ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2019 р. Справа№ 910/10984/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Чорної Л.В.

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача Беседін В.І. довіреність № 010-00/7641 від 26.12.18

від позивача Пистогова С.В. довіреність № 0001000/5391-19 від 07.03.19

від відповідача Прокопенко Т.Ю., представник, адвокат згідно ордеру серії КС №493555 від 011218

від третьої особи 1 Бондаренко О.О. довіреність № б/н від 28.12.18

від третьої особи 2 не з`явився

від відповідача Христич О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2019 року (повний текст складено 11.03.2019 р.)

у справі № 910/10984/18 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонас"

треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) Приватне акціонерне товариство "Укрпідшипник"

2) Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк"Актив-Банк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в :

1.ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1.1 короткий зміст позовних вимог

1.1.1 Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки (т.І, а.с.5-10, т.ІІ, а.с. 148-154, 181-187).

1.1.2 Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем набуто право звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 27.01.2010 № 151110Z24, укладеним між позивачем та ВАТ "Комерційний банк "Актив-Банк" в забезпечення виконання зобов`язань ВАТ "Укрпідшипник" за кредитним договором від 22.11.2006 № 15106К134, умови якого щодо повернення кредитних коштів порушено позичальником.

1.2.1. короткий зміст рішення суду першої інстанції

1.2.2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2019 року у справі №910/10984/18 у позові відмовлено (т.ІV, а.с.71-93)

1.3 короткий зміст вимог апеляційної скарги;

1.3.1 ПАТ "Державний експортно-імпортний банк" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2019 року у справі № 910/10984/18, якій просить "Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2019 у справі № 910/10984/18 і ухвалити нове рішення про задоволення позову".

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. Розподіл справи

2.1.1. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 квітня 2019 року, апеляційна скарга ПАТ "Державний експортно-імпортний банк" у судовій справі № 910/10984/18 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Чорна Л.В., Скрипка І.М.

2.1.2. 12 квітня 2019 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Чорна Л.В., Скрипка І.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Державний експортно-імпортний банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.02.2019 р. Справу № 910/10984/18 призначено до розгляду на 25 квітня 2019 року.

2.1.3. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 квітня 2019 року, у зв`язку з перебуванням судді Скрипки І.М., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, з 25.04.2019 у відпустці, для розгляду справи № 910/10984/18 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Чорна Л.В., Агрикова О.В

2.1.4. 25 квітня 2019 року ухвалою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2019 року у справі № 910/10984/18 прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Чорна Л.В., Агрикова О.В.

2.2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу (позивача);

2.2.1 Судом не враховано положення ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо пріоритету відомостей, які містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

2.2.2 Верховний Суд у справі №910/21911/14 вказав про підтвердження державою переходу права власності від ПАТ "КБ "АКТИВ-БАНК" до ТОВ "БСД-1" (старе найменування - ТОВ "Мірасол", ТОВ "Синонім").

2.2.3 Судом першої інстанції неправильно застосовано норми ст.ст. 330, 387 та 388 ЦК України.

2.2.4 ТОВ "Сонас" придбано у власність предмет іпотеки на підставі договорів купівлі-продажу від 11.06.2016, укладених з ТОВ "Мірасол" (старе найменування - ТОВ "Синонім", нове найменування - ТОВ ТОВ "БСД-1"), яке на момент укладення цих договорів було власником вказаного майна, а також зазначає про відсутність встановлених ч. 1 ст. 388 ЦК України обставин, з якими законодавство пов`язує право власника витребувати майно від добросовісного набувача.

2.2.5 Позивач заперечує висновок суду першої інстанції про те, що ТОВ "Мірасол" не набуло прав на відчуження майна на користь ТОВ "Сонас".

2.2.6 Судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що полягає у залишенні без задоволення клопотань позивача: про залучення до участі у справі у якості співвідповідача ТОВ "БСД-1", про забезпечення позову, про повернення до стадії підготовчого провадження, про витребування доказів (у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб запитуваних банком письмових відомостей), про залучення до участі у справі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, про оголошення перерви в судовому засіданні, відкладення розгляду справи.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

2.3.1. Відповідач посилається на викладену у постанові Верховного Суду України від 05.04.2017 р. у справі № 6-1534цс16 правову позицію, відповідно до якої "якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення" та те, що у відповідності до вимог ст. ст. 330, 387, 388 ЦК України право власності на майно, яке було передане у зв`язку із виконанням судового рішення, яке в наступному скасоване, не набувається добросовісним набувачем (ТОВ "Сонас"), оскільки це майно може бути у нього витребуване. Спірне нерухоме майно вибуло із володіння ПАТ "КБ "Актив-Банк" не з його волі, на підставі судового рішення, яке в наступному було скасоване. Тобто, майно може бути витребувано у ТОВ "Сонас" як у добросовісного набувача.

ТОВ "Сонас" не є власником спірного майна, тому воно не має статус іпотекодавця та до нього не може бути заявлений позов про звернення стягнення на заставлене майно.

2.3.2. Те, що ПАТ "КБ "Актив-Банк" є власником спірного майна станом на момент прийняття оскаржуваного рішення, встановлений рішеннями у справі №910/21911/14 та була відома АТ "Укрексімбанк" як учаснику цієї справи.

