У Х В А Л А

Іменем України

24 квітня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/718/17
Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., за участю секретаря Скороход А.О., розглянувши позов в межах провадження у справі про банкрутство

Позивач: Фермерське господарство «Флеш», , вул. Гавриша,57, с. Вікторівка, Ніжинський район, Чернігівська область, 16670

Відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аратта-агро», , вул. Гавриша, 57, с. Вікторівка, Ніжинський район, Чернігівська область, 16670

Відповідач-2: Фізична особа - підприємець Опанасюк Олександра Євгеніївна, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 01054

про визнання недійсним договору відступлення права вимоги б/н від 01.08.2017

Представникик сторін:

позивача: Чередніченко М.М.

відповідача-1: Максименко КМ.

відповідача-2: Шнайдер С.В.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фермерське господарство «Флеш» звернулось до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аратта-агро» та Фізичної особи-підприємця Опанасюк Олександри Євгеніївни про визнання недійсним договору відступлення права вимоги б/н від 01.08.2017, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Аратта-агро» та фізичною особою-підприємцем Опанасюк Олександрою Євгеніївною.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням ТОВ «Аратта-агро» п. 6.6. договору позики (безпроцентної) №1 від 11.06.2015 ,положеннями якої передбачено заборону заміни кредитора у зобов'язаннях за цим договором; посилаючись на те, що строк повернення коштів позичальником за договором позики встановлено до 31.12.2018. Позивач зауважує, що на момент укладання спірної угоди б/н від 01.08.2017 ТОВ «Аратта-агро» ще не мало права вимоги до позивача, оскільки строк повернення отриманих ФГ «Флеш» коштів не настав.

Посилаючись на вищевикладене ФГ «Флеш» вважає, що наразі наявні всі підстави для визнання договору відступлення права вимоги б/н від 01.08.2017 недійсним (том-3 а.с.94).

Станом на дату надходження до господарського суду позовної заяви Фермерське господарство «Флеш» у провадженні господарського суду Чернігівської області наявна справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Аратта-агро» на підставі ст. ст. 10, 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» за номером №927/718/17.

З урахуванням приписів ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою господарського суду від 22.11.2017 матеріали справи №927/1047/17 об'єднано зі справою № 927/718/17 про банкрутство ТОВ «Аратта-агро», справу №927/1047/17 призначено до розгляду у межах провадження у вказаній справі про банкрутство, судове засідання призначено на 11.12.2017.

В межах справи на адресу суду 24.11.2017 надійшов запит Київського апеляційного господарського суду з проханням надіслати на адресу останнього матеріали справи №927/718/17 у зв'язку із надходженням касаційної скарги ТОВ «Аратта-агро» на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2017.

Ухвалою суду від 27.11.2017 провадження у справі було зупинено до повернення матеріалів справи до Господарського суду Чернігівської області.

Ухвалою господарського суду від 26.12.2018 поновлено провадження у справі, у зв'язку з набранням чинності з 15.11.2017 нової редакції Господарського процесуального кодексу України розгляд позовної заяви Фермерського господарства «Флеш» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аратта-агро» та Фізичної особи-підприємця Опанасюк Олександри Євгенівни ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, встановлено строк подання до суду відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив відповідачів, заперечення на відповіді на відзив; підготовче засідання призначено на 23.01.2019.

23.01.2019 Фермерським господарством «Флеш» подано клопотання про приєднання документів до матеріалів справи від 22.01.2019 в якому позивач просить суд долучити до матеріалів справи документи підтверджуючі передачу за спірною угодою відповідачем 1 відповідачу 2 право вимоги в обсязі, що не існував на момент передачі таких прав (том-5, а.с. 131).

Фактично в такий спосіб позивач доповнив свої вимоги додатковою підставою для задоволення позову.

Відповідачі проти клопотання не заперечили.

Клопотання судом задоволено, документи долучено до матеріалів справи.

Відповідач -1 заявив клопотання про відкладення підготовчого засідання та надання йому додаткового часу для підготовки відзиву.

Позивач та відповідач -2 погодились із зазначеним клопотанням.

