ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. Справа№ 910/15174/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця Василевської-Ридікової Тетяни Вікторівни

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2019 (повний текст складено 06.02.2019)

у справі №910/15174/18 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом фізичної особи-підприємця Василевської-Ридікової Тетяни Вікторівни

до Інституту фізіології імені О.О. Богомольця Національної академії наук України

про стягнення грошових коштів у розмірі 68 161,50 грн.,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року фізична особа-підприємець Василевська- Ридікова Тетяна Вікторівна (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Інституту фізіології О.О. Богомольця Національної академії наук України (далі - відповідач), у якому просила суд стягнути з відповідача 68161,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами були укладені договори про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №102015к від 01.06.2015 та №202015к від 20.12.2015, за якими позивач сплачував кошти, однак, послуги за договорами відповідач не надавав.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що протягом періоду дії договорів позивач не звертався до відповідача з питань невиконання чи неякісного виконання послуг. Послуги надавались працівниками відповідача та третіми сторонами, однак, оплата позивачем проводилась з порушенням строків, у зв`язку із чим відповідачем направлялись відповідні претензії про сплату заборгованості.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28 січня 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, представник фізичної особи-підприємця Василевської-Ридікової Тетяни Вікторівни звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, які мають суттєве значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки акти приймання-передачі послуг протягом дії договорів не направлялись позивачеві, відповідачем не надано належних доказів надання послуг за договорами, а експлуатаційні послуги виконувались безпосередньо позивачем. Крім цього, суд безпідставно не прийняв докази, які надавались представником позивача у судовому засіданні 28 січня 2019 року (доповідну записку, припис Печерського РУ ГУ ДСНС України в місті Києві, інформаційні довідки), тому позивач просить прийняти та дослідити вказані докази.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11 березня 2019 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 29 березня 2019 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

27 березня 2019 року представник відповідача подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що умовами договору на позивача було покладено обов`язок з отримання рахунків у відповідача та здійснення їх оплати. Позивачем протягом дії договорів не заперечувався обсяг і якість послуг та проводилась їх оплата до закінчення строку дії договорів. Доповідна записка, яка подавалась представником позивача у судовому засіданні 28.01.2019, обґрунтовано повернута судом, оскільки подана з порушенням норм ст.80 ГПК України. Позивачем не надано жодних доказів того, що експлуатаційні послуги виконувались безпосередньо позивачем або залученими нею особами. Також просить стягнути з позивача на користь відповідача 4802,50 грн. витрат на професійну правову допомогу, пов`язаних із наданням послуг з питань підготовки та подання відзиву на апеляційну скарги.

29 березня 2019 року представник відповідача подав доповнення до відзиву, у яких вказує, що додані до апеляційної скарги додаткові докази (припис Печерського РУ ГУ ДСНС України в місті Києві, інформаційні довідки) не є допустимими, оскільки відповідач їх позивачу не надавав, тому не можна вважати, що вказані документи отримані у законний спосіб. Також до доповнень додані докази витрат на професійну правову допомогу, які були понесені відповідачем.

08 квітня 2019 року представник позивача подав клопотання, у якому заперечує проти стягнення з позивача на користь відповідача 4802,50 грн. витрат на професійну правову допомогу, посилаючись на те, що вказані витрати не підтверджені належними доказами, а також є завищеними, тому просить відмовити у їх стягненні або зменшити їх розмір до 300 грн.

Частиною 2 ст. 270 ГПК України встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи, що апеляційне провадження у даній справі було відкрито 11 березня 2019 року, апеляційна скарга має бути розглянута у строк по 13 травня 2019 року (понеділок).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 червня 2015 року між Інститутом фізіології ім. О.О. Богомольця НАН України, як орендодавцем, та фізичною особою-підприємцем Василевською-Ридіковою Тетяною Вікторівною , як орендарем, було укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до майнового комплексу НАН України (далі - договір оренди-1), за умовами якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно: а саме, частину тераси біля 16-типоверхового лабораторного корпусу (Літера "Р", "Р1"), загальною площею 64 кв.м., (далі-майно), що перебуває на балансі Інституту фізіології ім.. О.О. Богомольця НАН України за адресою: 01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 4, вартість якого згідно з висновком про вартість майна (актом оцінки) від 31.03.2015 становить за незалежною оцінкою (залишковою вартістю) станом на 31.03.2015 167 928 грн. (том 1 а.с.11-20).