2.3.3. В зв`язку із скасуванням рішення Господарського суду м. Києва від 24.12.2015 р. у справі № 910/21911/14, на підставі якого була проведена державна реєстрація права власності ТОВ "Мірасол" (нове найменування ТОВ "БСД-1") на нерухоме майно, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно скасовано записи про державну реєстрацію права власності ТОВ "Мірасол" (нове найменування ТОВ "БСД-1") на нерухоме майно, а також записи про перехід права власності на спірне нерухоме майно до ТОВ "Сонас". В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно поновлено запис про те, що власником нерухомого майна є ПАТ "КБ "Актив-Банк".

2.3.4. Відповідач зазначає про безпідставність посилання позивача на те, що постанова Вищого господарського суду України від 03.08.2016 р. у справі № 910/21911/14 не є підставою для припинення права власності ТОВ "Сонас".

2.3.5. Вказує, що судом правомірно відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ "БСД-1" з огляду на те, що позивач не вказав умов, за яких допускається процесуальна співучасть в якості відповідачів ТОВ "Сонас" та ТОВ "БСД- 1", не зазначив, з якими позовними вимогами він звертається до ТОВ "БСД- 1", не надав доказів на підтвердження того, що спірне нерухоме майно належить ТОВ "БСД-1". Предметом спору у даній справі не є спільні та однорідні права і обов`язки ТОВ "Сонас" та ТОВ "БСД-1".

2.3.6. Відповідач зазначає, що процесуальне законодавство не передбачає можливості повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття та призначення справи до розгляду по суті.

2.4. Інші процесуальні дії у справі:

2.4.1. У судовому засіданні 25 квітня 2019 року за результатами розгляду клопотання позивача про залучення співвідповідача та заяви про забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку про відмову у їх задоволенні, що зафіксовано у відповідних ухвалах від 25.04.2019 р. у справі №910/10984/18.

2.4.2. У судовому засіданні 25 квітня 2019 року представник ПАТ "Державний експортно-імпортний банк" надав пояснення, у яких підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представники ТОВ "Сонас" та ПрАТ "Укрпідшипник" у судовому засіданні 25 квітня 2019 року надали пояснення, у яких заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили відмовити у її задоволенні.

Представник ПАТ "КБ "Актив Банк" у судове засідання 25 квітня 2019 року не з`явився, про причини неявки колегію суддів не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у розумінні ст.ст. 120, 242 ГПК України та ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за ідентифікатором 907.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи

Ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду явка сторін обов`язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представника третьої особи не перешкоджає всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та за відсутності представника третьої особи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1 встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи;

3.1.1. 22.11.2006 між Відкритим акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (ВАТ "Укрексімбанк") (в подальшому ПАТ "Укрексімбанк") та ВАТ "Укрпідшипник" (в подальшому - ПрАТ "Укрпідшипник") укладено кредитний договір № 15106К134 (далі - Кредитний договір), за умовами якого банк надав ВАТ "Укрпідшипник" невідновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості в сумі 38 000 000 євро з кінцевим терміном погашення до 22.11.2011 року та із сплатою процентів за користування кредитом в порядку та розмірі, передбачених кредитним договором (т.І, а.с. 13-21).

На виконання п.п. 3.1, 3.2.1, 3.2.3 п. 3.2 кредитного договору банк відкрив позичальнику невідновлювану кредитну лінію з лімітом заборгованості в розмірі 38000000,00 євро (далі - кредит), з кінцевим терміном погашення кредиту 05.02.2016 року та зі сплатою процентів за користування кредитом в порядку та в розмірі, встановлених п.п. 3.2.6 п. 3.2 ст. 3 та п. 3.5 ст. 3 кредитного договору.

3.1.2. Додатковою угодою № 15106К134-23 від 29.07.2010 визначено кінцевий термін погашення кредиту 05.02.2016 (т.І, а.с. 46).

3.1.3. Додатковою угодою № 15106К134-24 від 12.10.2012 р. п. 8.1 кредитного договору викладено у такій редакції: "Цей договір набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками позичальника та банку, проте кредит надається після виконання позичальником п. 3.9.1. цього договору. Цей договір залишається чинним до дати повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором" (т.І, а.с. 47-51)..

3.1.4. Оскільки ПАТ "Укрпідшипник" належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконувало, порушивши умови правочину в частині забезпечення своєчасного повернення кредиту та сплати процентів і комісії за користування кредитом, позивач з метою стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором звернувся до позичальника з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором №15106К134 в повному обсязі, а саме листом №195-04/5502 від 13.08.2015 (т.І, 118-119, 120).

3.1.5. Обставини виконання сторонами умов Кредитного договору були предметом дослідження під час розгляду Господарським судом Донецької області справи №905/1480/15 за позовом ПАТ "Укрексімбанк" до ПАТ "Укрпідшипник" та поручителів - ПАТ "Артемівський машинобудівний завод "Вістек", ПАТ "Артемівський завод по обробці кольорових металів", ПАТ "Костянтинівський металургійний завод", про стягнення з кожного відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 15106К134 від 22.11.2006 р. у розмірі 2476976,49 євро та 589111,43 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 26.11.2015 у справі №905/1480/15 частково задоволено позовні вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" за первісним позовом. Стягнуто з ПрАТ "Укрпідшипник" 38000000,00 євро заборгованості за кредитом, 3 187 314,74 євро процентів за користування кредитом, 538 795,68 грн. комісії за управління лінією, 86 994,28 грн. пені за прострочення за комісією, 17 331,65 євро 3 % річних, у зв`язку із несвоєчасною сплатою процентів кредиту, 4 910,56 грн. 3 % річних, у зв`язку із несвоєчасною сплатою комісії та витрати зі сплати судового збору у розмірі 72 381,59 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.04.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2016 рішення Господарського суду Донецької області від 26.11.2015 у справі № 905/1480/15 залишено без змін.

