ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви до розгляду

26.04.2019м. ДніпроСправа № 904/5220/17

За заявою Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат"

про визнання виконавчого документу - постанови приватного виконавця, таким, що не підлягає виконанню

у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія, ЛТД" (смт. Кушугум, Запорізького району, Запорізької області)

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (м.Кам'янське, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором поставки № 15-1907-02 від 21.12.2015 у загальному розмірі 11 912 228 грн. 85 коп.

Суддя Фещенко Ю.В.

Без представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустрія, ЛТД" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (далі - відповідач) заборгованість за договором поставки № 15-1907-02 від 21.12.2015 у загальному розмірі 11 912 228 грн. 85 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 10 459 558 грн. 20 коп. - основний борг;

- 1 181 008 грн. 71 коп. - інфляційні втрати;

- 271 661 грн. 94 коп. - 3% річних.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.2017, зокрема, позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 10 459 558 грн. 20 коп. - основного боргу, 1 181 008 грн. 71 коп. - інфляційних втрат, 271 187 грн. 48 коп. - 3% річних, 178 676 грн. 32 коп. - частину витрат по сплаті судового збору; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На примусове виконання вказаного рішення суду було видано наказ від 23.06.2017.

Від відповідача 24.04.2019 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява (вх.№ 18849/19 від 24.04.2019), в якій він просить суд визнати виконавчий документ - постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 від 02.02.2018 про стягнення з боржника (відповідача у справі) основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1 206 021 грн. 99 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Вказана заява обґрунтована тим, що розмір фактично стягнутих виконавцем грошових коштів на користь стягувача за наказом суду складає лише 30 210 грн. 08 коп. та приватним виконавцем вже стягнуто основну винагороду у сумі 3 021 грн. 08 коп. Постанова, що оскаржується, на думку заявника, винесена приватним виконавцем безпідставно.

Розглянувши зазначену заяву, суд дійшов висновку про необхідність відмови у прийнятті вказаної заяви з наступних підстав.

05.10.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження".

Частиною 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, з 05.10.2016 Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII чітко встановлено юрисдикцію судів щодо розгляду скарг, зокрема, і на дії приватних виконавців в частині винесення відповідних постанов про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та інше. Розгляд таких скарг віднесено до підвідомчості відповідного адміністративного суду.

Слід також відзначити, що відповідно до статті 328 Господарського процесуального кодексу України (на яку посилається заявник) суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чивизнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Зі змісту статті 328 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суд може визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, виключно той, що був виданий самим судом, а не будь-який виконавчий документ, що підлягає примусовому виконанню та є в переліку, наведеному у статті 3 Закону України "Про виконавче провадження".

Оскільки спірна постанова приватного виконавця ОСОБА_1 про стягнення з боржника основної винагороди від 02.02.2018 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" основної винагороди у сумі 1 206 021 грн. 99 коп. не є виконавчим документом, який був виданий судом, у господарського суду відсутні підстави для визнання її такою, що не підлягає виконанню на підставі статей 328 та 338 Господарського процесуального кодексу України, на які посилається заявник.

Підсумовуючи вказане, слід наголосити, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Саме така правова позиція викладена у постановах ОСОБА_2 Верховного суду від 06.06.2018 у справі № 127/9870/16-ц та від 13.06.2018 у справі № 307/1451/15-ц, від 20.09.2018 № 821/872/17.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Оскільки, крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного нормами процесуального законодавства, Закон України "Про виконавче провадження" встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо витрат виконавчого провадження, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вона видана, тому суд відмовляє у відкритті провадження за заявою відповідача.

Частиною 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись статтями 175, 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству "Дніпровський металургійний комбінат" у прийнятті до розгляду заяви про визнання виконавчого документу - постанови приватного виконавця ОСОБА_1 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 1 206 021 грн. 99 коп., таким, що не підлягає виконанню.

2. Роз'яснити Публічному акціонерному товариству "Дніпровський металургійний комбінат", що вказана заява підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

3. Заяву з доданими до неї документами повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 26.04.2019.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_3