ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року Справа № 918/335/17

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Кушнірук Р.В.

за участю представників сторін:

від скаржника (ФГ "Вікторія-Копитків"): Ярмольчук В.С. - адвокат, представник за ордером серії

РН-152 №201 від 26.03.2019р.

ОСОБА_1 . - голова

від ініціюючого кредитора (ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО"): Лавренюк В.М. - виконуючий

обов`язки директора

від кредитора (ТОВ "СВК ГОРИНЬ"): Титечко О.П. - директор

від боржника (ФГ "Ім. Шевченка"): Новак І.В. - адвокат, представник за ордером серії РН 876

№007 від 25.03.2019р. та договором про надання правничої допомоги від 05.03.2019р.

арбітражний керуючий (ліквідатор): не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства "Вікторія-Копитків", с.Копиткове, Здолбунівського району Рівненської області

на ухвалу Господарського суду Рівненської області, постановлену 22.01.19р. суддею Марачем В.В. о 12:21 год. у м.Рівному, повний текст складено 25.01.19р.

у справі № 918/335/17

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТ-АГРО ЗЕРНО", с.Копиткове, Здолбунівського району Рівненської області

до Фермерського господарства "Ім. Шевченка", с.Копиткове, Здолбунівського району Рівненської області

про визнання банкрутом

в межах справи про банкрутство

за позовом Фермерського господарства "Ім. Шевченка", с.Копиткове, Здолбунівського району Рівненської області

до Фермерського господарства "Вікторія-Копитків", с.Копиткове, Здолбунівського району Рівненської області

про визнання правочину недійсним, стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.01.2019р. у справі №918/335/17 про банкрутство Фермерського господарства "Ім. Шевченка" в межах справи про банкрутство позов Фермерського господарства "Ім.Шевченка" до Фермерського господарства "Вікторія-Копитків" про визнання правочину недійсним, стягнення грошових коштів - задоволено.

Визнано правочин щодо безоплатної передачі худоби недійсним та спростовано майнові дії Фермерського господарства "Ім.Шевченка" щодо безоплатної передачі у власність Фермерському господарству "Вікторія-Копитків" худоби, що було вчинено шляхом вибуття з Фермерського господарства "Ім.Шевченка" та шляхом прибуття на Фермерське господарство "Вікторія-Копитків", а саме:

№Ідентифікаційний номер ВРХДата народження ВРХСтать ВРХДля кого передано, дата прибуття

1. 2 2008 К к03.09.2016
2. 2012к03.09.2016
3. 2012т03.09.2016
4 2003к03.09.2016
5 2005к03.09.2016
6 30.08.2014т03.09.2016
7 23.09.2014т03.09.2016
8 03.09.2014т03.09.2016
9 05.02.2015Т03.09.2016
10 28.01.2015Т03.09.2016
11 25.03.2015Т03.09.2016
12НОМЕР_1 2007К03.09.2016
13 2010к03.09.2016
14 2011к03.09.2016
15НОМЕР_2 2011к03.09.2016
16 НОМЕР_3 2012к03.09.2016
17 НОМЕР_4 2012к03.09.2016
18 НОМЕР_5 т03.09.2016
19 2012т03.09.2016
20 2013т03.09.2221612013т03.09.2016
22 2013к03.09.2016
23 11.04.2014т03.09.2016
24 2010к03.09.2016
25 НОМЕР_6 2010т03.09.2016
26 2010к03.09.2016
27 2010к03.09.2016
28 2010к03.09.2016
29 НОМЕР_7 2010к03.09.2016
30 НОМЕР_8 2010к03.09.2016
31 НОМЕР_9 2006к03.09.2016
32 НОМЕР_10 2006к03.09.2016
33 20.04.2015Т03.09.2016
34 13.05.2015Т03.09.2016
35 18.06.2015Т03.09.2016
36 2011к03.09.2016
37 НОМЕР_11 2011к03.09.2016
38 НОМЕР_12 2011к03.09.2016
39 НОМЕР_13 т03.09.2016
40 2012т03.09.2016
41 2012к03.09.2016
42 НОМЕР_14 2012к03.09.2016
43 30.04.2014т03.09.2016
44 10.05.2014т03.09.2016
45 10.02.2016т03.09.2016
46 25.02.2016т03.09.2016
47 19.09.2015т03.09.2016
48 05.11.2015т03.09.2016
49 28.02.2016т03.09.2016
50 25.03.2016т03.09.2016
51 25.03.2016т03.09.2016
52 2010к03.09.2016
53 2010к03.09.2016
54 НОМЕР_15 2010к03.09.2016
55 19.06.2014т03.09.2016
56 19.06.2014т03.09.2016
57 29.06.2014б03.09.2016
58 29.06.2014б03.09.2016
59 27.06.2014б03.09.2016
60 20.06.2014б03.09.2016
61 22.06.2014б03.09.2016
62 НОМЕР_16 К03.09.2016
63 2012б03.09.2016
64 НОМЕР_17 2013т03.09.2016
65 2013т03.09.2016
66 2013т03.09.2016
67 2013т03.09.2016
68 2013т03.09.2016
69 2013т03.09.2016
70 2013т03.09.2016
71 03.02.2014т03.09.2016
72 12.03.2014т03.09.2016
73 29.04.2014т03.09.2016
74 07.05.2014т03.09.2016
75 21.05.2014т03.09.2016
76 19.05.2014т03.09.2016
77 2013к03.09.2016
78 2012т03.09.2016
79 2011к03.09.2016
80 15.03.2014т03.09.2016
81 2012к03.09.2016
82 НОМЕР_18 2013т03.09.2016
83 2012т03.09.2016
84 2005к03.09.2016
85 2011к03.09.2016
86 2010к03.09.2016
87 НОМЕР_19 2011к03.09.2016
88 НОМЕР_20 т03.09.2016
89 2013т03.09.2016
90 2013т03.09.2016
91 2013т03.09.2016
92 2012к03.09.2016
93 07.03.2014т03.09.2016
94 05.06.2014к03.09.2016
95 НОМЕР_21 К03.09.2016
96 2013т03.09.2016
97 23.02.2016т03.09.2016
98 05.05.2016т03.09.2016
99 2007к03.09.2016
100 16.06.2014т03.09.2016
101 26.08.2014к03.09.2016
102 28.07.2014к03.09.2016
103 06.08.2014к03.09.2016
104 09.04.2015К03.09.2016
105 14.04.2015Т03.09.2016
106 21.04.2015К03.09.2016
107 НОМЕР_22 03.09.2016
108 НОМЕР_23 03.09.2016
109 НОМЕР_24 2008К03.09.2016
110 НОМЕР_25 2008К03.09.2016
111 НОМЕР_26 2008К03.09.2016
112 2011к03.09.2016
113 2011к03.09.2016
114 2010к03.09.2016
115 2011к03.09.2016
116 2011к03.09.2016
117 2011к03.09.2016
118НОМЕР_27 2012т03.09.2016
119 2012т03.09.2016
120 2012т03.09.2016
121 2012к03.09.2016
122 2012к03.09.2016
123 2012к03.09.2016
124 НОМЕР_28 2013т03.09.2016
125 2013т03.09.2016
126 2013т03.09.2016
127 2013т03.09.2016
128 2013к03.09.2016
129 2013т03.09.2016
130 2013б03.09.2016
131 2013т03.09.2016
132 2013к03.09.2016
133 2013к03.09.2016
134 2013к03.09.2016
135 НОМЕР_29 2013т03.09.2016
136 2013т03.09.2016
137 2012т03.09.2016
138 2013к03.09.2016
139 2013к03.09.2016
140 2013т03.09.2016
141 2007к03.09.2016
142 2013т03.09.2016
143 2013т03.09.2016
144 2013к03.09.2016
145 2013к03.09.2016
146 2013к03.09.2016
147 2013к03.09.2016
148 2013к03.09.2016
149 НОМЕР_30 2013т03.09.2016
150 2012к03.09.2016
151 2012к03.09.2016
152 2012к03.09.2016
153 2012к03.09.2016
154 НОМЕР_31 2012к03.09.2016
155 06.03.2014т03.09.2016
156 08.04.2014т03.09.2016
157 20.03.2014т03.09.2016
158 29.05.2014т03.09.2016
159 04.04.2016т03.09.2016
160 23.02.2016т03.09.2016
161 19.06.2015т06.02.2017
162 30.09.2015т03.09.2016
163 12.10.2015т03.09.2016
164 21.10.2015т03.09.2016
165 27.10.2015т06.02.2017
166 29.10.2015т03.09.2016
167 02.01.2016к03.09.2016
168 25.12.2015т03.09.275189704.01.2016т03.09.2016
170 30.01.2016к03.09.2016
171 06.02.2016т03.09.2016
172 03.03.2016т03.09.2016
173 04.03.2016т03.09.2016
174 06.03.2016т03.09.2016
175 09.03.2016т06.02.2017
176 11.03.2016т03.09.2016
177 19.03.2016т03.09.2016
178 21.03.2016т03.09.2016
179 23.04.2016т03.09.2016
180 23.04.2016т03.09.2016
181 05.05.2016т03.09.2016
182 25.05.2016т06.02.2017
183 10.06.2016т06.02.2017
184 19.06.2016т06.02.2017
185 21.06.2016т06.02.2017
186 26.06.2016т06.02.2017
187 15.07.2016т06.02.2017
188 24.07.2016т06.02.2017
189 25.07.2016т06.02.2017
190 26.07.2016т06.02.2017
191 25.08.2016т06.02.2017
192 02.08.2016т06.02.2017
193 03.08.2016т06.02.2017
194 04.08.2016т06.02.2017
195 08.08.2016т06.02.2017
196 11.08.2016т06.02.2017
197 12.08.2016т06.02.2017
198 13.08.2016т06.02.2017
199 13.08.2016т06.02.2017
200 14.08.2016т06.02.2017
201 22.08.2016т06.02.2017
202 22.08.2016т06.02.2017
203 28.08.2016т06.02.2017
204 28.08.2016т06.02.2017
205 29.08.2016т06.02.2017
206 01.09.2016т06.02.2017
207 2010к03.09.2016
208 2010к03.09.2016
209 2010к03.09.2016
210 НОМЕР_32 2010к03.09.2016
211 2010к03.09.2016
212 2010к03.09.2016
213 НОМЕР_33 2010к03.09.2016
214 НОМЕР_34 2010к03.09.2016
215 2010к03.09.2016
216 2010к03.09.2016
217 НОМЕР_35 2010к03.09.2016
218 НОМЕР_36 2010к03.09.2016
219 НОМЕР_37 2010к03.09.2016
220 НОМЕР_38 2010К03.09.2016
221 НОМЕР_39 2010К03.09.2016
222 НОМЕР_40 2010К03.09.2016
223 НОМЕР_41 2010К03.09.2016

