ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 рокуСправа № 912/887/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участю секретаря судового засідання Солдатової К.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/887/19

за позовом: Курилівської селищної ради, 51840, Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Курилівка, вул. Жовтнева, 58

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Малайченко Сергія Олександровича, АДРЕСА_1

про стягнення 4 279,33 грн,

Представники сторін участі в засіданні суду не приймали.

Курилівська селищна рада (позивач) звернулась до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Фізичної особи-підприємця Малайченко Сергія Олександрович (ФОП Малайченко С.О., відповідач) про стягнення збитків в сумі 4 279,33 грн, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за договором № 1 від 18.07.2018 про надання послуг, а саме отримавши від позивача майно на утилізацію на загальну суму 4 279,33 грн відповідних послуг за договором не надав, майно не повернув, чим спричинив позивачу матеріальні збитки в розмірі вартості втраченого майна на суму 4 279,33 грн.

Ухвалою господарського суду від 03.04.2019 поданий позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/887/19. Постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи; судове засідання призначено на 02.05.2019; сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

У визначений день 02.05.2019 господарський суд відкрив судове засідання з розгляду справи по суті.

В судове засідання 02.05.2019 представники сторін не з'явились, про причини неявки суду не повідомлено, будь-які клопотання про відкладення розгляду справи не надходили. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Сторони є такими, що належним чином та завчасно повідомлені про дату, час і місце засідання суду у даній справі, що підтверджується повідомленнями органу поштового зв'язку про вручення ухвали суду від 03.04.2019 про відкриття провадження у даній справі 09.04.2019.

Клопотання позивача від 25.04.2019 про проведення судового засідання в режимі відеоконфернеції, яке надійшло до господарського суду 25.04.2019 засобами електронного зв'язку (електронна пошта) без електронного підпису, залишено без розгляду згідно ухвали суду від 26.04.2019 у зв'язку з його не підписанням електронним цифровим підписом та відсутністю оригіналу.

Відповідно до правил пункту 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 7 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З підстав викладеного та враховуючи, що явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, господарський суд вирішує справу в судовому засіданні 02.05.2019 за відсутності представників сторін та за наявними в матеріалах справи матеріалами.

В судовому засіданні досліджено докази у справі.

Розглянувши наявні матеріали справи та оцінивши подані докази, врахувавши доводи, які наведено позивачем в обґрунтування підстав позову згідно поданої позовної заяви, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.07.2018 між Курилівською селищною радою (Замовник) та ФОП Малайченко С.О. (Виконавець) укладено договір № 1 про надання послуг (надалі - Договір), за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується надати послуги з утилізації списаного комп'ютерного, офісного та переферійного обладнання, матеріалів, лому і відходів радіоелектронного лому (далі - сировина), що містять дорогоцінні метали (а.с. 11-13).

Згідно Договору Замовник зобов'язаний, зокрема, передати сировину Виконавцю згідно акту прийому-передачі, а Виконавець - переробити сировину і надати Замовнику акти (паспорти на партію) по вмісту дорогоцінних металів не пізніше 2-х місяців з моменту надходження сировини (пункти 2.1, 2.3).

Загальна сума Договору визначається на підставі фактичної кількості дорогоцінних металів у чистоті, кольорових і чорних металів, полімерів, що містяться у сировині (пункту 3.1. Договору).

Кінцева вартість дорогоцінних металів визначається з урахуванням витрат Виконавця, пов'язаних з технічним обстеженням, транспортуванням, переробкою сировини, вилученням кольорових та чорних металів, лома і відходів радіоелектронного лому, що містить дорогоцінні метали (пункт 3.3.). Розрахунок за здану сировину здійснюється не пізніше 3- місяців з моменту відвантаження сировини Виконавцю (пункт 3.4.). Замовник зобов'язаний виставити Виконавцю рахунок на оплату в 7-ми денний строк з моменту отримання від Виконавця Актів (паспортів на партію) по вмісту дорогоцінних, кольорових та чорних металів (пункт 2.1.).

Строк дії Договору з моменту його підписання до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 8.1.).

До Договору сторонами складено та підписано Акт прийому-передачі (додаток № 1), відповідно до якого Замовник передав, а Виконавець прийняв на переробку (утилізацію) комп'ютерне, офісне та переферійне обладнання, матеріали, лом і відходи радіоелектронного лому за наведеним в акті переліком загальною балансовою вартістю 4 279,33 грн (а.с.14).

Також підписано Специфікацію про договірну ціну на кольорові, чорні метали, полімери та відходи радіоелектронного лому, що містить дорогоцінні метали (додаток № №2) (а.с. 15-16).

Як зазначає Курилівська селищна рада, ФОП Малайченко С.О. свої зобов'язання за Договором в установлений строк не виконав.

15.01.2019 Курилівська селищна рада звернулась до ФОП Малайченко С.О. з претензією № 1, в якій вимагала негайно надати Замовнику акти (паспорти на партію) по вмісту дорогоцінних кольорових та чорних металів з метою виставлення Виконавцю рахунку на оплату на виконання п. 2.1. Договору (а.с. 23-30).