Майно передається в оренду з метою розміщення кафе, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи (п. 1.2 договору оренди-1).

Відповідно до п. 3.2 договору оренди-1, крім орендної плати, орендар сплачує орендодавцю по розрахункам орендодавця відшкодування комунальних платежів, відшкодування податку на землю, витрати на утримання будинку та прилеглої території, інші витрати за Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Відповідно до вказаного пункту договору оренди-1 між сторонами 01 червня 2015 року було укладено Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №102015к (далі - договір про відшкодування витрат-1), за умовами якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: 01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, а саме, частини тераси біля 16-ти поверхового лабораторного корпусу літера ("Р", "Р1"), загальною площею 64,0 кв.м., що перебуває на балансі Інституту фізіології ім.. О.О. Богомольця, а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим Договором (том 1 а.с.21-25).

Пунктом 2.1.1 договору про відшкодування витрат-1 балансоутримувач зобов`язується забезпечити виконання всього комплексу робіт, пов`язаних з обслуговування та утримання будівлі і прибудинкової території та створення необхідних умов для здійснення господарської діяльності, у тому числі орендарю і його співробітникам згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями.

Перелік таких робіт та послуг, порядок та умови їх оплати встановлюється додатками до цього Договору.

Розмір плати за обслуговування і ремонт будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень будівлі залежить від складу робіт і послуг, які надаються балансоутримувачу житлово-експлуатаційними, ремонтно-будівельними організаціями та іншими суб`єктами господарювання, і визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) за обслуговування та ремонт будівлі, комунальні та інші послуги балансоутримувача.

За умовами п. 2.2.3 договору про відшкодування витрат-1 орендар зобов`язується не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним місяцем отримати рахунки та в повному обсязі внести плату на рахунок балансоутримувача (або організації, що обслуговує майно) за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівель, технічне обслуговування майна, на ремонт відповідно до відновної вартості майна, за комунальні послуги.

Пунктом 2.2.7 договору про відшкодування витрат-1 передбачено обов`язок орендаря оплачувати балансоутримувачу (або організації, що обслуговує майно) в повному обсязі передбачені послуги за цим Договором та додатками до нього на підставі виставлених рахунків, включно до дня повернення орендованого майна за актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною договору оренди від 01.06.2015 №102015.

Строк дії цього Договору не може бути більшим, ніж строк дії Договору оренди від 01.06.2015 №102015 (п. 5.1 договору про відшкодування витрат-1).

Пунктом 5.2 договору про відшкодування витрат-1 сторони визначили і дійшли згоди, що цей Договір укладено строком, що діє з 01.06.2015 по 28.02.2018.

У Додатку №2 до договору про відшкодування витрат-1 (том 1 а.с.26) сторонами визначено перелік послуг, що надаються, а саме: 1) комунальні послуги: - електроенергія - встановлений лічильник, показники необхідно знімати та передавати в експлуатаційно-технічний відділу інституту до 20 числа поточного місяця. В акті приймання-передачі повинен бути вказаний тип лічильника та початкові показники; вода і водовідведення - проводиться пропорційно чисельності працівників користувача і становить 2,1 куб.м. із розрахунку 2 працюючих; опалення - відсутнє; 2) експлуатаційні послуги: санітарне обслуговування включає в себе: послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, прибирання внутрішньобудинкових приміщень, місць загального користування та прибудинкової території, освітлення місць загального користування, витрати на дератизацію, зарплата технічному персоналу; санітарно-технічне обслуговування включає в себе: обслуговування внутрішньобудинкових мереж; охорона приміщень.