Стягнуто з Фермерського господарства "Вікторія-Копитків" на користь Фермерського господарства "Ім.Шевченка" вартість безоплатно відчуженого майна, що виражена в сумі грошових коштів та розрахована за ринковими цінами вартості худоби в розмірі 2207008,00грн..

Стягнуто з Фермерського господарства "Вікторія-Копитків" на користь Фермерського господарства "Ім. Шевченка" 3524,00грн. судового збору.

Стягнуто з Фермерського господарства "Вікторія-Копитків" в дохід Державного бюджету України 31343,12грн. судового збору.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Фермерське господарство "Вікторія-Копитків" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в позові відмовити за безпідставністю позовних вимог. Також, одночасно з апеляційною скаргою, скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги. Крім того, скаржником в апеляційній скарзі заявлено клопотання, в якому він просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судом апеляційним судового рішення у справі.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає ухвалу місцевого господарського суду постановленою з порушенням норм чинного законодавства;

- зауважує, що задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що позивачем належними та допустимими доказами доведено, що продуктивна робоча худоба була передана для Відповідача, а розрахунок за таку худобу не здійснено. Зазначає, що відповідачем вказаного не спростовано. При цьому суд лише наводить всі норми закону, що стосуються доказів. Однак не вказано, якими саме доказами позивач довів факт безоплатної передачі худоби. Відсутнє обґрунтування, чому надані відповідачем докази не взято до уваги;

- стверджує, що вимога ліквідатора про визнання правочину недійсним та стягнення з Фермерського господарства "Вікторія-Копитків" грошових коштів на користь Фермерського господарства "Ім. Шевченка" за передану худобу є явно незаконною та необґрунтованою;

- зазначає, що Фермерське господарство "Вікторія-Копитків" будь-яких протиправних дій щодо худоби не вчиняло. Діяло згідно вимог діючого законодавства. В позовній заяві не зазначається, які саме норми законодавства порушені вказаним господарством. Ні позивач, ні суд не вказав норми законодавства, на підставі яких визнано правочин щодо безоплатної передачі худоби недійсним та спростувано майнові дії;

- додає, що позивач не вказав, який саме правочин мав бути визнаний недійсним, не вказано дату цього правочину, предмета і ціни. Не зрозуміло, чи це один правочин, чи декілька. Суд теж ці обставини не з`ясовував. В оскаржуваній ухвалі не вказано, який саме правочин визнано недійсним;

- стверджує, що суд одночасно в ухвалі суду застосував два різних способи захисту. Суд, задовольняючи позов, посилається виключно на норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Між тим, вказані ним норми зазначеного Закону - ст.ст.10, 38, 41, 42, 93 не мають будь-якого відношення до відповідача, не містять підстав для визнання правочину недійсним та стягнення грошових коштів. Фермерське господарство "Вікторія-Копитків" не має будь-якого відношення до порушення та провадження в справі про банкрутство, не є її учасником;

- вказує, що Фермерське господарство "Вікторія-Копитків" не було і не є членом ФГ "Ім.Шевченка", а тому його майно, грошові кошти тощо ні теоретично, ні практично не можуть включатися до ліквідаційної маси банкрута;

- зазначає, що ліквідатор не спростував доводи відповідача про наявність худоби в кількості 125 голів в ФГ "Ім. Шевченка". Скаржник вважає, що суд безпідставно відмовив відповідачу в витребуванні доказів від ліквідатора. Не розглянув клопотання про огляд худоби. Не допитав свідків, які ствердили, що фактично худоба відповідачу не передавалася, а залишилася в ФГ "Ім.Шевченка". При цьому суд не вказав, чому він не приймає пояснення свідків, як докази;

- обґрунтовує, що висновки суду щодо безоплатної передачі відповідачу худоби в кількості 223 голови є безпідставними;

- зауважує, що з матеріалів справи вбачається, що 98 голів було передано на забій. За всю цю худобу сплачено кошти в безготівковому порядку через Банк. Вказана обставина стверджується належними та достовірними доказами, наданими суду. Суд першої інстанції ці докази проігнорував. За частину худоби в кількості 34 голів, здану на забій, ФГ "Вікторія-Копитків" проведено оплату. Вказана обставина стверджується приєднуваними до відзиву на позов письмовими доказами: - видатковою накладною №14 від 09.09.2016р., відповідно до якої ФГ "Вікторія-Копитків" передано 26 голів худоби, податковою накладною №2 від 09.09.2016р. на загальну суму 158000,00грн., відповідно якої сплачено кошти за худобу. Оплата проведена згідно платіжних доручень №29 від 15.06.2016р. на суму 115000,00грн., №30 від 16.06.2016р. на суму 23000,00грн., №32 від 14.07.2016р. на суму 20000,00грн.. Копії платіжних доручень надані суду; - видатковою накладною №19 від 29.12.2016р., відповідно до якої ФГ "Вікторія-Копитів" передано 8 голів худоби, податковою накладною №3 від 29.12.2016р. на загальну суму 42525,00грн., відповідно якої сплачено кошти за худобу. Оплата проведена згідно платіжних доручень №36 від 13.09.2016р. на суму 30500,00грн. та №48 від 20.10.2016р. на суму 22500,00грн.. Переплата становить 10475,00грн.;

- зазначає, що дані операції підтверджені податковими накладними. Вони оформлені та зареєстровані в реєстрі. Копії податкових накладних надано суду. Ці документи ніким не оспорювалися. ФГ "Ім. Шевченка" на підставі цих документів отримав податковий кредит. Місцевий суд навіть не зазначає про ці докази. Не наводить мотивів неприйняття цих доказів;

