УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

07 травня 2019 року Справа № 913/241/19

Провадження №13/913/241/19

Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, ) про видачу судового наказу до боржника фізичної особи підприємця Харітонова Павла Олександровича (АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1)

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Луганської області із заявою (вх.№ 913/241/19 від 03.05.2019р.) про видачу судового наказу щодо стягнення з фізичної особи підприємця Харітонова Павла Олександровича заборгованості за кредитним договором у сумі 184735,31 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 91528,84 грн., заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно п. 3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.3 в сумі 33610,60 грн., заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно п. 3.2.8.3.2 та 3.2.8.9 Умов - 22000,00 грн., заборгованість з пені, відповідно до п. 3.2.8.10.1 Умов в сумі 37595,87 грн., та витрати по сплаті судового збору.

Заяву обґрунтовано невиконанням фізичною особою підприємцем Харітоновим Павлом Олександровичем умов укладеного між сторонами 27.11.2017 р. договору, шляхом підписання з використанням електронного цифрового підпису Анкети заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua.

Згідно ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Як вбачається з поданої АТ КБ "Приватбанк" заяви про видачу судового наказу, останнім, окрім суми грошової заборгованості за договором, було також заявлено вимоги про стягнення пені у сумі 37595 грн. 87 коп.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В силу приписів ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (п. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (п. З ст. 549 ЦК України).

Нормами ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У свою чергу, п.п. 3.2.8.10 Умов та правил надання банківських послуг передбачено відповідальність клієнта за порушення зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відтак, пеня не є заборгованістю за договором, а являється штрафною санкцією, вимоги про сплату пені у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов'язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов'язань, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов'язання боржником.

Згідно до ч. 3 статті 152 ГПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Приймаючи до уваги, що пеня за своєю правовою природою є санкцією за невиконання грошового зобов'язання, що свідчить про невідповідність вказаних вимог про стягнення такої суми положенням статті 148 цього Кодексу, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про видачу судового наказу в частині стягнення пені.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 147-153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про видачу судового наказу в частині стягнення з фізичної особи підприємця Харітонова Павла Олександровича пені у сумі 37595,87 грн. відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у 10-денний строк з дня її постановлення.

Суддя Б.В. Яресько