У Додатку №3 до договору про відшкодування витрат-1 (том 1 а.с.26) сторонами узгоджено розрахунок комунальних та експлуатаційних послуг, а саме:

комунальні послуги: електроенергія - лічильник, тариф - 1,7166; вода та водовідведення - 2.1 м.куб, тариф - 8,69, вартість - 18,25 грн.; опалення - відсутнє; всього за комунальні послуги - 18,25 грн.

Експлуатаційні послуги: санітарне обслуговування прибудинкової території та місць загального користування, в тому числі вивіз побутових відходів - 256,00 грн.; технічне обслуговування інженерних комунікацій, електромереж, електрообладнання та їх ремонт - 288,00 грн.; внутрішня та зовнішня охорона - 51,20 грн.; всього за експлуатаційної послуги - 595,20 грн.

20 грудня 2015 року між сторонами було укладено Договір оренди нерухомого майна №202015, яке належить до майнового комплексу НАН України (далі - договір оренди-2), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно, а саме: приміщення їдальні на 1-ому поверсі 16-ти поверхового лабораторного корпусу (літера "Р", "Р1"), загальною площею 178,34 кв.м., далі майно, що перебуває на балансі Інституту фізіології ім. О.О.Богомольця НАН України за адресою: 01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 4, вартість якого згідно з висновком про вартість майна (актом оцінки) від 31.07.2015 становить за незалежною оцінкою (залишковою вартістю) станом на 31.07.2015 1 012 228 грн. (том 1 а.с.28-36).

Майно передається в оренду з метою розміщення кафе, які не здійснюють продаж товарів підакцизної групи (п. 1.2 договору оренди-2).

Відповідно до п. 3.2 договору оренди-2, крім орендної плати, орендар сплачує орендодавцю по розрахункам орендодавця відшкодування комунальних платежів, відшкодування податку на землю, витрати на утримання будинку та прилеглої території, інші витрати за Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Відповідно до вказаного пункту договору оренди-2 між сторонами 20 грудня 2015 року було укладено Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №202015к (далі - договір про відшкодування витрат 2), за умовами якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: 01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 5, а саме, приміщення їдальні на 1-му поверсі 16- поверхового лабораторного корпусу літера ("Р", "Р1"), загальною площею 178,34 кв.м., що перебуває на балансі Інституту фізіології ім. О.О. Богомольця, а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим Договором (том 1 а.с.37-41).

Зміст умов договору про відшкодування витрат-2 щодо прав та обов`язків балансоутримувача і орендаря (п.2.1.1, 2.2.3, 2.2.7) співпадає з вищенаведеними відповідними пунктами договору про відшкодування витрат-1.

Пунктом 5.2 договору про відшкодування витрат-2 сторони визначили і дійшли згоди, що цей Договір укладено строком, що діє з 20.12.2015 по 30.10.2018 включно.

У Додатку №2 до договору про відшкодування витрат-2 (том 1 а.с.42) сторонами узгоджено перелік послуг, що надаються, а саме: 1) комунальні послуги: електроенергія - встановлений лічильник, показники необхідно знімати та передавати в експлуатаційно-технічний відділу інституту до 20 числа поточного місяця. В акті приймання-передачі повинен бути вказаний тип лічильника та початкові показники; вода і водовідведення - встановлений лічильник, показники необхідно знімати та передавати в експлуатаційно-технічний відділ інституту до 20 числа поточного місяця. В акті приймання-передачі повинен бути вказаний ти лічильника та начальні показники; опалення - відшкодування за опалення проводиться тільки в опалювальний період пропорційно займаної площі із розрахунку 0,01 Гкал за 1 кв.м. площі, що становить 1,7834 Гкал.; 2) експлуатаційні послуги: санітарне обслуговування включає в себе: послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, прибирання внутрішньобудинкових приміщень, місць загального користування та прибудинкової території, освітлення місць загального користування, витрати на дератизацію, зарплата технічному персоналу; санітарно-технічне обслуговування включає в себе: обслуговування внутрішньобудинкових мереж; охорона приміщень.

