ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019 року м.Дніпро Справа № 908/426/15-г

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.

cекретар судового засідання: Мудрак О.М.

представники сторін не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином;

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 08.01.2019 року у справі № 908/426/15-г (суддя Горохов І.С.) за результатом розгляду заяви Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про видачу дубліката виконавчого документа від 12.05.2015 року по справі № 908/426/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

до відповідача Фізичної особи-підприємця Василішина Володимира Васильовича

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.01.2019 року у справі № 908/426/15-г в задоволенні заяви Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про видачу дублікату виконавчого документа від 12.05.2015 року по справі № 908/426/15-г відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що заявником не надано суду доказів перебування на виконанні Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області наказу господарського суду Запорізької області від 12.05.2015 року по справі № 908/426/15-г, відкриття виконавчого провадження, повернення виконавчого документу стягувачу, тому неможливо встановити виконання стягувачем вимог п. 19.4 Перехідних положень ГПК України (звернення із заявою про видачу дублікату наказу саме в межах річного строку для пред'явлення його до виконання із урахуванням можливого переривання цього строку).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що заява про видачу дубліката наказу подана Слов'янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області поза межами строку для пред'явлення вказаного виконавчого документу до виконання та, зважаючи на відсутність клопотання про поновлення строку для його пред'явлення до виконання, задоволенню не підлягає.

Не погодившись з ухвалою, позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що заявник - Слов'янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, звернувшись з заявою до суду, зазначав, що на виконанні вказаного відділу ДВС перебуває виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 12.05.2015 року по справі № 908/426/15-г про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" з фізичної особи-підприємця Василішина Володимира Васильовича боргу на загальну суму 33 456,51 грн. і в ході проведення виконавчих дій наказ було втрачено.

На думку скаржника, з наведеного вбачається, що стягувач звернувся з виконавчим документом до виконавчої служби в установлений законом термін, виконавча служба здійснювала його виконання, а тому строк пред'явлення виконавчого документа до виконання було перервано і зупинено до моменту отримання виконавчого документа стягувачем.

Вважає, що якщо дані обставини визнаються учасниками справи, вони не підлягають доказуванню.

Просить ухвалу господарського суду Запорізької області від 08.01.2019 року у справі № 908/426/15-г скасувати, заяву Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про видачу дублікату виконавчого документа від 12.05.2015 року по справі № 908/426/15-г задовольнити.

Фізична особа-підприємць Василішин В.В. та Слов'янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відзиви на апеляційну скаргу не надали, участь своїх представників у судове засідання не забезпечили.

Відповідно до ч.3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 ГПК України).

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Запорізької області від 29.04.2015 року у справі № 908/426/15-г стягнуто з Фізичної особи-підприємця Василішина Володимира Васильовича на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" основний борг в сумі 23 000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 6430,67 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 1242,00 грн., пеню в сумі 105,56 грн. та судовий збір в сумі 1678,28 грн. (том 1 а.с.211-214).

На виконання вказаного рішення господарського суду 12.05.2015 року було видано судовий наказ (том 1 а.с.222). Наказ дійсний для пред'явлення до виконання до державного виконавця до 12.05.2016 року.

Слов'янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 22.12.2018 року звернувся до господарського суду Запорізької області з поданням про видачу дублікату виконавчого документа -наказу № 908/426/15-г від 12.05.2015 року по даній справі.

В обґрунтування подання заявник посилався на те, що ході проведення виконавчих дій з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 12.05.2015 року по справі № 908/426/15-г виконавчий документ було втрачено.

Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого суду про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав:

Особливості правового регулювання відновлення втраченого виконавчого документу та вимоги до заяви про видачу дублікату наказу закріплено в до п. 19.4 Перехідних положень ГПК (в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017 року).

Відповідно до п. 19.4 Перехідних положень ГПК, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Виходячи із вимог ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент видачі судом наказу від 12.05.2015 року), інші виконавчі документи, крім посвідчень комісій по трудових спорах, постанов судів у справах про адміністративні правопорушення та постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

При цьому, наведена норма не ставить саму по собі видачу дубліката втраченого наказу в залежність як від причин його втрати, так і від того, ким втрачений наказ, тобто визначальними обставинами є сам факт втрати виданого судом наказу.

