування та організації перевезень вантажів залізничним транспортом №29/18-06 (арк. с. 51-53).

Умовами даного договору (зі змінами внесеними додатковою угодою) сторони погодили наступне:

- за цим договором експедитор зобов'язався за плату та за рахунок клієнта організувати надання транспортно-експедиційних послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу (пегматит та коалін) залізничним транспортом (надалі послуги) по узгодженим напрямкам (п. 1.1. договору);

- за цим договором експедитор організовує перевезення вантажів залізничним транспортом, а саме - надає клієнту згідно його заявок власний/орендований рухомий склад - напіввагони у всіх погоджених, за виключенням Росі та зони АТО на період з 14.06.2018 року по 13.06.2019 року включно. Дата закінчення користування вагонами експедитора може бути зміненою за згодою сторін (п. 1.2. договору);

- експедитор зобовязаний приймати заявки клієнта, та надати клієнту погоджену кількість вагонів на строк не менш як 5 місяців з моменту підписання цього договору (п. 2.2.1 договору);

- клієнт зобов'язаний підписати акт наданих послуг, надісланий експедитором по факсу та/або електронній пошті з наступним направленням протягом 5-х днів оригіналу акту засобами поштового зв'язку або кур'єрської доставки. Якщо протягом 5-ти днів з моменту направлення акту для підписання клієнтом, експедитор не отримав підписаного акту або обґрунтованої відмови від його підписання, послуги/роботи вважаються прийнятими клієнтом без застережень і претензій та останній зобов'язаний в цей же термін здійснити оплату за ці послуги /роботи у розмірі зазначеному в рахунку-фактурі на оплату (п. 2.1.13 договору);

- розрахунки між експедитором та клієнтом здійснюються в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок експедитора. Клієнт сплачує експедитору рахунки у наступному порядку: плата за місячний об'єм запланованих перевезень вантажів у вказаних напрямках (користування вагонами за місяць), залізничні тарифи (завантажений+повернення порожнього) по кожній партії вагонів у погодженому напрямку. Перша подача вагонів під завантаження здійснюється за рахунок експедитора. По закінченню погодженому в договорі періоду перевезень клієнт сплачує повернення вагонів до станції призначення на яку вкаже експедитор (п. 3.4. договору);

- сторони домовились, що документи передані факсимільним та/або електронним звязком є чинними до моменту отримання оригіналів цих документів (п. 9.7. договору);

- тариф за перевезення вантажів та розмір користування вагонами за 1 перевезену тону становить: ст. Полонне Південно-Західна залізниця ст. Київ-Демеївський Південно-Західна залізниця -254,35 грн. (з ПДВ); ст. Славута Південно-Західна залізниця - ст. Калуш Львівська залізниця -253,60 грн. (з ПДВ); ст. Гайоворон Одеська залізниця ст. Бендер-2 (експ) Молдавська залізниця (територією України до станції прикордонного перетину Кучурган-експ. Одеська залізниця) -233,52 грн. (з ПДВ) (п. 3.3. договору в редакції додаткової угоди №1).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що ним на виконання умов договору було здійснено попередню оплату послуг відповідача в загальній сумі 1134048,71 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 568, проведено банком 22.06.2018 р. на суму 30 227,52 грн., № 574 проведено банком 22.06.2018 р. на суму 61 359,20 грн., № 569 проведено банком 22.06.2018 р. на суму 151 137,60 грн., № 573 проведено банком 22.06.2018 р. на суму 306 796,00 грн., № 599 проведено банком 10.07.2018 р. на суму 35 099,67 грн., № 622 проведено банком 20.07.2018 р. на суму 35 252,10 грн., № 626 проведено банком27.07.2018р. на суму 35 252,10 грн., № 628 проведено банком 27.07.2018 р. на суму 56 982,96 грн., № 655 проведено банком 10.08.2018 р. на суму 393 739,88 грн., № 664 проведено банком 17.08.2018 р. на суму 28 201,68 грн. (арк. с. 54-63).

Відповідачем в якості підтвердження факту надання послуг, їх обєму та вартості були надані на погодження позивачу наступні акти надання транспортно-експедиційних послуг повязаних з перевезенням вантажу залізничним транспортом:

-№ 02/18/07 від 31.07.2018 року на суму 370 498,71 грн.;

-№ 08/5 від 31.08.2018 року на суму 528 719,36 грн.;

-№09/3 від 30.09.2018 року на суму 161 613,30 грн. (арк. с. 64-73).

Як вказує позивач, акт надання транспортно-експедиційних послуг, повязаних з перевезенням вантажу залізничним транспортом № 02/18/07 від 31.07.2018 року на суму 370 498,71 грн., був узгоджений сторонами та послуги за ним були надані в повному обсязі.

Акт надання транспортно-експедиційних послуг, повязаних з перевезенням вантажу залізничним транспортом № 08/5 від 31.08.2018 року на суму 528 719,36 грн., було отримано на електронну адресу позивача 12.09.2018 року.

