ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

06.05.2019

Справа № 910/5130/19

Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши матеріали

позовної заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво «Мистецтво»

про стягнення 297 806, 41 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Державне спеціалізоване видавництво «Мистецтво» про стягнення неустойки у розмірі 297 806, 41 грн.

Розглянувши подану позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Згідно зі статтею 1 Закону України “Про судовий збір” судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України “Про судовий збір” за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, судовий збір за розгляд заявленої позивачем майнової вимоги про стягнення 297 806,41 грн. становить 4 467,10 грн. (1,5 відсотка ціни позову).

Однак, як встановлено судом, в матеріалах позовної заяви відсутні докази сплати судового збору, натомість позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до набрання законної сили рішення першої інстанції.

В обґрунтування поданого клопотання заявник вказує, що утримується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб'єктних та предметних критеріїв, за яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Такі обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставини, з якими закон пов'язує можливість реалізації судом права відстрочення сплати судового збору. Крім цього, наведені правові норми дають підстави для висновку, що відстрочення від сплати судових витрат є не обов'язком суду, а повноваженням за певних обставин.

Проте, доводи заявника, які викладені у клопотанні про відстрочення сплати судового збору, спростовуються положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір», яка не передбачає відстрочення сплати судового збору юридичним особам, а отже, відповідне клопотання не підлягає задоволенню в силу закону.

Крім того, пунктом 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.

Суд зауважує, що зі змісту позовної заяви та наданого позивачем розрахунку не вбачається порядку та підстав визначення розміру орендної плати (в кожному окремому місяці), який сторона використовує при обчисленні неустойки за користування майном згідно п. 10.11 договору оренди нерухомого майна №4162 від 29.12.2008, через що у суду відсутня можливість перевірити правильність такого нарахування.

Так само, позивачем жодним чином не обґрунтовано підстави застосування індексу інфляції при обчисленні суми неустойки в розмірі подвійної плати за користування майном, зважаючи на факт того, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, тоді як умовами п. 10.11 договору оренди нерухомого майна №4162 від 29.12.2008 не визначена відповідальність у вигляді нарахування інфляційних втрат на розмір неустойки.

Частинами 1, 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків у визначений судом спосіб.

У зв’язку з проходженням кваліфікаційного оцінювання та перебуванням судді Приходько І.В. у відпустці, питання про рух позовної заяви вирішувалось 06.05.2019.

Керуючись ст. ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву про відстрочення сплати судового збору.

2. Залишити без руху позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву.

3. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

4. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом надання:

- доказів оплати судового збору в сумі 4 467,10 грн.;

- документально підтверджених письмових пояснень з приводу розміру орендної плати, яку позивач використовує при обчисленні неустойки за кожен окремий місяць нарахування, а також з зазначенням підстав застосування індексу інфляції при здійсненні такого розрахунку.

5. Роз'яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Приходько