Судовими рішеннями у справі № 905/1480/15 встановлено, що банком належним чином виконані умови договору щодо надання кредитних коштів в сумі 38000000,00 євро, що підтверджено виписками по особовим рахункам. Строк оплати кредитних коштів 05.02.2016 з урахуванням графіку згідно угоди від 29.07.2010 АТ "Укрексімбанк" звернулося до ПрАТ "Укрпідшипник" з вимогою про дострокове погашення від 13.08.2015, що направлена 13.08.2015 та отримана останнім 17.08.2015.

Факти встановлені рішеннями суду у справі №905/1480/15 щодо кредитних правовідносин за участю, зокрема, ПАТ "Укрексімбанк" та ПрАТ "Укрпідшипник", в тому числі щодо наявності невиконаних зобов`язань, як такі, що в силу вимог статті 75 ГПК України мають преюдиціальне значення для даної справи, повторного доведення не потребують.

3.1.6. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 30.05.2018 у справі №905/3071/17, прийнятою за результатами попереднього засідання у справі про банкрутство ПрАТ "Укрпідшипник", визнані кредиторські вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в сумі 1 728 095 716,38 грн. (т.І, а.с. 242-252, т.ІІ, а.с. 27-51, 52-53).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.01.2019 ухвалу Господарського суду Донецької області від 30.05.2018 у справі № 905/3071/17 в ч. 1 п. 43 резолютивної частини, ч. 3 п. 2 змінена та викладено ч. 1 п. 43 рішення в такій редакції: Визнати кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" частково на загальну суму ,67 грн. такими, що забезпечені заставою (іпотекою) майна боржника (т.ІІ, а.с. 54-56, т.IV, а.с. 45-56, 57-58).

3.1.7. В забезпечення виконання зобов`язань ВАТ "Укрпідшипник" за кредитним договором № 15106К134 між позивачем та ПАТ "КБ "Актив-Банк" 27.01.2010 укладено Іпотечний договір № 151110Z24, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Н.О. 27.01.2010 та зареєстрованим в реєстрі за №53 (т.І, а.с. 54-61).

Відповідно до Іпотечного договору № 151110Z24 від 27.01.2010 іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають із Кредитного договору від 22.11.2006 № 15106К134, укладеного між іпотекодержателем та ВАТ "Укрпідшипник", відповідно до якого іпотекодержатель, при виконанні боржником умов та положень, визначених в кредитному договорі, надає боржнику кредит в сумі 38 000 000 євро.

Відповідно до п. 1.3 Іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме ПАТ "КБ "Актив-Банк", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 3 (далі - предмет іпотеки), а саме: - нежилі приміщення в літ. А загальною площею 3904,90 кв.м., заставною вартістю 110007870,00 грн.: з № 64 по № 68 (групи приміщень № 3), № 3,4,5 (групи приміщень № 4), з № І по № ХVI підвалу, з № 1 по № 48 (групи приміщень № 3), з № 1 (групи приміщень № 4), з № І по № ХХ першого поверху, з № 1 по № 32 (групи приміщень № 5), з № І по № ІV другого поверху, з № 1 по № 26 (групи приміщень № 6), з № І по № ІV третього поверху, з № 1 по № 11 (групи приміщень № 7), з № І по № VІ четвертого поверху, з № 1 по № 11 (групи приміщень № 8), з №№ І, ІІ, ІІІ п`ятого поверху, з № 1 по № 11 (групи приміщень № 9), з №№ І, ІІ, ІІІ шостого поверху - офіси. - підземний паркінг (літ. А.) загальною площею 409,60 кв. м., заставною вартістю 11539150,00 грн.

Право власності іпотекодавця на предмет іпотеки підтверджено свідоцтвом про право власності від 09.04.2009 р. (САС № 241694) виданим Головним управлінням комунальної власності м. Києва та від 27.08.2009 р. (САС № 746739), виданим Головним управлінням житлозабезпечення м. Києва.

Підпунктом 2.1.4 п. 2.1 ст. 2 Іпотечного договору визначено, що у разі невиконання позичальником умов кредитного договору та/або невиконання іпотекодавцем умов Іпотечного договору позивач має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця.

Згідно з пп. 2.1.5 п. 2.1 ст. 2 Іпотечного договору іпотекодержатель має право за рахунок предмета іпотеки задовольнити в повному обсязі вимоги, що випливають з кредитного договору, на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, комісії та інші платежів; неустойку, пеню; витрати, пов`язані із пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрати на утримання, збереження предмета іпотеки та страхування предмета іпотеки, а також інші збитки, завдані порушенням основного зобов`язання чи умов даного договору.

Згідно п. 7.3 Іпотечного договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та нотаріального посвідчення і залишається чинними до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором та/або виконання боржником зобов`язань за кредитним договором.