- вказує, що натомість місцевий суд прийняв до уваги твердження позивача про відсутність сплати коштів по одному з рахунків ФГ "Ім.Шевченка". Виписка з одного банківського рахунку, на яку покликався позивач, не може свідчити про несплату та неотримання коштів. У ФГ "Ім. Шевченка" були й інші банківські рахунки. Відповідачем надано належні та достовірні докази сплати грошових коштів в безготівкову порядку через Банк. Ці докази не спростовані. Вказані кошти відображено у прибутку перед податковою інспекцією. З них сплачено податки;

- додає, що Фермерським господарством "Вікторія-Копитків" надавалася поворотна фінансова допомога в сумі 495600,00грн.. Факт надання такої допомоги стверджується приєднуваними до відзиву документами. Загальна сума коштів перерахованих становить 495600,00грн. + 10475,00грн. = 506075,00грн.. Це сума коштів, по яких не видавалися видаткові накладні. Вказаними коштами фактично проведено розрахунок за 64 голови худоби, так як поворотна фінансова допомога ФГ "Вікторія-Копитків" не поверталася;

- стверджує, що решта худоби в кількості 125 голів залишилася на фермі Фермерського господарства "Ім.Шевченка". Фізично ця худоба Фермерському господарству "Вікторія-Копитків" не передавалася. В судовому засіданні ліквідатор визнав наявність у Фермерського господарства "Ім. Шевченка" худоби в кількості 125 голови. Доказів того, що це якась інша худоба ним не надано. І не могло бути надано. Адже по наданих ліквідатором Звіту про рух поголів`я з 26.07.2016р. по 26.07.2017р. у фермерському господарстві було 330 голів. За цей період було забито 205 голів (з них 98 голів оплатило і забило ФГ "Вікторія-Копитків", а 107 голів забило самим ФГ "Ім. Шевченка"). У власності ФГ "Ім. Шевченка" залишилося 125 голів (330 - 205). Ця кількість і залишилася на території банкрута. Вона не передавалася для ФГ "Вікторія-Копитків". На момент визнання ФГ "Ім. Шевченка" банкрутом вбачається, що в господарстві ФГ "Ім.Шевченка" було саме 125 голів великої рогатої худоби. Більше худоби не було. З моменту визнання господарства банкрутом його господарська припиняється. А тому якась нова худоба не могла в цього господарства появитися ні практично, ні теоретично;

- додає, що позивач також не надав суду належних та допустимих доказів щодо вартості худоби. Скаржник зазначає, що худоба, яка передана відповідачу була направлена на забій. Вартість за 1 кг живої ваги худоби становила 23 грн. з ПДВ. Більшої ціни жоден з комбінатів не давав. В той же час суд стягуючи кошти, виходив з того, що вартість 1 кг становить 32-36 грн. Не вказано чи це ціна з ПДВ чи без ПДВ. Зауважує, що суд покликається на ОСОБА_2 , нібито експерта аграрних ринків. Суду не було надано ж одного документу щодо повноважень цієї особи. Невідомо за якої породи худоби ця ціна, чи за живу вагу, чи вже розділену. Ціна вказана станом ще на квітень 2016 року. Передача худоби відбулася пізніше.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №918/335/17 у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І..

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 15.02.2019р. відмовлено в задоволенні клопотання Фермерського господарства "Вікторія-Копитків" про відстрочення сплати судового збору до ухвалення апеляційним судом судового рішення у справі, апеляційну скаргу Фермерського господарства "Вікторія-Копитків" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.01.2019р. у справі №918/335/17 залишено без руху та встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги та надання суду відповідних доказів, зокрема доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

28.02.2019р. до Північно - західного апеляційного господарського суду від Фермерського господарства "Вікторія-Копитків" надійшов супровідний лист від 28.02.2019р. з доказами сплати судового збору, зокрема, квитанцією №0.0..1 від 25.02.2019р. на суму 52300,68грн..

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 04.03.2019р. поновлено строк на подання апеляційної скарги Фермерського господарства "Вікторія-Копитків" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.01.2019р. у справі №918/335/17, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Вікторія-Копитків" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.01.19р. у справі №918/335/17, призначено справу №918/335/17 до розгляду на 26.03.2019р. об 14:30год. та зупинено дію ухвали Господарського суду Рівненської області від 22.01.2019р. у справі №918/335/17, тощо.

19.03.2019р. на електронну адресу та 25.03.2019р. на поштову адресу Північно - західного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого (ліквідатора) Фермерського господарства "Ім. Шевченка" - Ткачука Д.В. надійшов письмовий відзив від 19.03.2019р. №01-34/961 на апеляційну скаргу, в якому просить суд ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.01.2019р. у справі №918/335/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

26.03.2019р. на електронну адресу та 26.03.2019р. на поштову адресу Північно - західного апеляційного господарського суду від представника ФГ "Вікторія-Копитків" - Ярмольчука В.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку із його перебуванням в іншому судовому засіданні в Рівненському апеляційному суді.

26.03.2019р. до Північно - західного апеляційного господарського суду від представника ФГ "Вікторія-Копитків" - Ярмольчука В.С. надійшло клопотання від 26.03.2019р., в якому останній просить витребувати від Державного підприємства "Агентство з ідентифікації тварин" (юридична адреса: вул.Сім`ї Хохлових, 15 оф.406 м.Київ, 04119) інформацію про те, чи зверталося ФГ "Ім.Шевченка" та/або ліквідатор Ткачук Дмитро Володимирович (реєстраційний номер юридичної особи, яка зверталася №56020633) в період з 30.01.2018р. по теперішній час до Рівненської філії ДП "Агентство з ідентифікації тварин" з приводу реєстрації за цією юридичною особою тварин ВРХ. Також, витребувати документи про те, хто саме та коли саме звертався; яку худобу просило зареєструвати та чи зареєстровано цю худобу. Крім того, просить витребувати копії звернень від цієї юридичної особи про реєстрацію тварин ВРХ.

Обґрунтовуючи зазначене вище клопотання заявник покликається на те, що у лютому 2019р., після винесення оскаржуваної ухвали суду, відповідачу стало відомо про те, що ФГ "Ім.Шевченка" зверталося до Державного підприємства "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин" з заявою про реєстрацію великої рогатої худоби, яка є предметом спору. В зв`язку з цим на адресу Рівненської філії Державного підприємства "Агентство з ідентифікації тварин" був зроблений адвокатський запит №256 від 21.02.2019р.. Просилося надати пред`явнику цього запиту інформацію про те, чи зверталося в період з 30.01.2018р. по теперішній час юридична особа (реєстраційний номер №56020633) до РФ ДП "Агентство з ідентифікації тварин" з приводу реєстрації за цією юридичною особою тварин ВРХ. Якщо так, то заявник просив повідомити, хто саме та коли саме звертався; яку худобу просило зареєструвати та чи зареєстровано цю худобу. Також просив надати копії звернень від цієї юридичної особи про реєстрацію тварин ВРХ. Листом від 07.03.2019р. за №244/8-11 відмовлено у надані цієї інформації. Копію листа додано до клопотання. Отже, з даним клопотанням звертається зараз, так як раніше фермерське господарство не володіло цієї інформацією. Відповідь на адвокатський запит надана 07.03.2019р., тобто вже після подання апеляційної скарги. Подати раніше це клопотання заявник не міг. Також, ці докази можуть підтвердити ту обставину, що частина худоби не передавалася для відповідача, а залишилася у ФГ "Ім.Шевченка".

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 06.05.2019р. об 14:30год.. Також, витребувано від Державного підприємства "Агентство з ідентифікації тварин" (юридична адреса: вул.Сім`ї Хохлових, 15 оф.406 м.Київ, 04119) інформацію про те, чи зверталося Фермерське господарство "Ім. Шевченка" та/або ліквідатор Ткачук Дмитро Володимирович (реєстраційний номер юридичної особи, яка зверталася №56020633) в період з 30.01.2018р. по теперішній час до Рівненської філії ДП "Агентство з ідентифікації тварин" з приводу реєстрації за цією юридичною особою тварин ВРХ. Також, витребувано документи про те, хто саме та коли саме звертався. Яку худобу просило зареєструвати та чи зареєстровано цю худобу. Крім того, витребувано у Фермерського господарства "Ім. Шевченка" та від арбітражного керуючого (ліквідатора) ФГ "Ім.Шевченка" Ткачука Д.В. належним чином засвідченні копії звернень про реєстрацію тварин ВРХ.