У Додатку №3/2 до договору про відшкодування витрат-2 (том 1 а.с.43) сторонами узгоджено розрахунок комунальних та експлуатаційних послуг, а саме:

комунальні послуги: електроенергія - лічильник, тариф - 2,02; вода та водовідведення - лічильник, тариф - 8,688; опалення - відсутнє. Всього згідно розрахунку сплата за комунальні послуги складає згідно показників лічильників.

Експлуатаційні послуги: санітарне обслуговування прибудинкової території та місць загального користування, в тому числі вивіз побутових відходів - 762,00 грн.; технічне обслуговування інженерних комунікацій, електромереж, електрообладнання та їх ремонт - 857,25 грн.; внутрішня та зовнішня охорона - 152,40 грн.; всього за експлуатаційної послуги - 1771,650грн.

На виконання умов договорів позивачем було сплачено відповідачу за експлуатаційні послуги грошові кошти в загальній сумі 68 161,50 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №2 від 18.01.2016 в розмірі 2300грн. з призначенням платежу "оплата за експлуатаційні послуги згідно рахунку №1536/1 від 20.12.2015", №2 від 16.02.2016 в розмірі 3065,94 грн. з призначенням платежу "оплата за експлуатаційні послуги згідно рахунку №1536/1 від 20.12.2015", №1 від 17.05.2016 у розмірі 1658,53 грн., з призначенням платежу "оплата за експлуатаційно-технічні обслуговування за квітень 2016 року згідно рахунку №469/1 від 07.04.2016", №1 від 26.05.2016 у розмірі 1612,80 грн. з призначенням платежу "оплата за експлуатаційно-технічне обслуговування за грудень 2015 - лютий 2016 згідно рахунку №587/1 від 19.05.2016", №10 від 30.11.2016 в розмірі 1771,65 грн. з призначенням платежу "за експлуатаційно-технічне обслуговування за жовтень 2016 року", №1/10 від 04.01.2017 в розмірі 2160,99 грн. з призначенням платежу "відшкодування за розміщення оголошень - 389,34 грн., оплата за експлуатаційно-технічне обслуговування - 1771,65 грн. (за листопад 2016 року)", №2 від 27.06.2017 в розмірі 3 595,20 грн. з призначенням платежу "за експлуатаційно-технічне обслуговування до Договору від 01.06.2015 №102015 експлуат. 3000 грн. зг-но дог. від 20.12.2015", №1 від 31.07.2017 в розмірі 3595,20 грн. з призначенням платежу "за експлуатаційно-технічне обслуговування: зг. дог. від 01.06.2015 №102015 експлуат. згідно договору від 20.12.2015", №1 від 26.09.2017 в розмірі 28550 грн. з призначенням платежу "за експл.комун.послуги зг-но дог. №102015 від 01.06.2015 - 6050 грн., оплата за оренду з-но дог. №012016 від 30.10.2016 - 500 грн., оплата за оренду, експл.комун.послуги з-но дог. 20.12.20115 - 22000грн.", №3 від 20.11.2017 в розмірі 10530,20 грн. з призначенням платежу "за експлуатаційно-технічне обслуговування згідно договору №202015 від 20.12.2015", №2 від 27.04.2018 в розмірі 1771,65 грн. з призначенням платежу "за експлуатаційно-технічне обслуговування за березень 2018 р. згідно рахунку №554/1 від 22.03.2018 до договору від 20.12.2015", №3 від 13.04.2018 в розмірі 595,20 грн. з призначенням платежу "за експлуатаційно-технічне обслуговування за березень 2018 р. зг. договору №102015 від 01.06.2015", №7 від 25.05.2018 в розмірі 2366,85 грн. з призначенням платежу "експл-технічне обслугов. за квітень 2018 р. зг. рах. №554/1 від 22.03.2018 до дог.від 20.12.2015- 1 771,65 грн., зг. дог. №102015 від 01.6.2015- 595,20 грн.",№3 від 26.06.2018 в розмірі 2366,85 грн. з призначенням платежу "за експ.-техніч від 01.06.2015 - 595,20 грн. оплата за експлут.-тех від 20.12.2015 - 1771,65 грн.", №2 від 31.07.2018 в розмірі 595,20 грн. з призначенням платежу "за експлуатаційно-технічне обслуговування по дог. №102015 від 01.06.2015", №3 від 23.08.2018 в розмірі 595,20 грн. з призначенням платежу "за експлуатаційно-технічне обслуговування зг дог. №102015 від 01.06.2015", №2 від 01.10.2018 в розмірі 595,20 грн. з призначенням платежу "за експлуатаційно-технічне обслуговування зг дог. №102015 від 01.06.2015", №3 від 29.10.2018 в розмірі 595,20 грн. з призначенням платежу "за експлуатаційно-технічне обслуговування за вересень 2018 р. по дог. №102015 від 01.06.2015" (том 1 а.с.65-115).

