номер провадження справи 32/158/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2019 Справа № 908/2754/18

м.Запоріжжя

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний будинок "Енергоальянс" (69096, м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 108)

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" (69095, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 2)

про стягнення суми 659036,91 грн.

Суддя Колодій Н.А.

При секретарі: Лола Н.О.

За участю представників сторін:

Від позивача - Кузнецов І.С. (дов. б/н від 20.12.17)

Від відповідача - Мальчев В.Є. (дов. № 9747 від 20.11.18)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

19.12.2018 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний будинок "Енергоальянс" до Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" про стягнення суми 659036,91 грн., з яких: сума 594870,54 грн. - основний борг, суму 27751,36 грн. - пеня, сума 27012,69 грн. - інфляційні втрати, сума 9402,32 грн. - 3% річних.

Ухвалою суду від 26.12.2018 відкрито загальне провадження у справі № 908/2754/18, підготовче засідання призначено на 19.02.2019. Ухвалою суду від 19.02.2019 продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання відкладено на 20.03.2019. У підготовчому засіданні 20.03.2019, за клопотанням представника позивача, оголошено перерву до 25.03.2019. Ухвалою суду від 25.03.2019 закрито підготовче провадження, судове засідання призначено на 26.03.2019. Ухвалою суду від 26.03.2019 відкладено розгляд справи до 22.04.2019.

У судовому засіданні 22.04.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги, зазначивши наступне. На виконання умов договору поставки № 180008 від 26.02.2018 позивач у період з квітня по червень 2018 поставив відповідачу товар на загальну суму 886519,62 грн. Відповідач оплату за отриманий товар здійснив частково в розмірі 291649,08 грн., внаслідок чого у нього, станом на день подання позову, виникла заборгованість в розмірі 594870,54 грн. Після відкриття провадження у даній справі відповідачем часткового сплачено заборгованість за договором поставки на загальну суму 250000 грн. Несплаченою залишилась сума 344870,54 грн. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача 344870,54 грн. основного боргу, суму 27751,36 грн. пені, суму 27012,69 грн. інфляційних втрат та суму 9402,32 грн. - 3% річних.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, мотивуючи тим, що за умовами п. 4.2 договору, відповідач повинен здійснити оплату поставленого товару протягом 60 банківських днів з дня підписання сторонами акту приймання-передачі товару та отримання відповідачем оригіналу рахунку на оплату. Оскільки позивач не виконав обов'язки за договором, акти приймання-передачі товару відповідачу не направив, строк оплати за поставлений товар не настав. Просить в позові відмовити.

У судовому засіданні 22.04.2019 після закінчення з'ясування обставин та перевірки їх доказами, а також після судових дебатів, судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

26.02.2018 між ТОВ "Торговельний будинок "Енергоальянс" (постачальник, позивач у справі) та ПАТ "Запорізький електровозоремонтний завод" (замовник, відповідач) був укладений договір поставки № 180008, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався у 2018 році поставити (передати у власність) замовникові товари, зазначені в Специфікації(ях) - додатку(ах) до цього договору, а замовник - прийняти і оплатити такі товари на умовах цього договору (п.1.1).

Відповідно до п. 10.1 договору, він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Згідно з п. 3.1 договору, ціна (сума, загальна вартість) цього договору становить 2652000 грн., у т.ч. ПДВ 20%: 442000 грн. Ціна за одиницю товару зазначається у Специфікації(ях) - додатку(ах) до цього договору.

Замовник оплачує поставлений постачальником товар виключно за ціною вказаною у Специфікацій(ях) - додатку(ах) до цього договору (п. 3.2).

Пунктом 4.2 договору визначено, замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 60 (шістдесяти) банківських днів з дня підписання сторонами за цим договором акту приймання-передачі товару та отримання замовником оригіналу рахунку на оплату товарів. В Актах приймання-передачі товару за цим договором зазначається найменування, номенклатура, асортимент, марка, кількість та ціна товарів, номер та дату договору, номер та дата заявки на постачання товару, дата отримання постачальником заявки на постачання товару, реквізити видаткової накладної за якою отриманий товар, інші відомості при необхідності. Акт приймання-передачі товару повинен бути скріплений печатками сторін за договором, у разі якщо акт приймання-передачі товару не скріплений печатками сторін за договором, він вважається не підписаний.

При цьому, замовник здійснює оплату поставленого товару тільки після реєстрації постачальником відповідної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, а у разі, якщо після постачання товару здійснюється будь-яке збільшення суми компенсації його вартості, замовник здійснює оплату поставленого товару тільки після реєстрації постачальником відповідного розрахунку коригування до податкової накладної в ЄРПН. У разі, якщо до закінчення строку оплати поставленого товару, який зазначений у першому реченні п. 4.2 цього договору, постачальник не здійсню реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування до неї в ЄРПН, строк оплати поставленого товару за цим договором продовжується до дати реєстрації постачальником податкової накладної та/або розрахунку коригування до неї в ЄРПН.

У відповідності до п. 4.3 договору, до рахунка на оплату товарів додаються: видаткова накладна, товарно-транспортна накладна (інші документи щодо транспортування товару).

За умовами п. 5.5 договору, право власності на товар, зазначений у специфікаціях, переходить до замовника з моменту підписання сторонами видаткової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивач у період з 06.04.2018 по 01.06.2018 поставив відповідачу товар на загальну суму 886519,62 грн. Факт поставки підтверджується видатковими накладними, підписаними обома сторонами, та довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач, в свою чергу, оплату за отриманий товар в повному обсязі та в установлений договором строк не здійснив. Відповідачем була здійснена лише часткова оплата на суму 291649,08 грн. Несплаченою залишилась сума 594870,54 грн.