3.1.8. На підтвердження реєстрації заборони відчуження предмету іпотеки та реєстрації у Державному реєстрі іпотек позивачем надані витяги № 26032879 від 27.01.2010 р.(реєстраційний номер обтяження 9456703), № 26032732 від 27.01.2010 р. (реєстраційний номер обтяження № 9456597), № 26033051 від 27.01.2010 р. (реєстраційний номер обтяження № 9456774), №27975177 від 29.07.2010, №26456759 від 11.03.2010, довідки №125943750 від 31.05.2018 (т.І, а.с. 63-69, 70-72).

3.1.9. Довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31.05.2018 р. № 125943750 підтверджується, що державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лілеєвою М.М. 11.02.2016 р. прийнято рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 3, а саме: нежилі приміщення в літ. А загальною площею 3904,90 кв.м.: з № 64 по № 68 (групи приміщень № 3), № 3,4,5 (групи приміщень № 4), з № І по № ХVI підвалу, з № 1 по № 48 (групи приміщень № 3), з № 1 (групи приміщень № 4), з № І по № ХХ першого поверху, з № 1 по № 32 (групи приміщень № 5), з № І по № ІV другого поверху, з № 1 по № 26 (групи приміщень № 6), з № І по № ІV третього поверху, з № 1 по № 11 (групи приміщень № 7), з № І по № VІ четвертого поверху, з № 1 по № 11 (групи приміщень № 8), з №№ І, ІІ, ІІІ п`ятого поверху, з № 1 по № 11 (групи приміщень № 9), з №№ І, ІІ, ІІІ шостого поверху - офіси; підземний паркінг (літ. А.) загальною площею 409,60 кв. м., номер записів про право власності 14927491 та 14927665, власник: ТОВ "Сонас" (т.І, а.с. 70-72).

Як вбачається з відомостей з Державного реєстру, підставами для внесення відповідних змін про власника вищезазначених об`єктів нерухомості були договори купівлі- продажу серія та номер 288 та 289, видані 11.06.2016 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лілеєвою М.М.

3.1.10. Між ПАТ "КБ "Актив-Банк" та ТОВ "Синонім", найменування якого в наступному змінено на ТОВ "МІРАСОЛ", найменування якого в наступному змінено на ТОВ "БСД-1", укладено Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна від 07.05.2014, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 593 (т.І, а.с. 143-155).

Попереднім договором визначено, що сторони домовилися укласти Основні договори купівлі-продажу нерухомого майна, за якими ПАТ "КБ "Актив-Банк" зобов`язався передати у власність ТОВ "Синонім" (нове найменування ТОВ "БСД-1") нерухоме майно, зокрема: Основний договір № 1 - договір купівлі-продажу нежитлових приміщень з № 64 по № 68 (групи приміщень № 3), № 3,4,5 (групи приміщень № 4), з № І по № ХVI підвалу, з № 1 по № 48 (групи приміщень № 3), № 1 (групи приміщень № 4), з № І по № ХХ першого поверху, з № 1 по № 32 (групи приміщень № 5), з № І по № ІV другого поверху, з № 1 по № 26 (групи приміщень № 6), з № І по № ІV третього поверху, з № 1 по № 11 (групи приміщень № 7), з № І по № VІ четвертого поверху, з №1 по № 11 (групи приміщень № 8), з №№ І, ІІ, ІІІ п`ятого поверху, з № 1 по № 11 (групи приміщень № 9), з №№ І, ІІ, ІІІ шостого поверху - офіси загальною площею 3904,90 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська № 3 (літера А); та Основний договір № 2 - договір купівлі-продажу підземного паркінгу загальною площею 409,60 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, 3.

3.1.11. Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.12.2015 у справі №910/21911/14 задоволено позов ТОВ "Мірасол" (нове найменування ТОВ "БСД-1") до ПАТ "КБ "Актив-Банк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, АТ "УКРЕКСІМБАНК", ПАТ "УКРГАЗБАНК", Національний банк України, ТОВ "Сонас", визнано укладеними та дійсними Договори купівлі-продажу нерухомого майна, зокрема й Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1 щодо купівлі-продажу нежитлових приміщень з № 64 по № 68 (групи приміщень № 3), № 3,4,5 (групи приміщень № 4), з № І по № ХVI підвалу, з № 1 по № 48 (групи приміщень №3), № 1 (групи приміщень № 4), з № І по № ХХ першого поверху, з № 1 по № 32 (групи приміщень № 5), з № І по № ІV другого поверху, з № 1 по № 26 (групи приміщень № 6), з № І по № ІV третього поверху, з № 1 по № 11 (групи приміщень №7), з № І по № VІ четвертого поверху, з № 1 по № 11 (групи приміщень № 8), з №№ І, ІІ, ІІІ п`ятого поверху, з № 1 по № 11 (групи приміщень № 9), з №№ І, ІІ, ІІІ шостого поверху - офіси загальною площею 3904,90 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська № 3 (Літера А); та Договір купівлі-продажу нерухомого майна №2 щодо купівлі-продажу підземного паркінгу загальною площею 409,60 кв.м, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, 3 (т.І, а.с. 156-174).

3.1.12. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 рішення Господарського суду м. Києва від 24.12.2015 у справі № 910/21911/14 залишено без змін (т.І, а.с. 175-186).

