ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02.05.2019                      Справа № 905/743/19

за позовом: Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» (, адреса: 85310, Донецька область, м. Покровськ, м. Родинське, вул.Перемоги, 9)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (, адреса: 85310, Донецька область, м. Покровськ, м. Родинське, вул.Перемоги, 9)

про: стягнення 407769838,47грн., -                                                                                                                                                                                               суддя Величко Н.В.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» 407769838,47грн.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, виходячи з наступного:

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів, визначені статтями 162, 164, 172 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюються Законом України «Про судовий збір» від 08.06.2011 року №3674-VI.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Виходячи із змісту позовної заяви позивачем висунуті вимоги майнового характеру. У такому випадку слід сплачувати судовий збір за ставкою, встановленою для позовних заяв майнового характеру, яка згідно ч. 2 ст. 4 вказаного Закону складає для господарських судів - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII “Про Державний бюджет на 2019 рік” встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2019 року на рівні 1921,00 грн.

З огляду на зазначене при подачі даного позову до господарського суду позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 672350,00грн.

Доказів сплати судового збору позивачем у встановленому розмірі до матеріалів позовної заяви не додано. Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі.

Клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору обґрунтовано посиланням на неможливість здійснити оплату судового збору у зв’язку з арештом коштів, що містяться на всіх відкритих рахунках позивача на підставі постанови №57871438 від 06.12.2018 державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. На підтвердження надав копію вказаної постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Згідно ст.8 Закону України “Про судовий збір”, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначені у частині першій статті. Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов’язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Відповідно до ст.44 ГК України підприємництво здійснюється, зокрема, на основі принципів комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, всупереч вимогам 74 Господарського процесуального кодексу України позивачем не надано належних доказів на підтвердження неможливості оплати судового збору, не підтверджено вжиття заходів для появи у нього необхідної суми коштів для сплати судового збору у цій справі протягом періоду ймовірної граничної відстрочки, а саме в межах терміну розгляду спору, передбаченого процесуальним законодавством, що власне і могло би бути суттєвою передумовою для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, всі суб'єкти господарювання поставлені законом у рівні умови в частині обов'язку сплачувати судовий збір, у зв'язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб'єктивних переваг окремому товариству перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, а тому позовна заява та додані до неї документи підлягає залишенню без руху на підставі ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до ч.2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу, що відповідно до приписів ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» (, адреса: 85310, Донецька область, м. Покровськ, м. Родинське, вул. Перемоги, 9) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (, адреса: 85310, Донецька область, м. Покровськ, м. Родинське, вул. Перемоги, 9) про стягнення 407769838,47грн.

2.          Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви – десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання суду:

- документального підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі (сплатити судовий збір у сумі 672350,00грн.);

3.          Роз’яснити позивачу, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Величко