В підготовчому засіданні 23.01.2019 суд ухвалив продовжити підготовче провадження на 30 днів відклавши підготовче засідання на 20.02.2019.

18.02.2019 від ТОВ «Аратта-агро» на адресу суду надійшов відзив на позов в якому відповідач-1 наполягає, що при укладенні спірного правочину сторони погодили всі істотні умови, позивачем не доведено, що договором відступлення права вимоги б/н від 01.08.2017 порушуються його права як боржника, тому вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог (том-6, а.с. 10). У своїх запереченнях відповідач-1 посилається на преюдиційні факти, встановлені долученими до відзиву судовими рішенням судів першої та апеляційної та касаційної інстанцій.

У відзиві відповідач заявив клопотання про поновлення строку для подання відзиву.

Представник позивача проти прийняття відзиву ТОВ «Аратта-агро» заперечив, зазначивши, що вказаний відзив подано відповідачем-1 з пропущенням строку встановленого судом для його подання.

Заперечуючи проти позиції позивача щодо пропущення строку для подання відзиву представник ТОВ «Аратта-агро» відзначив, що на час порушення провадження у справі розгляд справ здійснювався за правилами Господарського процесуального кодексу України, що діяв у попередній редакції, яким не було передбачено строків для подання відзиву на позов, заявив клопотання про визнання поважними причин пропуску строку подання відзиву, яке просив суд задовольнити з огляду не те, що пропущення строку не звільняє від виконання обов'язку вчинити процесуальну дію, а неприйняття відзиву судом позбавить права інші сторони висловити свої позиції щодо наведених у ньому міркувань, в тому числі позбавить права позивача надати відповідь на відзив, що може порушити принципи рівності і змагальності сторін.

Відповідач-2 відзиву не надав, проти прийняття відзиву відповідача-1 не заперечив.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Враховуючи вище викладене, а саме той факт, що пропуск строку, встановленого для подання ТОВ «Аратта-агро» відзиву не звільняє останнього від обов'язку його подання, з метою повного та всебічного розгляду справи, з огляду на право інших сторін на подання заперечень, відповіді на відзив та стадію провадження (підготовче провадження), на підставі положень статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд визнав причини пропуску строку на подання відзиву поважними, продовжив пропущений строк подання відзиву на позов та задовольнив клопотання ТОВ «Аратта-агро», долучивши відзив відповідача-1 до матеріалів справи.

При цьому суд також врахував надання позивачем згоди у попередньому судовому засіданні на відкладення розгляду справи для надання відповідачеві -1 можливості підготувати відзив, а також на те, що однією з підстав відкладення було надання позивачем додаткових доказів та заявлення ним додаткової підстави для задоволення позову.

20.02.2019 суд на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, оголосив перерву у підготовчому засіданні до 18.03.2019.

В підготовчому засіданні 18.03.2019 позивачем подано відповідь від 15.03.2019 на відзив на позов в якому позивач посилаючись на те, що договір поворотної фінансової допомоги (позики) №1 від 11.06.2015, додаткової угоди № 1 від 31.08.2016 та додаткової угоди №2 від 31.08.2016 які від імені ФГ «Флеш» Породько Н.Г. не підписувався, також вказаний договір не підписувався від імені ТОВ «Аратта-агро» і Породьком С.В., наполягає, що договір позики (безпроцентної) №1 від 11.06.2015 було укладено в редакції, доданій позивачем до позовної заяви, тому вважає позицію відповідача-1, викладеною у відзиві необґрунтованою, просить суд врахувати доводи, викладені у відповіді на відзив, позов задовольнити.(том7 а.с.10)

Відповідь на відзив долучено судом до матеріалів справи.

Одночасно фермерським господарством «Флеш» подано заяву від 15.03.2019 про зміну предмета позову по справі (том-7 а.с.1).