15.04.2019р. на поштову адресу Північно - західного апеляційного господарського суду на виконання ухвали суду від Державного підприємства "Агентство з ідентифікації тварин" надійшли засвідчені копії звернень арбітражного керуючого Ткачука Дмитра Володимировича - ліквідатора Фермерського господарства "Ім. Шевченка" до держаного підприємства та відповідей на них, а також копії реєстраційних карток великої рогатої худоби власника ФГ "Ім. Шевченка".

02.05.2019р. на поштову адресу Північно - західного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого (ліквідатора) Ткачука Дмитра Володимировича надійшло клопотання від 26.04.2019р. №01-34/101, в якому останній надав додаткові пояснення по справі та додав копію договору оренди біологічних активів - а саме ВРХ у кількості 93 голови, який укладено між ФГ "Ім. Шевченка" та ФГ "Вікторія-Копитків" 08.09.2016р..

Розпорядженням керівника апарату Північно - західного апеляційного господарського суду від 03.05.2019р. №01-04/264, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі №918/335/17 - Савченка Г.І. у період з 01.04.2019р. по 11.05.2019р. включно, відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у справі №918/335/17.

Автоматизованою системою документообігу визначено колегію суддів з розгляду справи №918/335/17 у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І..

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 03.05.2019р. апеляційну скаргу Фермерського господарства "Вікторія-Копитків" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.01.2019р. у справі №918/335/17 прийнято до розгляду колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І..

Представник скаржника в судовому засіданні 06.05.2019р. підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.01.2019р. у справі №918/335/17 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в позові відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Представник боржника в судовому засіданні 06.05.2019р. заперечив проти її доводів, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.01.2019р. у справі №918/335/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник ТОВ "ЮТ-АГРО ЗЕРНО" в судовому засіданні 06.05.2019р. заперечив проти її доводів, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.01.2019р. у справі №918/335/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник ТОВ "СВК Горинь" в судовому засіданні 06.05.2019р. заперечив проти її доводів, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.01.2019р. у справі №918/335/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, відсутні учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з`явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю останніх.

У відповідності до ст.ст.222, 223 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення скаржника та присутніх представників учасників справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26.07.2017р. у справі №918/335/17 порушено провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "Ім.Шевченка" (вул.Шкільна,9, с.Копиткове, Здолбунівський р-н, Рівненська область, 35720), постановою Господарського суду Рівненської області від 30.01.2018р. у справі №918/335/17 Фермерське господарство "Ім.Шевченка" визнано банкрутом у відповідності до ст.93 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ткачука Дмитра Володимировича.

Дану інформацію було оприлюднено на веб-сайті Вищого господарського суду України 31.01.2018р., публікація №49014.

Зокрема, під час провадження ліквідаційної процедури ліквідатором в рамках виконання повноважень ліквідатора було виявлено, що в межах одного року, що передував порушенню провадження по справі про банкрутство ФГ "Ім. Шевченка" , а саме в період з 26.07.2016р. по 26.07.2017р. ФГ "Ім. Шевченка" (боржник) в особі керівника Атаманюка В.Д. вчинило майнові дії щодо безоплатного відчуження 223 (двісті двадцяти трьох) голів худоби, серед яких корови, телиці, бугайці та передало право власності на таку худобу ФГ "Вікторія-Копитків", що підтверджується відповідним Звітом про рух поголів`я ВРХ та вибуття із власності ФГ "Ім.Шевченка" (Державного агентства реєстрації ідентифікації тварин). Відсутність надходження коштів за отриману худобу від відповідача підтверджується банківськими виписками ФГ "Ім.Шевченка".

За вказаних обставин, Фермерське господарство "Ім.Шевченка" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Фермерського господарства "Вікторія-Копитків", в якій просить визнати правочин щодо безоплатної передачі худоби недійсним та спростувати майнові дії Фермерського господарства "Ім. Шевченка" щодо безоплатної передачі у власність Фермерському господарству "Вікторія-Копитків" худоби, що було вчинено шляхом вибуття з Фермерського господарства "Ім. Шевченка" та шляхом прибуття на Фермерське господарство "Вікторія-Копитків", а саме:

№Ідентифікаційний номер ВРХДата народження ВРХСтать ВРХДля кого передано, дата прибуття