3.1.13. Згідно вказаних договорів купівлі-продажу нерухомого майна, визнаних укладеними та дійсними на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 24.12.2015 у справі № 910/21911/14, що набуло законної сили після прийняття постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2016, ТОВ "Мірасол" (нове найменування ТОВ "БСД-1") 11.06.2016 р. здійснило державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

3.1.14. 11.06.2016 між ТОВ "Мірасол" (нове найменування ТОВ "БСД-1") та ТОВ "Сонас" укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лілеєвою М.М., зареєстровано в реєстрі за № 288, на підставі якого ТОВ "Мірасол" (нове найменування ТОВ "БСД-1") передало у власність ТОВ "Сонас" нежитлові приміщення з № 64 по № 68 (групи приміщень № 3), № 3,4,5 (групи приміщень № 4), з № І по № ХVI підвалу, з № 1 по №48 (групи приміщень № 3), № 1 (групи приміщень № 4), з № І по № ХХ першого поверху, з № 1 по № 32 (групи приміщень № 5), з № І по № ІV другого поверху, з № 1 по № 26 (групи приміщень № 6), з № І по № ІV третього поверху, з № 1 по № 11 (групи приміщень № 7), з № І по № VІ четвертого поверху, з № 1 по № 11 (групи приміщень № 8), з №№ І, ІІ, ІІІ п`ятого поверху, з № 1 по № 11 (групи приміщень № 9), з №№ І, ІІ, ІІІ шостого поверху - офіси загальною площею 3904,90 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська №3 (Літера А) (т.І, а.с. 193-195).

3.1.15. 11.06.2016 між ТОВ "Мірасол" (нове найменування ТОВ "БСД-1") та ТОВ "Сонас" був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лілеєвою М.М., зареєстровано в реєстрі за № 289, на підставі якого ТОВ "Мірасол" (нове найменування ТОВ "БСД-1") передало у власність ТОВ "Сонас" підземний паркінг загальною площею 409,60 кв.м, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська буд. 3 (т.І, а.с. 196-198).

3.1.16. В подальшому рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2015 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 у справі №910/21911/14 скасовано постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2016 з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції (т.І, а.с. 187-192).

3.1.17. За результатами повторного розгляду справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2017 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 р., позовні вимоги задоволено повністю, визнано дійсними та укладеними договори купівлі-продажу нерухомого майна, в тому числі предмета іпотеки, на зазначених в резолютивній частині умовах (т.І, а.с. 199-218, 219-232).

3.1.18. Постановою Верховного Суду від 26.09.2018 р. касаційні скарги ПАТ "Комерційний банк "Актив-Банк" від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Шевченко А.М., ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 28.11.2017 р. та постанову Київського апеляційного господарського від 17.04.2018 р. у справі №910/21911/14 залишено без змін (т.ІІ, а.с. 73-80).

3.2 Обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначені відповідно до них правовідносин:

3.2.1. Наданими позивачем інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №157112470, 157112310 підтверджується, що 11.06.2016 записи про право власності на об`єкт іпотеки за ТОВ "Мірасол" вчинено на підставі рішення суду від 24.12.2015 р. №910/21911/14 (т.IV, а.с. 109-119).

3.2.2. Враховуючи те, що зазначене рішення було скасоване постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2016 р., воно з моменту скасування не може вважатись таким, що породжує права та обов`язки для ТОВ "Мірасол".

3.3. доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції;

3.3.1. Позивачем заявлено позов до ТОВ "Сонас", оскільки, на думку позивача воно набуло статус іпотекодавця у зв`язку з переходом права власності на предмет іпотеки.

3.3.2. Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно наявної в матеріалах справи інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою виникнення та реєстрації 11.06.2016 р. права власності ТОВ "Мірасол" на спірне нерухоме майно було рішення Господарського суду міста Києва суду від 24.12.2015 р. у справі №910/21911/14, яке станом на момент державної реєстрації права власності вказаної особи було таким, що набрало законної сили.

3.3.3. Припинення права власності ТОВ "Мірасол" відбулось 11.06.2016 р. на підставі укладених з ТОВ "Сонас" договорів купівлі-продажу від 11.06.2016 р.

3.3.4. Державну реєстрацію припинення права власності ТОВ "Сонас" на спірне нерухоме майно проведено 19.02.2019 р. Підставою припинення права власності зазначено постанову Вищого господарського суду України від 03.08.2016 року у справі №910/21911/14, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №157977137 від 28.02.2019, №157980354 від 28.02.2018 та №156839737 від 19.02.2019, №156816744 від 19.02.2019 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (т.IV, а.с. 73-75, 87-99).

Викладеною у зазначених витягах інформацією підтверджується, що одночасно з внесенням запису про припинення права власності ТОВ "Сонас" на спірне нерухоме майно 19.02.2019 в Реєстр внесено записи про право власності на майно ПАТ "Комерційний банк"Актив-Банк". Підставою внесення запису зазначено рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексні номери №45597977 та № 45595900 від 19.02.2019 р., підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, видані Київською міською державною адміністрацією від 27.08.2009 та від 09.04.2009.

3.3.5. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що запис відповідно до якого власником нерухомого майна є ПАТ "Комерційний банк"Актив-Банк" відновлено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у зв`язку із скасуванням рішення Господарського суду м. Києва від 24.12.2015 у справі № 910/21911/14, на підставі якого була проведена державна реєстрація права власності ТОВ "Мірасол" (нове найменування ТОВ "БСД-1") на спірне нерухоме майно.