В поданій заяві про зміну предмета позову ФГ «Флеш» зазначає, що ТОВ «Аратта-агро» додано до поданому суду відзиву копію договору поворотної фінансової допомоги (позики) №1 від 11.06.2015, додаткової угоди № 1 від 31.08.2016 та додаткової угоди №2 від 31.08.2016 які від імені Позивача та від імені ТОВ «Аратта-агро» не підписувались, тому посилаючись на вищевикладене ФГ «Флеш» просить суд прийняти заяву про зміну предмета позову, визнати недійсним договір відступлення права вимоги б/н від 01.08.2017 та визнати недійсним договір поворотної фінансової допомоги (позики) №1 від 11.06.2015 разом з додатковою угодою №1 від 31.08.2016 та додатковою угодою №2 від 31.08.2016.

Також позивачем подано суду клопотання про витребування у ТОВ «Аратта-агро» оригіналів договору поворотної фінансової допомоги (позики) №1 від 11.06.2015, додаткової угоди №1 від 31.08.2016 та №2 від 31.08.2016 обґрунтоване тим, що перераховані документи необхідні для призначення почеркознавчої експертизи (том-7 а.с.5), та клопотання про її призначення.

Також позивачем заявлено клопотання про приєднання документів до матеріалів справи, в якому позивач просить долучити до матеріалів справи протокол №1 від 03.08.2016 загальних зборів відповідача-1 та копії висновку експерта від 29.11.2018 у кримінальному провадженні №0000375 від 05.10.2016, яким встановлено факт монтажу вказаного протоколу загальних зборів на підставі якого звільнено директора відповідача-1 Породько С.В. та призначено директором Макуху І.В. (том-7 а.с.69)

Ухвалою господарського суду від 27.03.2019 клопотання ФГ «Флеш» про залучення до матеріалів справи копії висновку експерта та копії протоколу загальних зборів задоволено, відмовлено у задоволенні заяв від 15.03.2019 про зміну предмета позову, клопотань про призначення почеркознавчої експертизи та про витребування оригіналів договору позики і додаткових угод до нього, постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті на 24.04.2019.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про зміну предмета позову , витребування додаткових доказів та призначення експертизи суд виходив з того, що фактично позивач намагався змінити одночасно і предмет, і підстави позову, що суперечить вимогам ч.3 ст.46 ГПК України. Заявлені при цьому клопотання про витребування додаткових доказів, призначення експертизи, обґрунтування вимог , в т.ч. у відповіді на відзив, недійсністю угод, які зазначені у заяві про зміну предмету позову , стосуються одночасної зміни предмету та підстав, що є недопустимим.

До початку судового засідання по розгляду справи по суті на адресу суду надійшло клопотання позивача про зупинення провадження у справі до завершення вирішення спору в цій же справі про визнання недійсними договору поворотної фінансової допомоги (позики) №1 від 11.06.2015 та додаткових угод до нього № 1 від 31.08.2016р., № 2 від 31.08.2016р., укладеними між ФГ «Флеш» та ТОВ «Аратта -Агро».

Відповідачі проти заявленого клопотання заперечили.

Судом встановлено , що ухвалою від 05.04.2019р. у справі № 927/272/19 відкрито провадження у справі про визнання недійсними вищенаведених угод. При цьому справа № 927/272/19 об'єднана в одне провадження зі справою про банкрутство № 927/718/17, тобто з даною справою, в якій розглядається позов ФГ «Флеш» до ТОВ «Аратта -Агро» та підприємця Опанасюк О.Є. про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги б/н від 01.08.2017р.

Враховуючи викладене, судом відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження з огляду на те, що обидва позови розглядаються в межах провадження однієї справи про банкрутство і діючим процесуальним законодавством не передбачено права зупиняти провадження частково.

24.04.2019р. після початку розгляду справи по суті позивачем заявлено клопотання про витребування оригіналів договору поворотної фінансової допомоги (позики) №1 від 11.06.2015 та додаткових угод до нього № 1 від 31.08.2016р., № 2 від 31.08.2016р., укладеними між ФГ «Флеш» та ТОВ «Аратта -Агро» з обґрунтуванням , що вони мають значення для вирішення спору.

Відповідачі проти клопотання заперечили.

Судом відмовлено в задоволенні клопотання з огляду на приписи ч.2 ст.207 ГПК України, а також через те, що подібне клопотання вже вирішувалось у підготовчому засіданні і в його задоволенні було відмовлено , оскільки стосувалось одночасної зміни предмету та підстав позову. Крім того, суд зауважує, що оцінка вищенаведених договорів є предметом іншого відкритого позовного провадження в цій же справі.