Заява повинна бути подана до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

За приписами вищевказаних норм, державний виконавець має право звернутися до господарського суду із заявою про видачу дубліката наказу в межах строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання, який відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент видачі судом наказу від 12.05.2015 року) становить один рік.

Таким чином, для видачі наказу є необхідним дотримання двох обов'язкових умов: подати заяву в межах строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання та сплатити судовий збір у порядку та розмірі, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження", строки, зазначені у ч. 1 цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Як зазначено вище, з наявної в матеріалах справи копії наказу №908/426/15-г, виданого на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 12.05.2015 року, він дійсний для пред'явлення для виконання до 12.05.2016 року.

На підтвердження того, що виконавче провадження за наказом №908/426/15-г знаходилось на примусовому виконанні Слов'янського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області заявник надав суду лист вих.№38065 від 01.11.2017 року (том 2 а.с.7).

За змістом листа заступник начальника Відділу повідомив ПАТ КБ "Приватбанк" про те, що на примусовому виконанні у Слов'янському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Донецькій області знаходилось виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Запорізької області №908/426/15-г, виданого 12.05.2015 року, про стягнення з ФОП Василішина В.В, на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу на загальну суму 32456,51 грн., але на теперішній час в ході листування виконавчий документ було втрачено.

Тобто, у вказаному листі посадова особа ДВС лише повідомила Банк про те, що судовий наказ №908/426/15-г колись перебував на примусовому виконанні в Слов'янському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Донецькій області, але в ньому, для належного встановлення переривання строку для пред'явлення наказу до виконання, відсутнє жодне посилання на період часу: коли саме виконавчий документ був пред'явлений до виконання, коли він перебував на примусовому виконання, та коли був повернутий стягувачу без виконання.

Судова колегія вважає, що за відсутності доказів на підтвердження таких обставин (моменту пред'явлення виконавчого документу та його повернення органом ДВС без виконання), неможливо достеменно встановити виконання стягувачем вимог п. 19.4 Перехідних положень ГПК України, а саме звернення із заявою про видачу дублікату наказу саме в межах річного строку для пред'явлення його до виконання із урахуванням можливого переривання цього строку, про що наголошує апелянт.

Інших доказів перебування (із підтвердженням періоду) означеного наказу на примусовому виконанні в органах ДВС, про обставини пред'явлення до виконання та повернення виконавчого документу стягувачу заявником до матеріалів справи не надано та під час апеляційного провадження висновки суду першої інстанції з цього приводу не спростовано.

Частиною 4 ст. 74 ГПК України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) чітко встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів. В той же час, ч. 1 наведеної статті передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що стягувач, який подав до відповідного органу державної виконавчої служби заяву про відкриття виконавчого провадження, і який у відзиві на апеляційну скаргу підтримав позицію апелянта, мав як заінтересована особа у виконанні судового рішення, ухваленого на її користь, цікавитись виконавчим провадженням та отримувати від державного виконавця інформацію про проведення виконавчих дій у відкритому за її заявою виконавчому провадженні.

Отже, оскільки апелянтом не було підтверджено жодними належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.76, 77 ГПК України факту переривання строків пред'явлення наказу до виконання, висновок суду першої інстанції про те, що заява про видачу дубліката наказу подана державним виконавцем поза межами строку для пред'явлення вказаного виконавчого документу до виконання, за висновком колегії суддів, є правомірним.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що ухвала суду першої інстанції винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваній судовій ухвалі висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга ПАТ КБ "Приватбанк" не підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Запорізької області від 08.01.2019 року у справі №908/426/15-г підлягає залишенню без змін.

У зв'язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271,275 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 08.01.2019 року у справі № 908/426/15-г залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Т.А.Верхогляд

Суддя: Л.М. Білецька

Суддя: Ю.Б. Парусніков

Повний текст складено 03.05.2019 року.