1. 2 2008К к 03 .09.2016
2. 2012к03.09.2016
3. 2012т03.09.2016
4 2003к03.09.2016
5 2005к03.09.2016
6 30.08.2014т03.09.2016
7 23.09.2014т03.09.2016
8 03.09.2014т03.09.2016
9 05.02.2015Т03.09.2016
10 28.01.2015Т03.09.2016
11 25.03.2015Т03.09.2016
12НОМЕР_1 2007К03.09.2016
13 2010к03.09.2016
14 НОМЕР_42 2011к03.09.2016
15НОМЕР_2 2011к03.09.2016
16 НОМЕР_3 2012к03.09.2016
17 НОМЕР_4 2012к03.09.2016
18 НОМЕР_5 т03.09.2016
19 2012т03.09.2016
20 2013т03.09.2221612013т03.09.2016
22 2013к03.09.2016
23 11.04.2014т03.09.2016
24 2010к03.09.2016
25 НОМЕР_6 2010т03.09.2016
26 2010к03.09.2016
27 2010к03.09.2016
28 НОМЕР_43 2010к03.09.2016
29 НОМЕР_7 2010к03.09.2016
30 НОМЕР_8 2010к03.09.2016
31 НОМЕР_9 2006к03.09.2016
32 НОМЕР_10 2006к03.09.2016
33 20.04.2015Т03.09.2016
34 13.05.2015Т03.09.2016
35 18.06.2015Т03.09.2016
36 2011к03.09.2016
37 НОМЕР_11 2011к03.09.2016
38 НОМЕР_12 2011к03.09.2016
39 НОМЕР_13 т03.09.2016
40 2012т03.09.2016
41 2012к03.09.2016
42 2012к03.09.2016
43 30.04.2014т03.09.2016
44 10.05.2014т03.09.2016
45 10.02.2016т03.09.2016
46 25.02.2016т03.09.2016
47 19.09.2015т03.09.2016
48 05.11.2015т03.09.2016
49 28.02.2016т03.09.2016
50 25.03.2016т03.09.2016
51 25.03.2016т03.09.2016
52 2010к03.09.2016
53 2010к03.09.2016
54 2010к03.09.2016
55 19.06.2014т03.09.2016
56 19.06.2014т03.09.2016
57 29.06.2014б03.09.2016
58 29.06.2014б03.09.2016
59 27.06.2014б03.09.2016
60 20.06.2014б03.09.2016
61 22.06.2014б03.09.2016
62 НОМЕР_16 К03.09.2016
63 2012б03.09.2016
64 НОМЕР_17 2013т03.09.2016
65 2013т03.09.2016
66 2013т03.09.2016
67 2013т03.09.2016
68 2013т03.09.2016
69 2013т03.09.2016
70 2013т03.09.2016
71 03.02.2014т03.09.2016
72 12.03.2014т03.09.2016
73 29.04.2014т03.09.2016
74 07.05.2014т03.09.2016
75 21.05.2014т03.09.2016
76 19.05.2014т03.09.2016
77 2013к03.09.2016
78 2012т03.09.2016
79 2011к03.09.2016
80 15.03.2014т03.09.2016
81 2012к03.09.2016
82 НОМЕР_18 2013т03.09.2016
83 2012т03.09.2016
84 2005к03.09.2016
85 2011к03.09.2016
86 НОМЕР_44 2010к03.09.2016
87 НОМЕР_19 2011к03.09.2016
88 НОМЕР_20 т03.09.2016
89 2013т03.09.2016
91 2013т03.09.2016
92 2012к03.09.2016
93 07.03.2014т03.09.2016
94 05.06.2014к03.09.2016
95 НОМЕР_21 К03.09.2016
96 2013т03.09.2016
97 23.02.2016т03.09.2016
98 05.05.2016т03.09.2016
99 2007к03.09.2016
100 16.06.2014т03.09.2016
101 26.08.2014к03.09.2016
102 28.07.2014к03.09.2016
103 06.08.2014к03.09.2016
104 09.04.2015К03.09.2016
105 14.04.2015Т03.09.2016
106 21.04.2015К03.09.2016
107 НОМЕР_22 03.09.2016
108 НОМЕР_23 03.09.2016
109 НОМЕР_24 2008К03.09.2016
110 НОМЕР_25 2008К03.09.2016
111 НОМЕР_26 2008К03.09.2016
112 2011к03.09.2016
113 2011к03.09.2016
114 2010к03.09.2016
115 НОМЕР_45 2011к03.09.2016
116 2011к03.09.2016
117 НОМЕР_46 2011к03.09.2016
118 НОМЕР_27 2012т03.09.2016
119 2012т03.09.2016
120 2012т03.09.2016
121 2012к03.09.2016
122 2012к03.09.2016
123 2012к03.09.2016
124 2013т03.09.2016
125 2013т03.09.2016
126 2013т03.09.2016
127 2013т03.09.2016
128 2013к03.09.2016
129 2013т03.09.2016
130 2013б03.09.2016
131 2013т03.09.2016
132 2013к03.09.2016
133 2013к03.09.2016
134 2013к03.09.2016
135 НОМЕР_29 2013т03.09.2016
136 2013т03.09.2016
137 2012т03.09.2016
138 2013к03.09.2016
139 2013к03.09.2016
140 2013т03.09.2016
141 2007к03.09.2016
142 НОМЕР_47 2013т03.09.2016
143 2013т03.09.2016
144 2013к03.09.2016
145 2013к03.09.2016
146 2013к03.09.2016
147 НОМЕР_48 2013к03.09.2016
148 2013к03.09.2016
149 НОМЕР_30 2013т03.09.2016
150 2012к03.09.2016
151 2012к03.09.2016
152 2012к03.09.2016
153 2012к03.09.2016
154 НОМЕР_31 2012к03.09.2016
155 06.03.2014т03.09.2016
156 08.04.2014т03.09.2016
157 20.03.2014т03.09.2016
158 29.05.2014т03.09.2016
159 04.04.2016т03.09.2016
160 23.02.2016т03.09.2016
161 19.06.2015т06.02.2017
162 30.09.2015т03.09.2016
163 12.10.2015т03.09.2016
164 21.10.2015т03.09.2016
165 27.10.2015т06.02.2017
166 29.10.2015т03.09.2016
167 02.01.2016к03.09.2016
168 25.12.2015т03.09.275189704.01.2016т03.09.2016
170 30.01.2016к03.09.2016
171 06.02.2016т03.09.2016
172 03.03.2016т03.09.2016
173 04.03.2016т03.09.2016
174 06.03.2016т03.09.2016
175 09.03.2016т06.02.2017
176 11.03.2016т03.09.2016
177 19.03.2016т03.09.2016
178 21.03.2016т03.09.2016
179 23.04.2016т03.09.2016
180 23.04.2016т03.09.2016
181 05.05.2016т03.09.2016
182 25.05.2016т06.02.2017
183 10.06.2016т06.02.2017
184 19.06.2016т06.02.2017
185 21.06.2016т06.02.2017
186 26.06.2016т06.02.2017
187 15.07.2016т06.02.2017
188 24.07.2016т06.02.2017
189 25.07.2016т06.02.2017
190 26.07.2016т06.02.2017
191 25.08.2016т06.02.2017
192 02.08.2016т06.02.2017
193 03.08.2016т06.02.2017
194 04.08.2016т06.02.2017
195 08.08.2016т06.02.2017
196 11.08.2016т06.02.2017
197 12.08.2016т06.02.2017
198 13.08.2016т06.02.2017
199 13.08.2016т06.02.2017
200 14.08.2016т06.02.2017
201 22.08.2016т06.02.2017
202 22.08.2016т06.02.2017
203 28.08.2016т06.02.2017
204 28.08.2016т06.02.2017
205 29.08.2016т06.02.2017
206 01.09.2016т06.02.2017
207 2010к03.09.2016
208 2010к03.09.2016
209 2010к03.09.2016
210 2010к03.09.2016
211 НОМЕР_49 2010к03.09.2016
212 2010к03.09.2016
213 2010к03.09.2016
214 НОМЕР_34 2010к03.09.2016
215 2010к03.09.2016
216 2010к03.09.2016
217 2010к03.09.2016
218 НОМЕР_36 2010к03.09.2016
219 НОМЕР_37 2010к03.09.2016
220 НОМЕР_38 2010К03.09.2016
221 НОМЕР_39 2010К03.09.2016
222 НОМЕР_40 2010К03.09.2016
223 НОМЕР_41 2010К03.09.2016
- стягнути з Фермерського господарства "Вікторія-Копитків" на користь Фермерського господарства "Ім. Шевченка" вартість безоплатно відчуженого майна, що виражена в сумі грошових коштів та розрахована за ринковими цінами вартості худоби в розмірі 2 207 008,00грн..

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Фермерське господарство "Ім. Шевченка" посилається на те, що в період з 26.07.2016р. по 26.07.2017р. ФГ "Ім. Шевченка" (боржник) в особі керівника Атаманюка В.Д. вчинило майнові дії щодо відчуження (продажу) 223 (двісті двадцяти трьох) голів худоби, серед яких корови, телиці, бугайці та передало право власності на таку худобу ФГ "Вікторія-Копитків", що відповідно знайшло своє відображення у Звіті агентства з ідентифікації та реєстрації тварин.

Однак, з інформації, що міститься у виписці ПАТ "Кредобанк" за період з 27.06.2016р. по 30.01.2018р. по рахунку ФГ "Ім. Шевченка" було з`ясовано, що в дійсності таке відчуження худоби відбулося на безоплатній основі, оскільки кошти від ФГ "Вікторія-Копитків на рахунок ФГ "Ім.Шевченка" в оплату вартості проданої худоби в період з 27.06.2016р. по 30.01.2018р. не надходили, чим завдано шкоди майновим правам та інтересам як ФГ "Ім. Шевченка", так і кредиторам, що підлягають захисту та відновленню.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.10.2018р. у справі №918/335/17 позовну заяву Фермерського господарства "Ім. Шевченка" про визнання правочину недійсним, стягнення грошових коштів, прийнято до розгляду.

Фермерським господарством "Вікторія-Копитків" надано суду відзив на позов, в якому останнє проти вимог Фермерського господарства "Ім. Шевченка" заперечило, пославшись на те, що ФГ "Вікторія-Копитків" перераховувало грошові кошти для ФГ "Ім. Шевченка" у формі поворотної фінансової допомоги та надало за видатковими касовими ордерами грошові кошти для керівника ФГ "Ім. Шевченка" на загальну суму 410600,00грн., тобто фактично здійснило розрахунок за отримане майно. Також, ФГ "Вікторія-Копитків" зазначило про наявність у ФГ "Ім. Шевченка" продуктивної робочої худоби у кількості 125 голів, яка перебуває на території ферми.

Ліквідатором ФГ "Ім. Шевченка" подано до суду відповідь на відзив ФГ "Вікторія-Копитків" та додаткові пояснення, у яких повідомляє про те, що кошти від ФГ "Вікторія-Копитків" за отриману худобу не надходили, а ФГ "Вікторія-Копитків" фактично доданими до відзиву документами, підтверджує часткове отримання продуктивної худоби в загальній кількості 34 голови, однак коштів за дану худобу не оплатило та доказів про оплату не надало.