Також , під час розгляду справи по суті позивачем заявлялось клопотання про неприйняття до уваги відзиву та долучених до нього доказів відповідча-1 через порушення строків надання відзиву.

Таке клопотання судом відхилено через те, що воно вже вирішувалось у підготовчому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

11.06.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АРАТТА-АГРО» (позикодавець) та Фермерським господарством «Флеш» (позичальник) укладено Договір поворотної фінансової допомоги (позики) №1 (далі по тексту - Договір позики), за умовами якого (п. 1.1. Договору позики) Позикодавець зобов'язується надати Позичальнику позику (надалі - «Позика»), а Позичальник зобов'язується прийняти Позику, використати її за цільовим призначенням і повернути Позику у визначеному даним Договором порядку та строки.

Позичальник зобов'язаний повернути Позику в межах фактично отриманих сум не пізніше 30 серпня 2016 року (п. 5.1. Договору).

Згідно з п. 5.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 31.08.2016 року до Договору) позичальник зобов'язаний повернути позику в межах фактично отриманих сум не пізніше 13 вересня 2016 року.

31.08.2016 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду №2 до Договору позики, згідно якої Договір позики викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 1.1. Договору позики (в редакції від 31.08.2016 року) Позикодавець зобов'язується надати Позичальнику позику (надалі - «Позика»), а Позичальник зобов'язується прийняти Позику, використати її за цільовим призначенням і повернути Позику у визначеному даним Договором порядку та строки.

Згідно з п. 3.2. Договору позики, в редакції від 31.08.2016, розмір Позики, яку Позикодавець надає Позичальнику у відповідності до даного Договору, становить 10547000,00 гривень (десять мільйонів п'ятсот сорок сім тисяч гривень 00 копійок).

Відповідно до п. 5.1. Договору позики в редакції додаткової угоди №2 від 31.08.2016 року позичальник зобов'язаний повернути Позику в межах фактично отриманих сум не пізніше 13 вересня 2016 року.

Згідно з ст. 1046 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно з п. 9.4. Договору позики в редакції від 31.08.2016 сторони погодили, що кредитор (Позикодавець) за цим Договором може бути замінений на іншу особу, в тому числі переданням ним своїх прав іншій особі за договором (правочином) відступлення права вимоги. Також Сторони домовились, що зобов'язання Позичальника по цьому Договору можуть бути припинені в спосіб та в порядку, що передбачені ст. 601 Цивільного кодексу України (зарахування зустрічних однорідних вимог).

01.08.2017 року між TOB «АРАТТА-АГРО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем Опанасюк Олександрою Євгенівною (Новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги (далі по тексту - Договір уступки), за умовами якого Первісний кредитор (ТОВ «АРАТТА-АГРО») передає Новому кредиторові (ФОП Опанасюк О.Є.), а Новий кредитор приймає усі права вимоги, що належать Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором поворотної фінансової допомоги (позики) №1 від 11.06.2015, укладеним між Первісним кредитором та Фермерським господарством «Флеш»

Відповідно до п.п 1.4.-1.5. Договору відступлення права вимоги Новий кредитор (відповідач-2) набув право вимагати від ФГ «Флеш» належного виконання наступних грошових зобов'язань: повернення поворотної фінансової допомоги (позики) в розмірі 4 495 610,00 грн. (чотири мільйони чотириста дев'яносто п'ять тисяч шістсот десять гривень 00 копійок). Право вимоги засновано на договорі поворотної фінансової допомоги (позики) № 1 від 11.06.2015, укладеному між TOB «АРАТТА-АГРО» та ФГ «Флеш» та наступними платіжними дорученнями: № 38 від 15.02.2016 на суму 31610грн, №403 від 06.05.2016 на суму 530000грн, №1630 від 21.06.2016 на суму 2235000грн, №1631 від 22.06.2016 на суму 245000грн, №1839 від 23.06.2016 на суму 400000грн, №1848 від 23.06.2016 на суму 100000грн, №1895 від 04.08.2016 на суму 210000грн, №1917 від 08.08.2016 на суму 73000грн, №1932 від 17.08.2016 на суму 500000грн, №1943 від 18.08.2016 на суму 150000грн та №1952 від 26.08.2016 на суму 21000грн.