Оскільки рішення суду про визнання дійсними договорів купівлі-продажу спірного нерухомого майна на підставі якового ТОВ "Мірасол" здійснило реєстрацію права власності на вказане майно скасоване судом касаційної інстанції, рішення суду першої інстанції не створило правових наслідків у вигляді дійсності договорів купівлі-продажу нерухомого майна, а відповідно ТОВ "Мірасол" не набуло прав на відчуження майна на користь ТОВ "Сонас".

Визнання за результатами нового розгляду справи №910/21911/14 дійсними договорів купівлі-продажу майна не спростовує правових наслідків скасування судових рішень та, відповідно, скасування правової підстави для внесення відповідних записів про право власності.

Крім того, в процесі нового розгляду справи №910/10984/18 у рішенні Господарського суду міста Києва від 28.11.2017 у справі № 910/21911/14, залишеному без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018 та постановою Верховного Суду від 26.09.2018 р. зазначено про неспроможність доводів відповідача (ПАТ "КБ "Актив-Банк") про те, що станом на день розгляду справи він не є власником майна, що є предметом спірних договорів купівлі-продажу, оскільки ТОВ "БСД-1" 10.06.2016 здійснив державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі судового рішення, яке було в подальшому скасоване та, відповідно, не породило жодних юридичних наслідків.

Враховуючи те, що позивач приймав участь у справі №910/21911/14, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вищезазначені обставини були йому відомі.

Станом на момент прийняття оскаржуваного рішення у справі №910/10987/18 в Державному реєстрі відновлено запис про те, що власником спірного іпотечного майна є ПАТ "Комерційний банк"Актив-Банк" (третя особа-2).

Вказане свідчить про відсутність відомостей щодо наявності у ТОВ "Сонас", яке визначене відповідачем у даній справі, права власності на спірне майно.

Отже суд першої інстанції вірно відхилив доводи позивача про набуття ТОВ "Сонас" статусу іпотекодавця та відповідно, можливості пред`явлення до нього позову про звернення стягнення на заставлене майно.

3.3.6. Зважаючи на положення ст. 48 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що за відсутності відповідного клопотання суд не наділений правом, здійснити заміну відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідача. Позивачем не зявлено клопотань про заміну первісного відповідача на належного (ПАТ "Комерційний банк "Актив-Банк"). Клопотання про залучення ТОВ "БСД-1" у якості співвідповідача подане без дотримання норм процесуального права.

3.4 чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду;

3.4.1. Враховуючи те, що позивачем не доведено наявності у відповідача права власності на перемет іпотеки, право позивача, як іпотекодавця задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки відповідачем не порушено.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1 висновки за результатами розгляду матеріалів справи.

4.1.1. Докази скасування/оскарження реєстраційних записів про скасування державної реєстрації права власності ТОВ "Сонас" та реєстрацію права власності за ПАТ "КБ "Актив-Банк" у матеріалах справи відсутні. Доказів визнання дійсними у судовому порядку договорів від 11.06.2016 р., що укладені між відповідачем та ТОВ "Марасол" (ТОВ "БСД-1") матеріали справи також не містять. Вимога позивача про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки, який перебуває у власності іншої, ніж відповідач у справі, особи, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та відповідно задоволенню не підлягає.

4.1.2. Враховуючи недоведеність позивачем обставин, якими обґрунтовано вимоги у даній справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для їх задоволення.

4.2 посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

4.2.1. У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

4.2.2. У відповідності до приписів ч. 3 ст. 46 ГПК України, зміна предмету або підстав позову шляхом подання письмової заяви допускається до закінчення підготовчого засідання.

4.2.3. У відповідності до ст. 47 ГПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

4.2.4. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 48 ГПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

4.2.5. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

4.2.6. Частиною 2 статті 80 ГПК України унормовано, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

4.2.7. У відповідності до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї, У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

4.2.8. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

4.2.9. За змістом ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

4.2.10. У відповідності до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

4.2.11. Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

4.2.12. У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

4.2.13. Відповідно до ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

4.2.14. Згідно приписів статті 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

4.2.15. За змістом статті 182 ГПК України визначено, що підготовче засідання проводиться з повідомленням учасників справи, а також наведено дії, які здійснює суд у підготовчому засіданні з метою забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

4.2.16. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 216 ГПК України, суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі

4.2.17. Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

4.2.18. Частина 6 статті 3 Закону України "Про іпотеку" передбачає, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

4.2.19. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

4.2.20. Статтею 23 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Отже, статус іпотекодавця набуває лише особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки.

4.2.21. Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Отже, державна реєстрація це не підстава набуття права власності, а засвідчення державою вже набутого особою права власності. При дослідженні обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки факт реєстрації права власності є лише елементом юридичного складу, який тягне виникнення права власності, а не є підставою його набуття. Сама по собі реєстрація права не є підставою виникнення права власності, оскільки такої підстави закон не передбачає.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 10.05.2018 року №910/15993/16.

4.2.22. Частина 2 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

4.2.23. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону (ч. 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

4.2.24. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

4.2.25. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України).

4.2.26. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягає в т.ч. право власності.

4.2.27. Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому пп. "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

4.2.28. Відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

4.2.29. Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

4.2.30. Згідно із частиною першою статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, якщо дійсний власник не був стороною правочину і майно відчужено поза волею власника, то право власності на майно не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребувано. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.

