УХВАЛА

26 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/2758/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Сухового В.Г.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 (головуючий суддя Разіна Т.І., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.) та рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 (суддя Кирилюк Т.Ю.) у справі № 910/2758/18

за позовом Приватного підприємства "Стітекс"

до Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання зобов'язання припиненим на суму 897 601,88 доларів США за кредитним договором № 15/01-КР/25/2012 від 28.09.2012,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2019 Публічне акціонерне товариство "Банк Богуслав" подало безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 у справі № 910/2758/18.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674 - VI.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", які набрали чинності з 15.12.2017.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що предметом спору за вимогою про визнання зобов'язання припиненим на зазначену суму за кредитним договором є фактично спір про припинення зобов'язання повернення кредиту, наслідком розгляду якого, у разі задоволення позову, є припинення грошових зобов'язань, які мають вартісну оцінку та носять майновий характер і цю вимогу слід визнати, майновою.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалі Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 911/968/18.

В силу положень статті 177 Цивільного кодексу України гроші та майнові права є об'єктом цивільних прав.

Згідно з частиною першою статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. У даному випадку, позовні вимоги про визнання грошового зобов'язання припиненим носять майновий характер, та у розумінні змісту даної статті є майновою вимогою, тобто судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру.

Предметом позову у даній справі є визнання зобов'язання припиненим на суму 897 601,88 доларів США за кредитним договором № 15/01-КР/25/2012 від 28.09.2012, тобто одна вимога майнового характеру.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги) ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З врахуванням наведених вище приписів Закону України "Про судовий збір", на час подання касаційної скарги скаржник повинен був сплатити судовий збір виходячи з однієї вимоги майнового характеру.

Незважаючи на ту обставину, що позивачем та судами при здійсненні провадження у справі не було визначено ціну позову, з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти станом на день подачі позовної заяви, скаржник у даному випадку, звертаючись до суду касаційної інстанції, повинен сплатити судовий збір виходячи від ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви і яка визначається з урахуванням офіційного курсу гривні виходячи з ціни позову - 897 601,88 доларів США.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Враховуючи те, що заявником касаційної скарги не обґрунтовано розмір судового збору з урахуванням зазначеного вище, а у суду, на відміну від скаржника, відсутня можливість встановити дійсну ціну позову з урахуванням офіційного курсу гривні, то сума сплаченого судового збору за платіжним дорученням № 7 від 05.04.2019 у розмірі 3524,00 грн. оцінюється судом як така, що не відповідає встановленому законом розміру.

З метою перевірки правильності обрахунку заявником судового збору за позовною вимогою майнового характеру, в даному випадку заявнику слід надати також відомості ціни позову з урахуванням офіційного курсу гривні станом на момент подачі позовної заяви, з якого має бути обраховано розмір судового збору.

Таким чином Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає за необхідне надати скаржнику строк для усунення зазначених вище недоліків, а саме, для надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору з урахуванням ціни позову відповідно до офіційного курсу гривні станом на момент подачі позовної заяви та положень статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2018 у справі № 910/2758/18 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків скарги.

3. Довести до відома скаржника, що поштову кореспонденцію слід надсилати за адресою Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

4. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Суховий В.Г.