Надання Товариством з обмеженою відповідальністю «АРАТТА-АГРО» позивачу фінансової допомоги на загальну суму 4 495 610,00грн, згідно умов договору поворотної фінансової допомоги (позики) № 1 від 11.06.2015 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 38 від 13.02.2016 на суму 40000грн, №403 від 06.05.2016 на суму 530000грн, « 1630 від 21.06.2016 на суму 2235000грн, №1631 від 22.06.2016 на суму 245000грн, №1839 від 23.06.2016 на суму 400000грн, №1848 від 23.06.2016 на суму 100000грн, №1895 від 04.08.2016 на суму 210000грн, №1917 від 08.08.2016 на суму 73000грн, №1932 від 17.08.2016 на суму 500000грн, №1943 від 18.08.2016 на суму 150000грн та №1952 від 26.08.2016 на суму 21000грн.

Згідно з ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідачем-2 було належним чином повідомлено позивача про здійснення відступлення прав за Договором відступлення права вимоги шляхом відправлення відповідного повідомлення від 14.09.2017 про заміну кредитора у зобов'язанні, що підтверджується наявним в матеріалах справи копії опису вкладення в цінний лист та фіскального чеку пошти від 21.09.2017, отже позивач був належним чином повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні шляхом направлення на його адресу відповідних повідомлень.

Суд зазначає, що позивача належним чином повідомлено про зміну кредитора у зобов'язанні за Договором поворотної фінансової допомоги (позики) №1 від 11.06.2015 року.

Згідно з положеннями частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 ЦК України).

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом статей 514, 516 вказаного Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

Тобто, за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, однак сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі. Відсутність згоди боржника на заміну кредитора у зобов'язанні, якщо обов'язковість такої згоди передбачено договором, є підставою для визнання недійсним на підставі частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України договору про відступлення права вимоги, оскільки він суперечить вимогам частині 1 статті 516 Цивільного кодексу України (постанова Верховного Суду України від 15.04.2015 р. № 910/6098/14 (3-43гс15). При цьому, чинним законодавством передбачено право відступлення тільки дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав (постанови Верховного Суду України, зокрема, від 01.04.2015 р. у справі № 911/2445/14 та від 17.06.2015 р. № 911/2044/14).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доказів недійсності або розірвання Договору поворотної фінансової допомоги (позики) №1 від 11.06.2015 в тому числі визнання недійсним або виключення пункту 9.4. Договору позики в редакції від 31.08.2016 передбачаючого наявність у кредитора права передачі прав вимоги за договором позики, своєчасного повернення наданої грошової допомоги у встановлений договором строк суду не надано.

Відповідно до положень частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Верховного суду від 13.02.2018 у справі за позовом Фермерського господарства «ФЛЕШ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРАТТА-АГРО», Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова», Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» про визнання недійсними договорів уступки права вимоги встановлено дійсність укладеного між позивачем та відповідачем-1 Договору поворотної фінансової допомоги (позики) №1 від 11.06.2015 та додаткових угод №1 і №2 від 31.08.2016 положення якого містять граничний строк повернення грошової допомоги - 13.09.2016 та пункт 9.4. Договору позики (в редакції від 31.08.2016) передбачаючий наявність у кредитора права передачі прав вимоги за договором іншому кредитору.

Вищенаведене спростовує доводи позивача , в тому числі й щодо повного погашення заборгованості за договором позики, оскільки останні стосуються взаємовідносин з ТОВ «КЕРНЕЛ-ТРЕЙД» за іншою неоспорюваною в цій справі угодою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову про визнання недійсним договору відступлення права вимоги б/н від 01.08.2017, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Аратта-агро» та фізичною особою-підприємцем Опанасюк Олександрою Євгенівною відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги через місцевий господарський суд.

Повний текст ухвали складений та підписаний 02 травня 2019 року.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/

на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/