ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2019 р. Справа№ 920/800/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №04/19 від 25.02.2019 (вх. №09.1-04.1/186/19 від 28.02.2019) Громадської організації «Сумська спілка взаємодопомоги» на рішення Господарського суду Сумської області від 04.02.2019

у справі №920/800/18 (суддя - Соп`яненко О.Ю.)

за позовом Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради

до Громадської організації «Сумська спілка взаємодопомоги»

про виселення з нежитлового приміщення

за участю представників сторін:

від позивача: Хижняк А.В., довіреність №06.01-27/3 від 15.01.2019

від відповідача: не з`явились,

в с т а н о в и в:

Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом до Громадської організації «Сумська спілка взаємодопомоги» про виселення з нежитлового приміщення площею 51,9 кв.м, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Металургів, 17.

Позов обґрунтований невиконанням відповідачем умов договору в частині звільнення орендованого приміщення після закінчення строку договору.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 04.02.2019 позов задоволено. Виселено Громадську організацію «Сумська спілка взаємодопомоги» з нежитлового приміщення загальною площею 36,3 кв.м., розташованого за адресою: м. Суми, вул. Металургів, буд. 17. Стягнуто з Громадської організації «Сумська спілка взаємодопомоги» на користь Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради 1 762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, встановивши факт порушення відповідачем умов договору в частині повернення комунального майна орендодавцеві шляхом підписання відповідного акту приймання-передачі, посилаючись на приписи ст. 785 ЦК України, ст. ст. 26, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач - Громадська організація «Сумська спілка взаємодопомоги», 26.02.2019 подав апеляційну скаргу №04/19 від 25.02.2019 (вх. №09.1-04.1/186/19 від 28.02.2019), в якій просить рішення Господарського суду Сумської області від 04.02.2019 у справі №920/800/18 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм процесуального права. Так, апелянт вказує на те, що на дату подання позовної заяви відповідач орендував нежитлове приміщення площею 36,3 кв.м., водночас позивач у позовній заяві просив виселити відповідача з приміщення площею 51,9 кв.м. Скаржник зазначає, що після закриття підготовчого провадження позивач подав клопотання про долучення до матеріалів справи акту приймання-передачі частини приміщення від 10.03.2010, яким було повернуто з оренди приміщення площею 15,3 кв.м., чим, на думку відповідача, позивач фактично змінив предмет позову, всупереч вимог ч. 3 ст. 46 ГПК України. На переконання скаржника, задоволення цього клопотання судом є порушенням вимог ст. 118 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою №04/19 від 25.02.2019 (вх. №09.1-04.1/186/19 від 28.02.2019) Громадської організації «Сумська спілка взаємодопомоги» на рішення Господарського суду Сумської області від 04.02.2019 у справі №920/800/18, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на апеляційну скаргу, встановлено учасникам справи строк для подання заяв, клопотань, пояснень. Розгляд справи призначено на 08.05.2019.

Позивач не скористався правом, визначеним ч.1 ст. 263 ГПК України на подання письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції в апеляційній інстанції.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомений належним чином, про що свідчить повідомлення установи поштового зв`язку за кодом 629 про вручення рекомендованого поштового відправлення відповідачу 25.02.2019 (вх. №09.2-04/34868/19).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, який належним чином повідомлений про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Представник позивача у судовому засіданні 08.05.2019 заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив рішення Господарського суду Сумської області від 04.02.2019 у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 29.12.2003 між Управлінням комунального майна Сумської міської ради (орендодавець за договором) та Сумською ощадною кредитною спілкою, яка в подальшому змінила свою назву на Громадська організація «Сумська спілка взаємодопомоги» (орендар за договором, відповідач у справі) укладений договір оренди нерухомого комунального майна №ФМ-950.

Відповідно до п. 5.3.1. рішення Сумської міської ради від 04.05.2016 року №735-МР Управління майна комунальної власності Сумської міської ради реорганізовано шляхом приєднання його до новоствореного Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (позивача у справі) з 05.05.2016.

Згідно з п. 1.1. договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду на умовах, визначених договором, нежитлові приміщення в будинку №17 на вул. Металургів у місті Суми для розміщення службових приміщень, право на оренду яких орендар одержав на підставі розпорядження міського голови м. Суми від 01.12.2003 №893-Р.

Відповідно до п. 2.1. договору об`єктом оренди є нежитлові приміщення загальною площею 51,9 кв.м. План об`єкта оренди є додатком №4 до договору.

Пунктом 7.1. договору передбачено, що строк дії договору встановлюється на один рік з 29.12.2003 до 29.12.2004 року.

Відповідно до п. 7.9. договору в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або розірвання договору після закінчення строку його дії протягом одного місяця він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Пунктом 7.12. договору визначено, що в разі припинення договору по закінченню строку його дії або за згодою сторін, зобов`язання сторін припиняються з моменту здачі об`єкта оренди по акту приймання-передачі, який складається за участю орендодавця, орендаря та підприємств, на балансі якого враховується об`єкт оренди. В акті має бути зазначений стан об`єкта оренди.

