ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/215/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю.І.

секретар судового засідання Максимів Н. Б.

за участю

від позивача: Парфан Т.Д. - адвокат, (ордер серія ІФ№061617 від 06.03.2019 свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №429 від 05.07.2002)

від відповідача: не з"явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Долинабудпостач", вул. 8 Березня, буд.35,м.Долина,Долинський район, Івано-Франківська область,77503

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гресько" вул. Незалежності, буд. 14,с. Угринів,Тисменицький район, Івано-Франківська область,77423

про стягнення заборгованості в сумі 41 725 грн 42 к.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Долинабудпостач" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ТОВ "Гресько" про стягнення заборгованості в сумі 41 725,42 грн., з яких : 32 800,00грн. - сума основного боргу, 6 340,24грн. - інфляційні втрати та 1 585,18 грн. - 3% річних.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов" язань , які виникли на підставі актів здачі-прийняття робіт. Відповідач не оплатив надані послуги роботи автокрана в зв"язку з чим утворилася заборгованість. Посилається на ст.ст 509,5525, 526, 530, 610 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 07.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.04.2019.Ухвалою суду від 02.04.19 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.04.19.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві просить суд позов задоволити. Подав суду заяву про долучення до матеріалів справи доказів витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000грн. згідно зазначеного в позовній заяві попереднього розрахунку судових витрат.

Представник від відповідача не з"явився. Про розгляд справи відповідач був повідомлений належним чином ухвалами суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень від 27.03.19, 17.04.19.

Згідно з ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.9 ст.165 ГПК України)

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд, вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши документи і матеріали, подані позивачем, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

На протязі 2016року ТОВ "Долинабудпостач" надало ТОВ "Гресько" транспортні послуги роботи автокрана вантажопідйомністю 28тон, послуги надавалися шляхом підписання актів здачі-приймання робіт .

За вказаний період позивач надав відповідачу транспортні послуги на загальну суму 475900грн.Відповідач оплатив послуги на суму 4421100грн. Таким чином , непогашеною залишилася заборгованість в сумі 32800грн, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт.

Внаслідок невиконання відповідачем зобов"язань по оплаті наданих послуг, позивач 20.07.17звернувся до останнього з претензією, копія якої міститься в матеріалах справи.Проте, як свідчать обставини справи, відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість в сумі 32800грн не оплатив в зв"язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути вказану суму боргу.

В спірному випадку між сторонами виникли договірні відносини на підставі усного правочину щодо надання транспортних послуг на підставі актів здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг).

Зі змісту ст. 11 Цивільного кодексу України випливає, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з договору та інших правочинів.

Приписами ч.1 ст.202, ч.1 ст.626 ЦК України, встановлено, що договором/правочином є домовленість двох або більше сторін/дія особи, спрямована на встановлення/набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч.ч.1,2 ст.205 Цивільного кодексу України).

Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність (ч.1 ст. 206 ЦКУ).

За наведеного , суд дійшов висновку, що між сторонами мають місце правовідносини, що склалися на підставі укладеного у спрощений спосіб договору надання послуг, підтвердженням чого є акти здачі-прийняття робіт, копії яких долучені до матеріалів справи. Слід зазначити, що акти скріплені підписами та печатками обох сторін.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором ( ст.901 ЦК Украни).

Відповідно до приписів Цивільного кодексу України до договору надання послуг не встановлена спеціальна форма (письмова, усна, нотаріальна), а тому сторони вправі укладати такий договір в тій формі, в який вони домовились це зробити.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу дії ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

З поданої в матеріали справи претензії вбачається, що позивач надав відповідачу двадцятиденний строк для сплати боргу з моменту отримання претензії.

Таким чином, позивачем доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог щодо стягнення 32800 грн основної заборгованості.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку позивачем нараховано за прострочення сплати заборгованості за надані послуги 3% річних в сумі 1585,18 грн та інфляційні втрати в сумі 6340,24грн розрахунок перевірено судом.

З огляду на вище наведене, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв"язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов"язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Зважаючи на підтвердження розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідними документами та на відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру цих витрат, суд дійшов висновку про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000грн.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-238,240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гресько"( вул. Незалежності, буд. 14, с. Угринів, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77423, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Долинабудпостач"( вул. 8 Березня, буд. 35, м. Долина, Івано-Франківська область, 77503, ) заборгованість в сумі 32800(тридцять дві тисячі вісімсот гривень) , інфляційні втрати в сумі 6340,24(шість тисяч триста сорок гривень двадцять чотири копійки), 3%річних в сумі 1585,18 (одну тисячу п"ятсот вісімдесят п"ять гривень вісімнадцять копійок) , витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 000(дванадцять тисяч гривень) та судовий збір в сумі 1921(одну тисячу дев"ятсот двадцять одну гривню).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю.І.

Повне рішення складено 06.05.2019