22 серпня 2018 року адвокат позивача направив відповідачу адвокатський запит, у якому просив надати копії документів по експлуатаційним послугам (том 1 а.с.44-45).

Відповідач у листі від 29.08.2018 повідомив адвокату позивача умови надання копій документів (том 1 а.с.46).

04 вересня 2018 року відповідач направив позивачу лист, у якому вказав про закінчення 30.10.2018 строку дії договору оренди-2 та про відсутність наміру продовжувати орендні відносини (том 1 а.с.121-123).

У листі від 04.09.2018 адвокат просив відповідача надати відповіді на запитання щодо експлуатаційних послуг, а також гарантував оплату виготовлення копій документів (том 1 а.с.47-48).

Листом від 19.09.2018 відповідач надав адвокату позивача відповіді на його запитання та копії документів (том 1 а.с.49-52).

Листом від 05.10.2018, який направлений на адресу позивача 08.10.2018, відповідач підтвердив відмову від продовження договору оренди-2 та направив акт приймання-передачі приміщення їдальні (том 1 а.с.124-125).

13.11.2018 адвокат позивача направив відповідачу адвокатський запит, у якому просив надати відповіді на інформацію щодо сплачених позивачем сум грошових коштів та щодо розміру заборгованості (том 1 а.с.117-118).

Листом від 19.11.2018 позивач надав відповіді на питання, які містились у вказаному адвокатському запиті (том 1 а.с.118-122).

Звертаючись до суду із даним позовом про стягнення 68161,50 грн., у тому числі: 19584,00 грн. сплачених грошових коштів за ненадані експлуатаційні послуги згідно Додатку №3 до договору про відшкодування витрат-1 за період з жовтня 2015 року по вересень 2018 року (включно) та 48577,50 грн. сплачених грошових коштів за ненадані експлуатаційні послуги згідно Додатку №3/2 договору про відшкодування витрат-2 за період з грудня 2015 року по вересень 2018 року (включно) позивач посилався на те, що після підписання договорів про відшкодування витрат, позивач від орендодавця експлуатаційних послуг по санітарному обслуговуванню та по санітарно-технічному обслуговуванню в орендованих об`єктах тераси і їдальні не отримував та вирішував вказані питання отримання експлуатаційних послуг власними силами та за власний рахунок, а тому сплачена позивачем відповідачу сума у розмірі 68161,50 грн. за послуги з санітарного обслуговування прибудинкової території та місць загального користування, в тому числі вивіз побутових відходів та технічного обслуговування інженерних комунікацій, електромереж, електрообладнання та їх ремонту підлягає поверненню позивачу.

Відповідач, на спростування доводів позивача, посилався на те, що протягом усього строку дії договорів позивач жодного разу не звертався до відповідача з питань невиконання, неякісного виконання послуги за договорами про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг.

Також відповідач у відзиві на позовну заяву вказував, що позивачем не надано жодних доказів того, що роботи по санітарному обслуговуванню та по санітарно-технічному обслуговуванню в орендованих об`єктах ним виконувались власними силами та за власний рахунок.

На підтвердження надання послуг за договорами відповідач зазначив, що послуги надавались як працівниками інституту, які є штатними співробітниками, так і контрагентами відповідача, з якими останній укладав договори у період з 2015 - 2018 р.р., на підтвердження чого відповідач додав до відзиву Договори, укладені із підрядними організаціями, які надавали послуги у будівлі, у якій знаходяться приміщення, що орендувались, а також штатний розпис працівників відповідача, трудові книжки працівників, накази про прийняття на роботу (том 2 а.с.1-250, том 3 а.с.1-134).