4.2.31. Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 05.04.2017 у справі №6-1534цс16, якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

4.2.32. Згідно з ч. 3 ст. 45 ГПК України відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу Належним відповідачем у справі може бути лише особа, яка має зобов`язання перед позивачем за обставинами, які є предметом позову.

В інших випадках задоволення позову унеможливлюється, оскільки у такого відповідача відсутні будь-які зобов`язання перед позивачем щодо припинення порушення його прав та законних інтересів, оскільки не він є особою, що має відповідати за спірними правовідносинами. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 523/9076/16-ц від 17 квітня 2018 року).

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1 мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

5.1.1. Колегія суддів зазначає про безпідставність тверджень позивача щодо невірного застосування судом першої інстанції ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч. 2 вказаної статті записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Реєстраційні дії щодо права власності ТОВ "Мірасол" (старе найменування - ТОВ "Синонім", нове найменування - ТОВ ТОВ "БСД-1"), первісно вчинено не на підставі договорів купівлі-продажу, а на підставі судового рішення від 24.12.2015 у справі №910/21911/14, яке набрало законної сили внаслідок прийняття постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2016, які в подальшому були скасовані в касаційному порядку з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції та відповідно не створили будь-яких правових наслідків.

Колегія суддів зазначає про безпідставність посилань позивача на постанову Верховного Суду у справі №910/21911/14, оскільки у зазначеній постанові відсутні висновки про підтвердження державою переходу права власності від ПАТ "КБ "АКТИВ-БАНК" до ТОВ "БСД-1" (старе найменування - ТОВ "Мірасол", ТОВ "Синонім"), як про це зазначає позивач, на момент укладення ним правочину щодо відчуження предмету іпотеки на користь ТОВ "Сонас" та відсутності в подальшому у ПАТ "КБ "АКТИВ-БАНК" підстав для витребування такого майна, а лише, в процесі касаційного перегляду рішення від 28.11.2017 р. та постанови від 17.04.2018 р., зазначено висновок про визнання укладених між ПАТ "КБ "АКТИВ-БАНК" до ТОВ "БСД-1" договорів дійсними у судовому порядку на підставі ст. 220 ЦК України.

Остаточне судове рішення про визнання укладених між ПАТ "КБ "АКТИВ-БАНК" та ТОВ "БСД-1" договорів дійсними набрало законної сили 17.04.2018 р. (з моменту прийняття за результатами нового розгляду справи судом апеляційної інстанції постанови), що свідчить про те, що саме з цього моменту у ТОВ "Мірасол" (старе найменування - ТОВ "Синонім", нове найменування - ТОВ ТОВ "БСД-1") в силу вимог ч. 3 ст. 334 ЦК України виникло право власності спірне майно та, відповідно, право розпорядження ним.

5.1.2. Вказані обставини, у сукупності з викладеною у постанові Верховного Суду України від 05.04.2017 р. у справі № 6-1534цс16 правовою позицією, відповідно до якої "я , ? ? " , ТОВ "Сонас" придбавши у ТОВ "Мірасол" (старе найменування - ТОВ "Синонім", нове найменування - ТОВ "БСД-1") предмет іпотеки, право власності в силу ст. 330 ЦК України на нього не набуло, оскільки у зв`язку зі скасуванням судових рішень було поновлено право власності ПАТ "КБ "АКТИВ-БАНК" на предмет іпотеки, що свідчить про те, що вказана особа в період з моменту скасування постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2016 р. судових рішень попередніх інстанції та до моменту набрання законної сили прийнятими а результатами нового розгляду справи судовими рішеннями (17.04.2018 р.) мала право на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України на витребування майна від ТОВ "Сонас".

Вказаним спростовуються твердження позивача про неправильне застосування судом першої інстанції ст.ст. 330, 387 та 388 ЦК України.

5.1.3. Також, колегія суддів зазначає про безпідставність тверджень позивача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права з огляду на наступне.

5.1.4. Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні клопотань позивача, у яких він просив залучити до участі у справі в якості третіх осіб Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф.

Оскільки вказані клопотання подані позивачем після переходу до розгляду справи по суті, а відповідно з порушенням визначених ч. 1 ст. 50 ГПК України строків, позивачем не доведено того, що рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки осіб, яких він просив залучити до участі у справі та з огляду на те, що надання оцінки законності вчинення нотаріусом відповідних дій не є предметом спору у даній справі, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотань позивача про залучення зазначених осіб, що вказує на безпідставність тверджень позивача у вказаній частині.

5.1.5. Позивач у поданому 28.02.2019 р. клопотанні просив витребувати у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб письмові відомості щодо підстав перерахування 19.02.2019 р. коштів та про обґрунтованість висновку уповноваженої особи фонду про повне погашення вимог позивача (т.IV, а.с. 164-166).

У іншому поданому позивачем клопотанні (про витребування доказів), викладено прохання витребувати у приватного нотаріуса письмові відомості, інформацію про правові підстави внесення до реєстру записів про державну реєстрацію припинення права власності відповідача на підставі постанови Вищого господарського суду України від 03.08.2016 №910/21911/14 (т.IV, а.с. 169-173).