Також, ліквідатор зазначає, що у реєстрах податкових накладних, виданих ФГ "Ім.Шевченка" для ФГ "Вікторія- Копитків" 09.09.2016р. та 29.12.2016р. є зареєстровані податкові накладні на загальну суму операцій 158000,00грн. та 42525,00грн. відповідно, однак в цей же період часу грошових коштів на банківський рахунок банкрута від ФГ "Вікторія-Копитків" не надходило, що підтверджується виписками по рахунку, долученими до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23.11.2018р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Як вже зазначалося, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.01.2019р. в межах справи №918/335/17 про банкрутство Фермерського господарства "Ім. Шевченка" позов Фермерського господарства "Ім.Шевченка" до Фермерського господарства "Вікторія-Копитків" про визнання правочину недійсним, стягнення грошових коштів задоволено.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001 зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Господарського суду Рівненської області від 30.01.2018р. у справі №918/335/17 Фермерське господарство "Ім. Шевченка", визнано банкрутом у відповідності до ст.93 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ткачука Дмитра Володимировича..

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч.1, ч.3 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст.12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з п.8 ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями ч.4 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до п.2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У ч.2 ст. 16 ЦК України наведені можливі способи захисту цивільних прав та інтересів. При цьому, передбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатор Фермерського господарства "Ім. Шевченка" вважаючи, що права боржника порушено, звернувся з позовом до Господарського суду Рівненської області у межах справи про банкрутство №918/335/17.

При цьому, позивач ФГ "Ім. Шевченка" звернувся до суду з вимогою про визнання правочину щодо безоплатної передачі худоби недійсним та спростування майнових дій Фермерського господарства "Ім. Шевченка" щодо безоплатної передачі у власність Фермерському господарству "Вікторія-Копитків" худоби, що було вчинено шляхом вибуття з Фермерського господарства "Ім.Шевченка" та шляхом прибуття на Фермерське господарство "Вікторія- Копитків", згідно з переліком, а також просить стягнути з Фермерського господарства "Вікторія-Копитків" на користь Фермерського господарства "Ім. Шевченка" вартість безоплатно відчуженого майна, що виражена в сумі грошових коштів та розрахована за ринковими цінами вартості худоби в розмірі 2207008,00грн..

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Виходячи з аналізу ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", норма вказаної статті регулює відносини, що виникли між боржником, кредитором та іншими особами з приводу дій боржника щодо розпорядження своїм майном, вчинені в період до порушення справи про банкрутство або після порушення справи про банкрутство. Вказана стаття визначає підстави оспорювання майнових дій боржника з метою забезпечення зберігання майна в інтересах кредиторів або повернення майна боржника, у разі його вибуття, до ліквідаційної маси.

За приписами ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя); арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України;

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Згідно ч.2 ст.38 та ч.2 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном.

Ліквідатор вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює повноваження, зокрема виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута, виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута, очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу.

У відповідності до ч.9 ст.93 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у разі визнання господарським судом фермерського господарства банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури до складу ліквідаційної маси фермерського господарства включаються нерухоме майно, яке перебуває у спільній власності членів фермерського господарства, в тому числі насадження, господарські та інші будівлі, меліоративні та інші споруди, продуктивна і робоча худоба, птиця, сільськогосподарська та інша техніка і обладнання, транспортні засоби, інвентар, та інше майно, набуті для фермерського господарства на загальні кошти його членів, а також право оренди земельної ділянки та інші майнові права, які належать фермерському господарству і мають грошову оцінку.

Відповідно до ст.42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідаційна маса це усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси.

Пунктом 16 Інформаційного листа Вищого господарського суду України Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011р. №4212-VI, від 28.03.2013р. №01-06/606/2013), роз`яснено, що важливою новелою нової редакції Закону є норма про визнання недійсними правочинів (договорів) та спростування майнових дій боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство (ст.20 Закону).

Під майновими діями боржника слід розуміти виконання боржником зобов`язань за вже укладеним до початку відповідного року правочином (договором) на шкоду власним інтересам або інтересам інших кредиторів. Наведене стосується, зокрема виконання зобов`язання раніше встановленого строку (терміну), відмови від власних майнових вимог, сплати коштів кредитору або прийняття майна в рахунок виконання грошових вимогу день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна тощо.

Що ж до визнання недійсними правочинів (договорів), то воно може мати місце у випадках відчуження боржником безоплатно майна, прийняття боржником на себе зобов`язань без необхідних дій майнового характеру іншої сторони, прийняття на себе заставних зобов`язань на забезпечення виконання грошових вимог.

Правові наслідки спростування майнових дій та визнання недійсними правочинів (договорів) є однаковими і стосуються включення чи повернення майна боржника до ліквідаційної маси. У зв`язку з цим визнання недійсними правочинів (договорів) та спростування майнових дій боржника у відповідних випадках не тягне за собою припинення правовідносин, що склалися, тому кредитор за недійсним правочином (договором) або спростованою майновою дією має право вибору погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства або виконання зобов`язання боржником у натурі після припинення провадження у справі про банкрутство.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 зазначеної статті).

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, в разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

При цьому, невідповідність правочину актам законодавства як підстава його недійсності, повинна ґрунтуватися на повно та достовірно встановлених судами обставинах справи про порушення певним правочином (чи його частиною) імперативного припису законодавства; саме по собі відступлення сторонами від положення законодавства, регулювання їх іншим чином, не свідчить про суперечність змісту правочину цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ч.2 ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

Як вбачається з матеріалів справи, під час провадження ліквідаційної процедури ліквідатором ФГ "Ім. Шевченка" в рамках виконання повноважень ліквідатора було виявлено, що в межах одного року, що передував порушенню провадження по справі про банкрутство ФГ "Ім.Шевченка", а саме в період з 26.07.2016р. по 26.07.2017р. ФГ "Ім.Шевченка" (боржник) в особі керівника Атаманюка В.Д. вчинило майнові дії щодо безоплатного відчуження 223 (двісті двадцяти трьох) голів худоби, серед яких корови, телиці, бугайці та передало право власності на таку худобу ФГ "Вікторія-Копитків", що підтверджується відповідним Звітом про рух поголів`я ВРХ та вибуття із власності ФГ "Ім. Шевченка" (Державного агентства реєстрації ідентифікації тварин). Відсутність надходження коштів за отриману худобу від ФГ "Вікторія-Копитків", підтверджується банківськими виписками ФГ "Ім. Шевченка".

Водночас, надані Фермерським господарством "Вікторія-Копитків" копії документів підтверджують надання останнім для ФГ "Ім.Шевченка" поворотної фінансової допомоги, однак доказів здійснення розрахунку за отриману худобу ФГ "Вікторія-Копитків" не надано.

При цьому, з доданих ліквідатором до матеріалів справи доказів та відомостей Звіту, частина худоби, яка вибула з ФГ "Ім. Шевченка", була передана на забій, а відомості про іншу частину худоби відсутні.

Також, станом на момент звернення до суду ФГ "Вікторія-Копитків" не повернула худобу ні ліквідатору, ні ФГ "Ім. Шевченка" та не відшкодувала її вартість в грошовому еквіваленті.

Тобто, у ліквідатора відсутні будь-які підстави вважати, що ФГ "Вікторія-Копитків" має у наявності майно (худобу) для її повернення в натурі, а тому ліквідатор заявив вимоги про відшкодування вартості худоби за ринковими цінами станом на момент відчуження з розрахунку за 1 кг. живої ваги.

Під час провадження процедур ліквідації, ліквідатором не було виявлено жодних інформативних даних про вагу безоплатно відчуженої худоби на ФГ "Вікторія-Копитків" та відсутня будь-яка інформація про її вартість.

Зважаючи на зазначене, ліквідатором було розраховано вартість безоплатно відчуженого майна у відповідності до вихідних показників середньостатистичних даних живої ваги худоби, інформація про що міститься в Методиці проведення розрахунків основних показників обсягів виробництва продукції тваринництва у господарствах усіх категорій, затвердженої наказом Держкомстату, 05.08.2008р. №270, за веб-посиланням на офіційному веб-сайті Державної служби статистики України http://ukrstat.org/uk/metod_polog/metod_doc/2008/270/metod.htm.

