ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. м. Київ Справа№ 910/2156/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Вайнер Є.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний енерготехнічний завод" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 про повернення позовної заяви

у справі №910/2156/19 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний енерготехнічний завод"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-західна залізниця"

про стягнення 276 823,03 грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/2156/19 позовну заяву і додані до неї документи повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Південний енерготехнічний завод" без розгляду.

Ухвала вмотивована тим, що зі змісту доданої до матеріалів позовної заяви довіреності № б/н від 23.01.2018 не вбачається, що повноваження з представництва позивачем надано саме адвокату ОСОБА_1, тобто довіреність сама по собі не є доказом, який підтверджує повноваження ОСОБА_1 як адвоката, а також не свідчить про те, що у відносинах з довірителем (позивачем) ОСОБА_1 як представник за довіреністю виступає у статусі адвоката.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою, позивач 15.03.2019 звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу до суду першої інстанції для розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального права.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала позбавляє позивача на право доступу до правосуддя та створює штучні перепони для позивача в розгляді його справи по суті.

Апелянт зазначає, що посилання суду на те, що з довіреності неможливо ідентифікувати, що вона видана адвокату є неправомірним.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача 26.03.2019 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 у справі №910/2156/19 поновлено позивачу строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, вирішено розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч. 1 ст. 256 ГПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи те, що предметом апеляційного перегляду наразі є ухвала про повернення позовної заяви у справі (п.6 ч.1 ст. 255 ГПК України), яка входить до визначеного у ч. 2 ст. 271 ГПК України переліку та з огляду на відсутність обставин справи, що зумовлюють необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Південний енерготехнічний завод" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південно-західна залізниця" про стягнення 276 823,03 грн. збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/2156/19 позовну заяву позивача повернуто на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Вирішуючи питання про повернення позовної заяви, місцевий господарський суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують повноваження представника позивача, а саме, докази того, що ОСОБА_1 є адвокатом.

Судом встановлено, що зі змісту доданої до матеріалів позовної заяви довіреності б/н від 23.01.2018 не вбачається, що повноваження з представництва позивачем надано саме адвокату ОСОБА_1, тобто довіреність сама по собі не є доказом, який підтверджує повноваження ОСОБА_1 як адвоката, а також не свідчить про те, що у відносинах з довірителем (позивачем) ОСОБА_1 як представник за довіреністю виступає у статусі адвоката. Відповідного ордеру до матеріалів справи не подано.

Крім того, до матеріалів справи не подано свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України на ім`я ОСОБА_1 в порядку ч. 1 ст. 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", не подано витягу з Єдиного реєстру адвокатів України.

Однак колегія суддів вважає вказані висновки місцевого господарського суду передчасними з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Статтею 247 ГПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 5 ст. 12 ГПК України).

Враховуючи характер спірних правовідносин, ціну позову та предмет доказування, судом встановлено, що дана справа не є малозначною та не є справою незначної складності.

Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно з п.п. 11 п. 16-1 Розділу XV (Перехідні положення) Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конститутції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник; при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що справа № 910/2156/19 не є малозначною в розумінні чинного законодавства, представником у даній справі може бути виключно адвокат.

За змістом ч.4 ст.60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Частиною 1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: - договір про надання правової допомоги; - довіреність; - ордер; - доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 3 ст.26 Закону встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Жодна норма Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не встановлює, що в довіреності, виданій на ім`я фізичної особи - адвоката, обов`язково зазначається про те, що такий представник є саме адвокатом. Не містить таких вимог ні Господарський процесуальний кодекс України, ні Цивільний кодекс України, яким врегульовано питання представництва за довіреністю.

У зазначеному аспекті важливим є, щоб особа, яка здійснює представництво за довіреністю, мала статус адвоката та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.10.2018.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що на підтвердження повноважень представника позивача ОСОБА_1 до позовної заяви додано копію довіреності від 23.01.2018 та угоду про надання професійної правничої допомоги, а позовна заява містить печатку адвоката ОСОБА_1 з зазначенням на ній номера свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та дати видачі свідоцтва, а також назви органу, що його видав, копія довіреності та угоди також містить відбиток печатки адвоката ОСОБА_1, посилання суду на те, що до матеріалів справи не подано свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України на ім`я ОСОБА_1 в порядку ч. 1 ст. 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", не подано витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, є необґрунтованими та безпідставними.

З огляду на викладене, висновок місцевого господарського суду про те, що позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, є передчасним, у зв`язку з чим відсутні підстави для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 1 частини 5 статті 174 ГПК України, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

У разі встановлення під час розгляду справи, що позов підписано особою, яка не має права її підписувати, або подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, суд не позбавлений права залишити позов без розгляду в порядку, передбаченому ст. 226 ГПК України.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний енерготехнічний завод" з підстав, викладених у ній, підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 про повернення позовної заяви у справі №910/2156/19 підлягає скасуванню з передачею справи до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Південний енерготехнічний завод" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 про повернення позовної заяви у справі №910/2156/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 про повернення позовної заяви у справі №910/2156/19 скасувати.

3. Справу №910/2156/19 направити до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б.Михальська

А.І. Тищенко