Вказана претензія була повернута на адресу Курилівської селищної ради без вручення адресату з причини: "За закінченням встановленого строку зберігання" (а.с. 29).

З огляду на викладене, Курилівська селищна рада згідно поданого позову просить стягнути з ФОП Малайченко С.О. збитки в розмірі вартості переданого за Договором майна, що становить 4 279,33 грн з підстав невиконання останнім свого зобов'язання за Договором.

При вирішенні спору господарський суд враховує, що згідно ст. ст. 173, 174 Господарського кодексу України договір є підставою виникнення господарського зобов'язання, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, одним із принципів належного виконання зобов'язання є дотримання строку (терміну) виконання зобов'язання.

За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За положенням частин 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з частиною 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, що обмежує його інтереси, як учасника певних відносин і проявляється у витратах, зроблених особою, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних особою доходів, які б вона одержала при умові правомірної поведінки особи.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов'язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

У даній категорії спору саме позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування.

На відповідача покладається обов'язок доведення відсутності його вини у порушенні зобов'язання (ст. 614 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 906 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

В частині 7 ст. 179 Господарського кодексу України зазначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Як передбачено в ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно з пунктом 2.3. Договору Виконавець зобов'язаний переробити сировину і надати Замовнику акти (паспорти на партію) по вмісту дорогоцінних металів не пізніше 2-х місяців з моменту надходження сировини (пункт 2.3.).

Відповідно до наявного в матеріалах справи Акту приймання-передачі, який згідно тверджень позивача підписано в день підписання Договору - 18.07.2018, відповідач отримав від позивача сировину, а отже строк виконання останнім зобов'язання з її переробки та надання актів до 18.09.2018.

Як повідомляє позивач, відповідач вказане зобов'язання не виконав.

Відповідач під час розгляду справи зазначеного не спростував та не надав до суду доказів виконання зобов'язання згідно Договору.

Таким чином, згідно наявних в матеріалах справи доказів підтверджено невиконання ФОП Малайченко С.О. зобов'язань за Договором щодо переробки отриманої від позивача сировини та надання позивачеві актів по вмісту дорогоцінного металу, кольорових та чорних металів.

Разом з цим, господарський суд вважає, що позивач не доводить понесення ним збитків, внаслідок невиконання відповідачем свого зобов'язання, з підстав наступного.

Статтею 631 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 28.03.2018 зі справи № 444/9519/12 поняття «строк договору», «строк виконання зобов'язання» та «термін виконання зобов'язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст (п. 29). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов'язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього.

Пунктом 8.1. Договору сторони встановили, що даний Договір діє до 31.12.2018, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань.

Отже, сторони погодили строк дії Договору - до повного виконання зобов'язань за таким Договором.

Відповідно до частини 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно вимог чинного законодавства не передбачено таку підставу для припинення зобов'язання, як прострочення строку його виконання.

Відтак, порушення боржником строку виконання зобов'язання не припиняє для боржника обов'язку з його виконання та не позбавляє кредитора права вимагати його виконання.

Статтею 907 Цивільного кодексу України встановлено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

За правилами частини 2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Між тим, в матеріалах справи відсутні докази розірвання укладеного між сторонами Договору про надання послуг № 1 від 18.07.2018.

В претензії до відповідача № 1 від 15.012019, Курилівська селищна рада не повідомляла останнього про розірвання чи відмову від Договору, не вимагала повернути отримане на переробку (утилізацію) майно, натомість вимагала від ФОП Малайченко С.О. виконати зобов'язання за Договором та надати Замовнику акти по вмісту дорогоцінних металів, кольорових та чорних металів. Матеріали справи також не містять документально підтверджених відомостей щодо вчинення відповідачем дій з переробки (утилізації) відповідного майна, наслідком яких є знищення майна.

Згідно наведеного розрахунку позивач визначає розмір збитків вартістю майна (сировини), яке передано відповідачеві за Актом приймання-передачі для його переробки (утилізації) та яке підлягає переробці (утилізації) згідно діючого Договору та існуючого зобов'язання з переробки .

З підстав викладеного та за наявності не припиненого для відповідача зобов'язання за Договором, господарський суд дійшов висновку про не доведення матеріалами справи понесення Курилівською селищною радою збитків в розмірі вартості майна, яке передано на переробку (утилізацію).

Вказане не позбавляє Курилівську селищну раду звернутися до суду з позовом про стягнення зазначених збитків у разі розірвання чи відмови від Договору в установленому законодавством порядку та у випадку неповернення переданого за договором майна.

Додатково господарський суд звертає увагу, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором (п. 1 ст. 188 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. (частини 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України).

З підстав вищенаведеного господарський суд відмовляє у задоволенні позову Курилівської селищної ради про стягнення з ФОП Малайченко С.О. збитків в сумі 4 279,33 грн повністю.

Судовий збір за правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача повністю.

Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Курилівській селищній раді за адресою: 51840, Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Курилівка, вул. Жовтнева, 58 та Фізичній особі-підприємцю Малайченко Сергію Олександровичу за адресою: АДРЕСА_1.

Повне рішення складено 07.05.2019.

Суддя В.В.Тимошевська