Розрахунок середньої живої маси 1 голови великої рогатої худоби на початок звітного періоду у домогосподарствах:

Співвідношення масс окремих вікових групп худоби до маси коровиСередня вага 1 голови, кгПоголів`я на початок року, голівЖива вага поголів`я, тоннСередня вага 1 голови ВРХ, кг
А1234=3х2/10005
Корова1,72х
Бугаї-плідники, робочі воли1,5690 (460х1,5)107х
Молодняк великої рогатої худоби старше 1 року0,5230 (460х0,5)740170х
Телята до 1 року0,12558 (460х0,125)128074х
Велика рогата худоба - Всьогохх9 (1723/5230х1000)
Зазначений метод визначення середньої маси худоби за віковими групами є основним.

Згідно вказаної методики, середня вага 1 голови корови становить 460 кг., бугаї-плідники, робочі воли 690 кг.; молодняк великої рогатої худоби старше 1 року - 230 кг., телята до 1 року 58 кг.

З 223 безоплатно відчужених голів худоби: корів 94; бугаїв 7; молодняк ВРХ (телята) старше 1 року 69, до одного року 53 :

- 460 (середня вага корови) х 94 (кількість відчужених корів) = 43240 кг. загальна вага живої ваги безоплатно відчужених корів;

- 690 (середня вага бугая) х 7 (кількість відчужених бугаїв) = 4830 кг. загальна вага живої ваги безоплатно відчужених бугаїв;

- 230 (середня вага молодняку (телят) старше 1 року) х 69 (кількість відчуженого молодняку старше одного року) = 15870 кг. загальна вага живої ваги безоплатно відчуженого молодняку (телят) старше 1 року;

- 58 (середня вага молодняку (телят) до 1 року) х 53 (кількість відчуженого молодняку до одного року) = 3074 кг. загальна вага живої ваги безоплатно відчуженого молодняку (телят) до одного року;

Ринок живої худоби. Протягом другої половини місяця на ринку живої худоби спостерігався переважно боковий ціновий тренд, суттєвих змін на рикну живої худоби не спостерігалось. Станом на 28.04.2016р. биків 400 + закуповували за ціною 34,00-40,00грн./кг (з ПДВ). Вартість корів високої вгодованості склала 32,00-35,00грн./кг, а середньої вгодованості 30,00-33,00грн./кг. Інформація отримана з матеріалів щодо моніторингу ринку м`яса, які підготовлені Дворніком Євгенієм - експертом аграрних ринків Асоціації "Український клуб аграрного бізнесу", що міститься за веб-посиланням http://ucab.ua/files/Survey/Zrazky/UCAB_Info_meat_28.04.pdf.

36грн. х 4830 кг. = 173 880,00грн. загальна вартість безоплатно відчужених бугаїв;

33грн. х 43240 кг. = 1426 920,00грн. загальна вартість безоплатно відчужених корів;

32грн. х 15870 кг. = 507840,00грн. загальна вартість безоплатно відчужених телят старше 1 року;

32грн. х 3074 кг = 98368,00грн. загальна вартість безоплатно відчужених телят до 1 року.

У відповідності до проведеного розрахунку загальна вартість безоплатно відчуженої худоби становить 2207008,00грн..

Контр розрахунку ФГ "Вікторія-Копитків" до матеріалів справи не надано.

Враховуючи приписи абз.2 ч.1 ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також встановлені обставини, що ФГ "Ім. Шевченка" передало (здійснило фактичне відчуження) вищевказаного майна безоплатно, слід дійти висновку, що наданими доказами підтверджують вказані вище фактичні обставини, які є достатніми для задоволення вимог в повному обсязі.

За вказаних обставин та аналізуючи вище викладені норми права є належним та допустимим висновок про те, що дійсно, ФГ "Ім. Шевченка" здійснило майнові дії (фактично продаж худоби, без документального оформлення такої операції), а саме безоплатно передав у власність ФГ "Вікторія-Копитків" продуктивну робочу худобу менш як за рік до порушення провадження у справі про банкрутство в кількості 233 голови.

При цьому, ФГ "Вікторія- Копитків" не спростовано передачу від ФГ "Ім.Шевченка" продуктивної робочої худоби в кількості 233 голови та не надано відповідних доказів, які б свідчили про розрахунок за неї.

Таким чином, вказаний вище правочин та вчинені майнові дії боржника щодо безоплатної передачі майна підлягають відповідно визнанню недійсним та спростуванню.

Стосовно покликання скаржника в апеляційній скарзі на те, що ФГ "Вікторія-Копитків" протиправних дій щодо худоби не вчиняло та відсутність правочину, який визнано недійсним, слід зазначити наступне.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом, ФГ "Ім. Шевченка" в межах одного року до порушення провадження у справі, передало для ФГ "Вікторія-Копитків" продуктивну робочу велику рогату худобу у кількості 223 голови, однак за той же період часу, на рахунки ФГ "Ім.Шевченка", коштів за переданий товар не надходило. Тобто, одна юридична особа (ФГ "Ім.Шевченка") передала для іншої юридичної особи (ФГ "Вікторія-Копитків") товар (223 голови великої рогатої худоби), однак кошти за отриманий товар не отримала, тобто віддала безоплатно. При цьому жодних договорів щодо реалізації такого майна фактично не укладалось. Факти передачі ВРХ та ненадходження коштів підтверджуються наявними у матеріалах справи відомостями, отриманими від Агентства з ідентифікації і реєстрації тварин у формі Звіту за період з 26.07.2016р. по 30.01.2018р., за підписом начальника відділу реєстру тварин Н.П. Чернецької , по власнику, яким є Фермерське господарство "Ім. Шевченка" (), худоба була передана для ФГ "Вікторія Копитків" 03.09.2016р. та 06.02.2017р. та випискою з банківського рахунку банкрута ФГ "Ім. Шевченка", на який, за вказаний період часу, коштів від ФГ "Вікторія-Копитків" як розрахунку за отриману худобу, не надходило. Зважаючи на викладене такий правочин та вчинені банкрутом майнові дії щодо безоплатної передачу худоби, у порядку ст.20 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом підлягали визнанню недійсними та спростуванню, про що ліквідатором ФГ "Ім. Шевченка" до суду було подано відповідну заяву.

Відносно доводів скаржника стосовно того, що станом на момент відкриття ліквідаційної процедури банкруту не належала худоба, котра за рік до порушення провадження у справі про банкрутство була безоплатно передана від ФГ "Ім. Шевченка" до ФГ "Вікторія-Копитків", а банкрут не мав права звертатися до третіх осіб з питань захисту своїх порушених прав, слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що факт безоплатної передачі продуктивної худоби від ФГ "Ім.Шевченка" для ФГ "Вікторія-Копитків" було встановлено лише під час провадження ліквідаційної процедури, шляхом отримання відповідної інформації від реєструючих органів, а також банківських установ про надходження коштів. Відповідно до ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів. У відповідності до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" застосування ст.20 даного закону щодо правочинів укладених боржником за рік до порушення провадження по справі про банкрутство можливе на протязі здійснення всіх процедур банкрутства, аж до моменту завершення справи про банкрутство, так само як і мораторію на задоволення вимог кредиторів. Тобто, застосування ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не обмежується строками процедури розпорядження майна банкрута, зважаючи на вчинення таких дій боржником за рік до моменту порушення провадження у справі про банкрутство і було подано відповідну заяву.

Щодо доводів скаржника про наявність у власності ФГ "Ім. Шевченка" 125 голів худоби слід зазначити, що у поданій ліквідатором позовній заяві йдеться про те, що за рік до моменту порушення провадження у справі №918/335/17 ФГ "Ім. Шевченка" було безоплатно передано для ФГ "Вікторія-Копитків" 223 голови ВРХ, які в подальшому ФГ "Вікторія-Копитків" здало на забій. Дані дії було зареєстровано відповідною реєструючою організацією, відомості про що долучались до позовної заяви. Водночас наявність у власності ФГ "Ім. Шевченка" худоби з відповідними ідентифікуючими ознаками не стосується предмету даного спору, оскільки факт наявності такої худоби у ФГ "Ім. Шевченка" не спростовує факту безоплатної передачі 223 голів худоби для ФГ "Вікторія-Копитків" 03.09.2016р. та 06.02.2017р..