Невиконання відповідачем зобов'язань за договором стало підставою для звернення позивача до суду.

В ході розгляду справи між сторонами виникли суперечності щодо строків оплати. Так, відповідач вважає, що на момент звернення позивачем з позовом до суду строк оплати за отриманий товар ще не настав, оскільки позивач на надав відповідачу на підписання акти приймання-передачі. Тільки після підписання обома сторонами актів приймання-передачі розпочнеться 60-ти денний строк на здійснення оплати.

Суд, оцінивши доводи сторін та розглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами 691 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною ж ч. 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На підставі укладеного договору сторонами врегульовано умови щодо строків оплати товару. Так, приписами пункту 4.2 договору сторони встановили, що відповідач здійснює оплату поставленого товару протягом 60 (шістдесяти) банківських днів з дня підписання сторонами за цим договором акту приймання-передачі товару та отримання замовником оригіналу рахунку на оплату товарів. До рахунку на оплату товару додається, зокрема, видаткова накладна (п. 4.3). Право власності на товар переходить до позивача з моменту підписання сторонами видаткової накладної (п. 5.5).

Між тим, акти приймання-передачі товару, які оформлені у відповідності з п. 4.2 цього договору, не є первинними документами. Затвердженої форми акту приймання-передачі товару немає, як немає й порядку його оформлення. Натомість, поставка товару підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними, які у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, є первинними документами.

Згідно умов договору (п. 4.3) наявність видаткових накладних є обов'язковою умовою для здійснення розрахунку за поставлений товару. Підписання покупцем (відповідачем) видаткових накладних, які є первинними обліковими документами, фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин та є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Непідписання акту приймання-товару не може слугувати підставою для несплати або відстрочення чи перенесення дати розрахунку за поставлений товар.

Відтак, 60-ти денний строк оплати за кожну поставлену партію товару починає відраховуватися з дня з отримання відповідачем товару на підставі видатковою накладної.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, матеріалами справи доведено, що заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки, станом на день звернення з даним позовом до суду, складала 594870,54 грн.

З матеріалів справи також вбачається, що в ході розгляду справи відповідачем сплачено суму 250000 грн. основного боргу. Зазначене підтверджується платіжними дорученнями № 3151 від 12.04.2019 на суму 55748,98 грн., № 3152 від 12.04.2019 на суму 163607,70 грн., № 3153 від 12.04.2019 на суму 30643,32 грн.

Враховуючи, що суму 250000 грн. сплачено відповідачем після звернення позивача з позовом до суду, то провадження у справі в цій частині позовних вимог підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Таким чином, станом на день ухвалення судового рішення, заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки № 180008 від 26.02.2018 становить 344870,54 грн.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за поставлений товар підтверджується матеріалами справи.

На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму основного боргу в розмірі 344870,54 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму 9402,32 грн. - 3% річних за загальний період з 06.06.2018 по 17.12.2018 та суму 27012,69 грн. інфляційних втрат за загальний період з червня 2018 по листопад 2018.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Суд перевіривши розрахунок 3% річних вважає за необхідно скоригувати його в частині визначення періоду, оскільки день фактичної оплати (часткової оплати) не включається в період нарахування річних. Так, за загальний період з 06.06.2018 по 17.12.2018 - 3% річних становлять суму 9184,01 грн.

Перевіривши розрахунок втрат від інфляції, суд вважає за необхідне скоригувати його в частині визначення періоду нарахування інфляційних втрат з урахуванням пункту 3.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» яким визначено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, при розрахунку інфляційних суд не виходить за межі зазначеного позивачем максимального розміру інфляційних нарахувань.

Таким чином, з відповідача слід стягнути суму 9184,01 грн. - 3% річних та суму 27012,69 грн. інфляційних втрат.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 27751,36 грн. за загальний період з 06.06.2018 по 17.12.2018

Пунктом 7.2.1 договору встановлено, що у разі порушення строків оплати отриманого товару відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі половини облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочення.

Відповідно до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення грошових зобов'язань відповідачем є доведеним, розрахунок відповідає умов договору та зроблений вірно.

Таким чином, вимоги про стягнення пені в розмірі 27751,36 грн. задовольняються.

У статті 237 ГПК України визначено, що при ухваленні рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у різі закриття (припинення) провадження у справі сплачена суму судового збору повертається за клопотання особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

За таких обставин, судовий збір в розмірі 3750 грн. буде повернуто ухвалою суду за наявності відповідного клопотання позивача.

Згідно зі ст. 129 ГПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 6132,28 грн. (пропорційно розміру задоволених вимог).

Керуючись ст.ст. 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 233, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі № 908/2754/18 в частині вимог про стягнення суми 250000 грн. основного боргу за відсутністю предмету спору.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" (69095, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний будинок "Енергоальянс" (69096, м. Запоріжжя, вул. Бородінська, 108; ) суму 344870 (триста сорок чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн. 54 коп. основного боргу, суму 9184 (дев'ять тисяч сто вісімдесят чотири) грн. 01 коп. - 3% річних, суму 27012 (двадцять сім тисяч дванадцять) грн. 69 коп. інфляційних втрат, суму 27751 (двадцять сім тисяч сімсот п'ятдесят одну) грн. 36 коп. 36 коп. пені, суму 6132 ( шість тисяч сто тридцять дві) грн. 28 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.05.2019.

Суддя Н.А. Колодій