Даний акт було розглянуто позивачем та 14.09.2018 (протягом двох днів) на електронну адресу відповідача, яка зазначена в реквізитах сторін (Р. 10 Договору) та з якої отримано акт, надано обґрунтовані заперечення про відмову від підписання акту (прінт-скрін електронного листа від 14.09.2018 в матеріалах справи арк. с. 74).

Акт надання транспортно-експедиційних послуг повязаних з перевезенням вантажу залізничним транспортом № 09/3 від 30.09.2018 року на суму 161 613,30 грн. було отримано на електронну адресу позивача 05.10.2018, а 08.10.2018 (протягом трьох днів) позивачем також направлено відповідачу обґрунтовані заперечення на даний акт на його електронну адресу (прінт-скрін електронного листа від 08.10.2018 в матеріалах справи арк. с. 75).

Отже, як вказує позивач, послуги по ОСОБА_2 № 08/5 від 31.08.2018 та ОСОБА_2 № 09/3 від 30.09.2018 не були ним прийняті, про що також окремо було зазначено у листі № 28 від 11.10.2018 на адресу відповідача (арк. с. 76-78).

На думку позивача, послуги, факт та обєм яких визначений відповідачем в актах № 08/5 від 31.08.2018 та № 09/3 від 30.09.2018, були надані позивачу лише частково.

Так, за ОСОБА_2 надання транспортно-експедиційних послуг повязаних з перевезенням вантажу залізничним транспортом № 08/5 від 31.08.2018 року на суму 528 719,36 грн. наявна різниця тарифах та інших витратах на вивід вагонів в розмірі 7 873,56 грн., та наявна різниця в платі за користування вагонами з дати відправлення зі ст. Калуш, Полонне, К-Деміївський до дати прибуття на ст. виводу в сумі 181 150,00 грн. що знайшли своє відображення в ОСОБА_3 №1 (сторінка 3) до ОСОБА_2 № 08/5 від 31.08.2018 року до договору № 29/18-06 від 14 червня 2018 p. та суперечать умовам пунктів 2.2.1., 3.4. договору.

Крім того, відповідно до ОСОБА_3 №1 (сторінка 2) до ОСОБА_2 № 08/5 від 31.08.2018 року до договору № 29/18-06 від 14 червня 2018 p.:

- за перевезення вагонів №№ 55196703, 52236262, 55196745, 55196737 відповідачем застосована ставка 254,35 грн. за 1 тону вантажу;

- за перевезення вагонів №№ 55110233, 57656415, 55075154, 55113062, 56108582, 55113112, 56532831 відповідачем застосована ставка 233,52 грн. за 1 тону вантажу.

Згідно з пунктом 1 додаткової угоди №1 від 10 серпня 2018 року до договору зазначені ставки за перевезення складаються з плати за користування вагонами та суми тарифу завантаженого та повернення порожнього вагону.

Втім тарифи за перевезення вагонів №№ 55196703, 52236262, 55196745, 55196737 були частково оплачені позивачем самостійно (на суму 13 429,20 грн.), що підтверджується добовими переліками № 20180828 від 28.08.2018 року та № 20180830 від 30.08. 2018 року (арк. с. 79-84).

Також позивач вказує на те, що ним самостійно частково були оплачені тарифи за вагони №№ 55110233, 57656415, 55075154, 55113062, 56108582, 55113112, 56532831 на суму 40 611,90 грн. (добові переліки № 20180829 від 29.08.2018 року та № 20180919 від 19.09.2018 року) (арк. с. 85-90).

Таким чином, ціна послуг відповідача з перевезення вагонів №№ 55196703, 52236262, 55196745, 55196737, 55110233, 57656415, 55075154, 55113062, 56108582, 55113112, 56532831 завищена на суму в розмірі 54 041,10 грн.

З урахуванням наведеного, на думку позивача відповідачем завищено вартість наданих в серпні 2018 року послуг на суму 243 064,66 гри., а фактична вартість складає 285 654,70 грн.

Акт надання транспортно-експедиційних послуг повязаних з перевезенням вантажу залізничним транспортом № 09/3 від 30.09.2018 року на суму 161 613,30 грн. також не відображає вартість фактично наданих послуг, адже плата за користування вагонами з дати відправлення зі ст. К-Деміївський, Разд.-Сорт. до дати прибуття на ст. виводу в сумі 67 500,00 грн. та тариф (різниця тарифів) та інші витрати на вивід вагонів в розмірі 4 959,28 грн., що знайшли своє відображення в ОСОБА_3 №1 (сторінка 2) до ОСОБА_2 № 09/3 від 30.09.2018 року до договору № 29/18-06 від 14 червня 2018 p., суперечать умовам пунктів 2.2.1., 3.4. договору.

Крім того, простій вагонів №№ 55110233, 57656415, 55075154, 55113062, 56108582, 55113112, 56532831, що зазначений в додатку №1 (сторінка 1)до ОСОБА_2 № 09/3 від 30.09.2018 року до договору № 29/18-06 від 14 червня 2018 р. як по 3 (три) доби не відповідає дійсності з огляду на те, що зазначені вагони прибули на ст. Бендер II 07.09.2018 року, а були оформлені станцією для подальшого перевезення 09.09.2018 року, а не наступного дня, що підтверджується календарними штемпелями станції Бендер II на накладних №№ 96453254, 96453251, 96453257, 96453253, 96453256, 96453255, 96453252 (арк. с. 91-97).