Зміною №4 від 29.10.2015 ( додаткова угода до договору оренди нежитлового приміщення №ФМ-950 від 29.12.2003) сторони погодили, що строк дії цього договору встановлюється до 18.07.2018. Також, відповідно до зазначеної зміни №4 сторони домовилися викласти п. 1.1. договору в наступній редакції: «Орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування (в оренду) на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Металургів, буд. 17, площею 36,3 кв.м., право на оренду яких орендар набув на підставі рішення Сумської міської ради від 27.04.2005 №1205-МР, наказів управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 05.03.2010 №60/01-13, 08.10.2015 №08.01-10/199. Нерухоме майно передається в оренду для розміщення службових приміщень (а.с. 15).

Листом №06.01-16/1494 від 27.04.2018 позивач повідомив відповідача про закінчення терміну дії договору оренди нерухомого майна від 29.12.2003 № ФМ-950 на нежитлові приміщення площею 36,3 кв.м. у будинку по вул. Металургів (а.с. 33).

Листом № 06.01-16/2364 від 30.07.2018 позивач повторно повідомив відповідача, що строк дії договору від 29.12.2003 № ФМ-950 оренди нежитлових приміщень площею 36,3 кв. м. у будинку №17 по вул. Металургів, відповідно до п. 10.1 договору закінчився 18.07.2018 і на новий термін продовжуватися не буде (а.с. 17).

Враховуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що строк договору оренди №ФМ-950 від 29.12.2003 закінчився 18.07.2018. Разом з тим, місцевим господарським судом встановлено, що відповідач станом на дату подання позову об`єкт оренди не звільнив, та умови договору оренди щодо повернення об`єкта оренди за актом приймання-передачі не виконав.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що договір оренди припиняться, зокрема, в разі закінчення строку на який його було укладено.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 30.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В апеляційній скарзі відповідач стверджує, що 04.02.2019, тобто після закінчення підготовчого провадження, позивачем було подане клопотання, з якого слідує, що відповідно до акту приймання-передачі нежитлових приміщень від 10.03.2010 відповідачем було повернуто позивачу нежитлове приміщення площею 15,3 кв.м. у будинку №7 по вул. Металургів у місті Суми, таким чином площа приміщення, яке підлягає поверненню, зменшилась і складає 36,3 кв.м. Вказане, на думку скаржника, свідчить про зміну предмету позову шляхом зазначення іншого приміщення, з якого необхідно виселити відповідача. Однак, колегія суддів не погоджується із таким твердженням з огляду на наступне.

Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що копію зміни №4 від 29.10.2015 та листа №06.01-16/2364 від 30.07.2018 було додано позивачем до позовної заяви, отже позивач надавав відповідні докази, які свідчать, що за спірним договором в користуванні відповідачем перебувало приміщення площею 36,3 кв.м.

Відтак, подання акту повернення частини приміщення є не зміною позовних вимог, а лише підтвердженням площі приміщення, що знаходиться у користуванні орендаря в момент закінчення дії договору оренди.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

В даній справі предметом позову є вимога Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради до Громадської організації «Сумська спілка взаємодопомоги» про виселення відповідача із нежитлового приміщення за адресою: м. Суми, вул. Металургів, 17, яке він займає відповідно до договору оренди №ФМ-950 від 20.12.2003.

У судової колегії відсутні підстави вважати, що позивач під час подачі позову до суду вказав інше приміщення, з якого необхідно виселити відповідача ніж те, яке відповідач фактично займає згідно з договором оренди нежитлового приміщення №ФМ-950 від 29.12.2003. При цьому зменшення площі орендованого приміщення не свідчить про те, що нежитлове приміщення, яке займає відповідач за адресою: м. Суми, вул. Металургів, буд. 17, є іншим. Зменшення площі орендованого нежитлового приміщення відбулося внаслідок, зокрема, підписання між позивачем та відповідачем зміни №4 від 29.10.2015 до договору оренди №ФМ-950 від 29.12.2003, про що було зазначено судом першої інстанції у оскаржуваному судовому рішенні. При цьому місцевий господарський суд не посилався на акт приймання-передачі нежитлових приміщень від 10.03.2010, доданий позивачем до свого клопотання від 04.02.2019, поданням якого скаржник обґрунтовує вимоги апеляційної скарги. На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що зміна предмету позову у даній справі не відбулася.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що зазначені обставини не спростовують обов`язку відповідача після закінчення строку дії договору оренди нежитлового приміщення №ФМ-950 від 29.12.2003 передати об`єкт оренди позивачу за актом приймання-передачі у відповідності до п. 7.12. договору.

Відповідно до вимог статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, враховуючи вимоги ст.ст. 25, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», умови п. 7.9. договору оренди №ФМ-950 від 29.12.2003, п. 10.1 змін №4 до зазначеного договору, погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вимога позивача про виселення відповідача із спірних приміщень відповідає встановленим законом способам захисту цивільного права, так як за своєю юридичною суттю включає вимогу про примусове виконання встановленого законом та договором обов`язку орендаря звільнити приміщення, а також вимогу про припинення дій, що порушують право позивача як орендодавця.

З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд на підставі повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, дійшов правомірного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права під час вирішення справи в суді першої інстанції не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Сумської області від 04.02.0219 у справі № 920/800/18 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта (відповідача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Громадської організації «Сумська спілка взаємодопомоги» на рішення Господарського суду Сумської області від 04.02.2019 у справі №920/800/18 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Сумської області від 04.02.2019 у справі №920/800/18 залишити без змін.

3. Справу №900/800/18 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову до Верховного Суду в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 13.05.2019