Також з наданих відповідачем доказів вбачається, що 08.08.2018 відповідач направив позивачу претензію з вимогою сплатити заборгованість за договорами (оренди та відшкодування витрат) в загальному розмірі 74173,21 грн., а позивач у відповідь надала гарантійний лист від 13.08.2018, у якому гарантувала погасити всю заборгованість по претензії до кінця вересня 2018 року (том 1 а.с.143-145).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що будь-яких доказів порушення відповідачем взятих на себе за договорами про відшкодування витрат зобов`язань в частині забезпечення позивача експлуатаційними послугами матеріалами справи не містять та позивачем не доведено, а тому позовні вимоги є недоведеними і не підлягають до задоволення.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Права та обов`язки між сторонами виникли на підставі Договорів оренди нерухомого майна, що належить до майнового комплексу НАН України, а також на підставі Договорів про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Договори про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю за правовою природою є господарськими договорами про надання послуг.

Договори укладені належним чином, у встановленому порядку не визнані недійсними, не розірвані, отже, були обов`язковими для виконання та є підставою для виникнення у сторін майново-господарських зобов`язань.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Умовами договорів про відшкодування витрат встановлено, що балансоутримувач зобов`язаний забезпечити виконання всього комплексу робіт, пов`язаних з обслуговування та утримання будівлі і прибудинкової території та створення необхідних умов для здійснення господарської діяльності.

На відповідача умовами договорів покладено обов`язок не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним місяцем, отримати рахунки та в повному обсязі внести плату на рахунок балансоутримувача.

Відповідно до частини 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Додатками №3 та №3/2 до договорів про відшкодування витрат балансоутримувача сторонами узгоджено вартість таких послуг та порядок їх розрахунку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, оплата позивачем відповідачу коштів у розмірі 68161,50 грн. за експлуатаційні послуги підтверджується наявними доказами, а також визнається відповідачем.

Предметом розгляду даної справи є матеріально-правова вимога про повернення грошових коштів, сплачених в якості оплати експлуатаційних послуг, у зв`язку із тим, що, за доводами позивача, вказані послуги не надавались.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що виходячи із суті взятих на себе сторонами зобов`язань, відповідач мав забезпечити надання позивачу, зокрема, експлуатаційних послуг, а позивач мав оплатити такі послуги.

Позивачем заперечується факт надання відповідачем таких експлуатаційних послуг та безпосередньо їх отримання від відповідача.

Однак, відповідно до пунктів 3.2 обох договорів про відшкодування витрат орендар має право вимагати при потребі від балансоутримувача позапланового огляду з метою встановлення стану конструкцій і технічного обладнання майна; у разі незабезпечення виконання вимог пункту 2.1.1 і неприйняття необхідних заходів щодо підприємств, що обслуговують майно, припинити внесення платежів за обслуговування та ремонт будівлі до усунення виявлених недоліків; у випадку перерв у наданні комунальних послуг з вини балансоутримувача понад нормативні строки зменшувати платну за комунальні послуги згідно з порядком, встановленим чинним законодавством; у разі перебоїв у наданні комунальних послуг з вини балансоутримувача (подача води, тепла, електроенергії) строком як на два доби, що підтверджується відповідними документами (актом, записом в журналі, заяв тощо), зменшити місячну плату за таким видом послуг на %; вимагати від балансоутримувача відшкодування збитків, понесених орендарем внаслідок неналежного виконання балансоутримувачем договірних обов`язків за цим Договором, в судовому порядку.

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем не надано доказів існування будь-яких заперечень щодо обсягу, якості послуг, обумовлених вказаними договорами, протягом спірних періодів, а саме, за договором про відшкодування витрат-1 за період з жовтня 2015 року по вересень 2018 року та за договором про відшкодування про відшкодування витрат-2 за період з грудня 2015 року по вересень 2018 року.