З урахуванням наведеного, на думку позивача, відповідачем завищено вартість наданих у вересні 2018 року послуг на суму 81 209,28 грн., а фактична вартість складає 80 404,02 грн.

05.11.2018 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію за вих. №27, в якій позивач вимагав добровільного, протягом семи днів з дати отримання цієї претензії, повернути суму грошових коштів в розмірі 397 491,28 грн. шляхом банківського переказу на поточний рахунок (арк. с. 98-108).

Листом від 13.11.2018 року вих. № 101 відповідач надіслав заперечення на претензію, де вимоги позивача ним визнано частково (арк. с. 109-111).

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 397 491,28 грн. перевищеної вартості наданих послуг за договором.

При винесенні рішення суд керувався наступним.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 929 Цивільного кодексу України, що кореспондується зі ст. 316 Господарського кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні регулюються Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Згідно зі ст.1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», транспортно-експедиторською послугою є робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Як встановлено судом, позивачем на виконання умов договору було здійснено попередню оплату послуг відповідача в загальній сумі 1 134 048,71 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 568, проведено банком 22.06.2018 р. на суму 30 227,52 грн., № 574 проведено банком 22.06.2018 р. на суму 61 359,20 грн., № 569 проведено банком 22.06.2018 р. на суму 151 137,60 грн., № 573 проведено банком 22.06.2018 р. на суму 306 796,00 грн., № 599 проведено банком 10.07.2018 р. на суму 35 099,67 грн., № 622 проведено банком 20.07.2018 р. на суму 35 252,10 грн., № 626 проведено банком27.07.2018р. на суму 35 252,10 грн., № 628 проведено банком 27.07.2018 р. на суму 56 982,96 грн., № 655 проведено банком 10.08.2018 р. на суму 393 739,88 грн., № 664 проведено банком 17.08.2018 р. на суму 28 201,68 грн. (арк. с. 54-63).

Факт наявної різниці в тарифах, інших витратах на вивід вагонів, в платі за користування вагонами за ОСОБА_2 надання транспортно-експедиційних послуг повязаних з перевезенням вантажу залізничним транспортом № 08/5 від 31.08.2018 року підтверджується наданими позивачем ОСОБА_3 №1 (сторінка 3) до ОСОБА_2 № 08/5 від 31.08.2018 року, добовими переліками № 20180828 від 28.08.2018 року, № 20180830 від 30.08. 2018 року № 20180829 від 29.08.2018 року та № 20180919 від 19.09.2018 року) (арк. с. 85-90,79-84).

Факт наявної різниці в тарифах та простої вагонів за ОСОБА_2 надання транспортно-експедиційних послуг повязаних з перевезенням вантажу залізничним транспортом № 09/3 від 30.09.2018 року підтверджується наданими позивачем ОСОБА_3 №1 (сторінка 2) до ОСОБА_2 № 09/3 від 30.09.2018 року, накладними станції Бендер II №№ 96453254, 96453251, 96453257, 96453253, 96453256, 96453255, 96453252 (арк. с. 91-97).

Таким чином, з урахуванням фактично наданих послуг відповідно до актів надання транспортно-експедиційних послуг повязаних з перевезенням вантажу залізничним транспортом № 02/18/07 від 31.07.2018 року, № 08/5 від 31.08.2018 року, № 09/3 від 30.09.2018 року, вірна вартість наданих послуг складає:

1. Акт № 02/18/07 від 31.07.2018 року на суму 370 498,71 грн. (з урахуванням ПДВ 20%);

2. Акт № 08/5 від 31.08.2018 року на суму 285 654,70 грн. (з урахуванням ПДВ 20%);

3. Акт № 09/3 від 30.09.2018 року на суму 80 404,02 грн. (з урахуванням ПДВ 20%).

Тобто загальна вартість наданих відповідачем послуг за договором № 29/18-06 транспортного експедирування та організації перевезень вантажів залізничним транспортом від 14.06.2018 року складає 736 557, 43 грн. (з урахуванням ПДВ 20%).

Як зазначалось вище, позивачем було сплачено на користь відповідача суму попередньої оплати за договором в розмірі 1 134 048, 71 грн., що перевищує вартість фактично наданих послуг на 397 491,28 грн.

Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем, що підлягає поверненню останньому складає 397 491,28 грн.

Дана обставина відповідачем не спростована та частково визнана відповідачем у відповіді на претензію (арк. с. 109-111).

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 397 491,28 грн. заборгованості є підтвердженими документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрбєлторг" вул. Б. Хмельницького, буд 1-Д, м. Кременчук, Полтавська область,39600 , ідентифікаційний код 40877204) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Лоджистік Технолоджис" (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 31837449) 397 491,28 грн. заборгованості, 5 962,39 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.04.2019 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Тимощенко О.М.