Обґрунтовуючи зазначені клопотання позивач вказував, що звертався до приватного нотаріуса та Фонду з листами від 26.02.2019 р. та не отримав на 28.02.2019 р. на них відповіді, що на думку позивача свідчить про неможливість самостійного отримання доказів.

Частиною 2 ст. 81 ГПК України визначено вимоги до змісту клопотання про витребування доказів, яким подані позивачем клопотання не відповідають оскільки позивачем не зазначено які конкретно докази необхідно витребувати.

Крім того, у матеріалах справи наявні достатні для встановлення дійсних обставин справи докази.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотань позивача про витребування доказів. Того, що вказані процесуальні дії призвели до прийняття неправильного по суті рішення з урахуванням обставин справи у їх сукупності - позивачем не доведено.

5.1.6. Клопотання про оголошення в судовому засіданні перерви, відкладення розгляду справи обґрунтоване проханням надати позивачу можливість отримати від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповіді на лист позивача від 26.02.2019 №010-0/078 про надання інформації про правові підстави перерахування 19.02.2019 грошових коштів у сумі 915332,44 грн.

Будь-яких обґрунтувань того, що спір у справі, розгляд по суті якого розпочато не може бути вирішено у судовому засіданні 28.02.2019 р. позивачем не наведено.

Судом першої інстанції вірно зауважено, що з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, відсутність чи наявність відповіді на адресовані Фонду та приватному нотаріусу листи позивача не перешкоджає встановленню дійсних обставин справи та розгляду даної справи по суті.

З огляду на викладе, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотань позивача про оголошення в судовому засіданні перерви, відкладення розгляду справи, а викладені у апеляційній скарзі твердження позивача про порушення судом норм процесуального права є безпідставними.

5.1.7. Правомірності відмови судом першої інстанції у задоволенні заяви про забезпечення позову, яка зафіксована в ухвалі від 24.01.2019 р. надано оцінку Північним апеляційним господарським судом в процесі її апеляційного оскарження, за наслідками якого прийнято постанову від 27.03.2019 р. про залишення без змін ухвали від 24.01.2019 р.

Можливості надання оцінки іншим судовим рішенням, які набрали законної сили поза межами їх оскарження у визначеному процесуальним законодавством порядку, - ГПК України не передбачено.

5.1.8. Також є безпідставними твердження позивача про порушення судом норм процесуального права, яке полягало у відмові в задоволенні клопотань про повернення до стадії підготовчого провадження та про залучення співвідповідача.

Провадження у справі № 910/10984/18 відкрито ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2018 р. (судя - Балац С.В.).

Суддею Гулевець О.В. прийнято справу №910/10984/18 до свого провадження ухвалою від 26.12.2018 р. та призначено підготовче засідання на 22.01.2019 р.

В судовому засіданні 12.02.2019 враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, відсутність інших клопотань, заяв від сторін, судом закрито підготовче провадження та призначено справу №910/10984/18 до судового розгляду по суті на 28.02.2019.

Клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання у справі подане позивачем 28.02.2018 та обґрунтоване зміною обставин справи та тим, що після закриття підготовчого провадження відповідачем подані письмові пояснення, з яких вбачається, що останній не є власником спірного нерухомого майна (т.IV, а.с. 105-108, 120-123).

Судом першої інстанції вірно зауважено, що після закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті дійсні обставини справи не змінились. Колегія суддів виходить з того, що обставини справи підтверджуються відповідними доказами, а не викладеними у заявах по суті тлумаченнями сторонами обставин справи.

При цьому, як вірно зауважено відповідачем, положеннями процесуального законодавства можливості повернення до стадії підготовчого провадження після призначення справи до судового розгляду по суті не передбачено.

5.1.9. Клопотання про зміну предмету позову та залучення у справі співвідповідача подане позивачем в порушення приписів ст. 46, ст. 48 ГПК України після закриття підготовчого засідання та початку розгляду справи по суті без обґрунтування підстав з якими ч. 3 ст. 48 ГПК України пов`язує можливість залучення співвідповідача або заміни первісного відповідача належним після закінчення вищезазначених строків (необізнаність позивача з підставами залучення співвідповідавідача або заміну відповідача). На підтвердження вказаних обставин також свідчить той факт, що позивач приймав участь у справі №910/21911/14 та відповідно знав про результати її розгляду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено наявності умов, з якими положення ст. 47 ГПК України пов`язують процесуальну співучасть відповідачів ТОВ "Сонас" та ТОВ "БСД-1". Позивачем не надано належного обґрунтування для співучасті, не доведено того, що предметом спору у даній справі є спільні та/або однорідні права та обов`язки ТОВ "Сонас" та ТОВ "БСД-1", не обґрунтовано того, що ТОВ "БСД-1" є зобов`язаною перед позивачем особою щодо припинення порушення прав та законних інтересів позивача та має відповідати за спірними правовідносинами, а також не конкретизовано того, в якій частині зміст позовних вимог стосується конкретно ТОВ "Сонас" та ТОВ "БСД-1" кожного з вказаних осіб.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

6.1 Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

6.2 Рішення Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2019 року у справі №910/10984/18 залишити без змін.

6.3 Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2019 року у справі № 910/10984/18 залишити без задоволення.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2019 року у справі № 910/10984/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28 лютого 2019 року у справі №910/10984/18 залишити без змін.

3. Судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк".

4. Справу №910/10984/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 13 травня 2019 року

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді Л.В. Чорна

О.В. Агрикова