При цьому, позивачем здійснювалась систематична оплата вказаних послуг, що спростовує твердження позивача про їх неотримання, а більшість оплат здійснювалась на підставі отриманих у відповідача рахунків, що також свідчить про те, що при отриманні таких рахунків та їх подальшій оплаті позивачем не заявлялись відповідачу претензії по наданим експлуатаційним послугам.

Стаття 177 Цивільного кодексу України серед переліку об`єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об`єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем. Тобто, характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача та синхронність надання й одержання послуги.

Щодо посилань позивача на додаткові докази (доповідну записку від 21.08.2018, припис Печерського РУ ГУ ДСНС України в місті Києві від 15.01.2019, інформаційні довідки щодо орендарів та площі будівель і споруд відповідача), які додані до апеляційної скарги (том 3 а.с.177-187), то суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у їх прийнятті, оскільки вони були подані з порушенням положень ст. 80 ГПК України.

Однак, з метою повного з`ясування обставин справи, судом апеляційної інстанції досліджено зміст вказаної доповідної записки та встановлено, що вона не спростовує вказані висновки суду першої інстанції про відсутність заперечень щодо обсягу і якості послуг, оскільки з доповідної записки вбачається, що вона стосується неякісного ремонту покрівлі кафе (частина тераси по договору оренди-1) та залиття електропроводки, а відповідно до п.5.11 договору оренди-1 саме на позивача покладено обов`язок своєчасно здійснювати за власний рахунок поточний та інші види ремонтів орендованого майна (крім капітального).

Щодо інших наданих позивачем додаткових доказів (припису Печерського РУ ГУ ДСНС України в місті Києві від 15.01.2019, інформаційних довідок щодо орендарів та площі будівель і споруд відповідача), то позивач не вказав походження вказаних документів, отже, є слушними доводи відповідача про те, що не можна вважати, що вказані документи отримані у законний спосіб, тобто, є допустимими доказами.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено будь-яких порушень відповідачем взятих на себе за договорами про відшкодування витрат зобов`язань в частині забезпечення позивача експлуатаційними послугами, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За таких обставин доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Щодо клопотання відповідача про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд виходить з наступного.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що перша заява по суті спору, а саме, відзив на апеляційну скаргу, відповідачем була подана 27.03.2019 і у відзиві відповідач зазначив, що за умовами договору №17 про надання правової допомоги від 01.02.2019, який укладений з Адвокатським об`єднанням "Експерт Лігл Сервіс" буде сплачено 4802,50 грн., докази про що будуть надані до ухвалення відповідної постанови по справі.

Частини 1 та 2 ст. 126 ГПК України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається зі змісту доповнень до відзиву на апеляційну скаргу та наданих до нього доказів, згідно акту надання послуг №3 від 18.03.2019 (п.4) адвокатським об`єднанням "Експерт Лігл Сервіс" були надані послуги з представництва інтересів відповідача з питань підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу, витрачено 5 годин, розмір гонорару 4802,50 грн., а платіжним дорученням від 28.03.2019 відповідачем був оплачений вказаний акт.

Частина 4 ст. 126 ГПК України встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник позивача заперечує проти стягнення 4802,50 грн. витрат на професійну правову допомогу, посилаючись на те, що вказані витрати не підтверджені належними доказами, а також є завищеними, тому просить відмовити у їх стягненні або зменшити їх розмір до 300 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Дослідивши поданий відповідачем акт надання послуг, враховуючи складність справи та виконані роботи, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4802,50 грн., а тому вказані витрати підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.129, ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця Василевської-Ридікової Тетяни Вікторівни залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 28 січня 2019 року - без змін.

2. Задовольнити клопотання Інституту фізіології імені О.О. Богомольця Національної академії наук України про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Василевської-Ридікової Тетяни Вікторівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Інституту фізіології імені О.О. Богомольця Національної академії наук України (01024, м.Київ, вул.Академіка Богомольця, 4, ідентифікаційний код 05417093) - 4802,50 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Справу №910/15174/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13.05.2019.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Ю.Б.Михальська

А.І. Тищенко