Водночас у апеляційній скарзі скаржник покликається про проведення оплати за отримані 223 голови худоби. Однак, про відсутність розрахунків за передані 223 голови ВРХ свідчить наявна у матеріалах справи виписка руху коштів банкрута.

Також, ФГ "Вікторія-Копитків" посилається на те, що надавало фінансову позику для ФГ "Ім.Шевченка", а керівник боржника її отримував, що підтверджується видатковими касовими ордерами на загальну суму 410600,00грн.. Відносно зазначеного покликання слід зазначити, що ФГ "Ім.Шевченка" та ФГ "Вікторія-Копитків" є платниками податку на додану вартість. У відповідності до норм діючого Податкового кодексу України даний вид податку виникає одночасно із здійсненням господарської операції, і з метою його обліку відповідний суб`єкт господарювання зобов`язаний видати податкову накладну, котра реєструється в органах ДФС, оскільки у одного з контрагентів даної операції виникає податкових кредит, а у іншого податкове зобов`язання.

Дослідивши реєстри виданих та отриманих ФГ "Ім. Шевченка" податкових накладних, жодних податкових накладних у період, за який ФГ "Вікторія-Копиків" надає копії документів щодо придбання худоби у власність, по таким операціям, суми яких відповідали б сумам відображеним у копіях документів, наданих останнім, відсутні.

Також, дослідивши реєстри виданих та отриманих ФГ "Ім. Шевченка" податкових накладних, відображених у реєстрах податкових накладних, виданих ФГ "Ім. Шевченка" для ФГ "Вікторія-Копитків" 09.09.2016р. та 29.12.2016р. є зареєстровані податкові накладні на загальну суму операцій 158000,00грн. та 42525,00грн. відповідно, однак в цей же період часу грошових коштів на банківський рахунок банкрута від ФГ "Вікторія-Копитків" не надходило, що також підтверджується виписками по рахунку банкрута.

Тобто, фактично ФГ "Вікторія-Копитків" даними документами підтверджує часткове отримання продуктивної худоби в загальній кількості 34 голови, однак коштів за дану худобу не оплатив та доказів про оплату не надав.

Щодо інших операцій, вказаних ФГ "Вікторія-Копитків", то такі операції в реєстрах податкових накладних не відображені, кошти на рахунок банкрута не надходили, а податкові платежі з вказаних коштів не сплачувалися, оскільки такі податкові накладні не були зареєстровані у реєстрі податкових накладних ДФС.

Щодо платіжних доручень, якими здійснювалась оплата за ВРХ, котрі були долучені ФГ "Вікторія-Копитків" слід зазначити, що у вказаних платіжних дорученнях у графі призначення платежу вказано, що кошти перераховуються не за товар ВРХ, а як надання фінансової поворотної допомоги.

Також, слід звернути увагу на те, що з наданих ФГ "Вікторія-Копитків" видаткових накладних останнє отримувало від ФГ "Ім. Шевченка" велику рогату худобу 09.09.2016р. та 29.12.2016р. , однак з відомостей, отриманих від Агентства з ідентифікації і реєстрації тварин у формі Звіту за період з 26.07.2016р. по 30.01.2018р., за підписом начальника відділу реєстру тварин Н.П. Чернецької, по власнику, яким є Фермерське господарство "Ім. Шевченка" (), вбачається, що худоба була передана для ФГ "Вікторія - Копитків" 03.09.2016р. та 06.02.2017р., а не 09.09.2016р. чи 29.12.2016р..

Слід відмітити, що ФГ "Вікторія - Копитків" стверджує, що набуло у власність 53 голови худоби, але при цьому надало копії видаткових касових ордерів від ФГ "Вікторія-Копитків" та копії видаткових накладних на 34 голови худоби на загальну вартість 200525,00грн. загальною вагою 12020 кг.

Зважаючи на це, середня вартість проданої худоби становить 16,68грн. за 1 кг. Проте згідно офіційних даних статистичних спостережень за 2016 рік, середня вартість одного кілограма живої ваги становить понад 30,00грн.. Тобто, з копій документів, наданих ФГ "Вікторія - Копитків", слідує, що ФГ "Ім. Шевченка" передавало для ФГ "Вікторія - Копитків" худобу за цінами, що у 2 рази є нижчими від ринкових, що є свідченням неправомірних дій ФГ "Ім. Шевченка" та ФГ "Вікторія - Копитків" щодо передачі майна боржника .

Також, у відповідності до даних про рух худоби, отриманих від Агентства з реєстрації і ідентифікації тварин, ФГ "Вікторія-Копитків" отримало від ФГ "Ім. Шевченка" не 53 голови худоби , а 223 голови продуктивної худоби.

Крім того, посилання скаржника на видаткові касові ордери, видані скаржником з копіями чеків про зняття готівки з банківських рахунків скаржника, свідчать про те, що скаржник знімав кошти з власного рахунку, проте свідчення куди було направлено дані кошти у матеріалах справи відсутні. Як вже зазначалось, за даними обліку банкрута, в т.ч. даними з банківського рахунку, такі кошти у вказаних сумах до ФГ "Ім. Шевченка" не надходили.

Щодо твердження скаржника про стягнення реальної вартості худоби, то у відповідності до поданого позову, ліквідатором було здійснено розрахунок вартості безоплатно відчуженого майна, із використанням Методки проведення розрахунків основних показників обсягів виробництва продукції тваринництва у господарствах усіх категорій, затвердженої наказом Держкомстату, 05.08.2008р. №270, за веб-посиланням на офіційному веб-сайті Державної служби статистики України http://ukrstat.org/uk/metod_polog/metod_doc/2008/270/metod.htm та інформації , отриманої з матеріалів щодо моніторингу ринку м`яса, які підготовлені Дворніком Євгенієм - експертом аграрних ринків Асоціації "Український клуб аграрного бізнесу", що міститься за веб-посиланням http://ucab.ua/files/Survey/Zrazky/UCAB_Info_meat_28.04.pdf.

Також у матеріалах справи міститься договір оренди поголів`я великої рогатої худоби, коней №08/09 від 08.09.2016р., зокрема ВРХ у кількості 93 голови, укладений між ФГ "Ім. Шевченка" (орендодавець) та ФГ "Вікторія-Копитків" (орендар). Даний договір було укладено 08.09.2016р. в період, коли ФГ "Ім. Шевченка" також відчужило для ФГ "Вікторія-Копитків" 223 голів ВРХ - 03.09.2016р. та 06.02.2017р..

Слід також, зазначити, що на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 26.03.2019р. ліквідатором додано до матеріалів справи копії звернень від ФГ "Ім. Шевченка" до Агенстава з ідентифікації і реєстрації тварин від 02.04.2018р. щодо не вчинення жодних реєстраційних дій з перереєстрації тварин, від 21.05.2018р. щодо надання інформації з копіями документів, щодо вчинених з 26.07.2016р. по 30.01.2018р. реєстраційних дій, від 05.11.2018р. - звернення про реєстрацію виявлених біологічних активів, на підставі якого було зареєстровано за ФГ "Ім.Шевченка" 99 голів ВРХ та видано відповідні паспорти на зареєстровані біологічні активи.

Тобто, зазначене дає можливість прийти до висновку, що фактично ФГ "Ім. Шевченка" мало не обліковані біологічні активи, котрі передало у оренду, та які в подальшому було виявлено на території господарства банкрута, та здійснено їх реєстрацію за банкрутом.

Отже, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги об`єктивні обставини, які встановлені судом, а також те, що ліквідатором ФГ "Ім. Шевченка" доведено те, що продуктивна робоча худоба була передана для ФГ "Вікторія-Копитків", а розрахунок за таку худобу не здійснено та останнім вказаного не спростовано, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржниками не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційних скаргах.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 22.01.2019р. у справі №918/335/17 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Фермерського господарства "Вікторія-Копитків" - без задоволення.

Керуючись ст.ст.129, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Вікторія-Копитків", с.Копиткове, Здолбунівського району Рівненської області залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 22.01.2019р. у справі №918/335/17 - без змін.

2. Матеріали справи №918/335/17 повернути до Господарського суду Рівненської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "10" травня 2019 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Юрчук М.І.