ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 Справа № 917/1449/18

м.Полтава

За позовною заявою Прокурора - заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, вул.Соборна, 67, с.Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, 081311 в інтересах держави в особі Ворзельської селищної ради, вул.Курортна,72, с.Ворзель, Київська область, 08296

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут +", вул.Європейська, 146-А, м.Полтава, 36008

про стягнення 1 974 304,90грн.

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Обставини справи:

Прокурор - заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Ворзельської селищної ради звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут +" про стягнення 1 974 304,90 грн. коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Ворзель.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.11.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 18.12.2018р.

Від Ворзельської селищної ради 17.12.2018р. за вхід. №11754 та 18.03.2019р. за вхід. №2681 надійшли заяви про розгляд справи без участі представника та з повідомленням про повне підтримання позовних вимог.

Представник прокуратури позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав. Ухвали суду від 26.11.2018р., 18.12.2018р., 01.04.2019р., які направлялися відповідачу на адресу, зазначену в позовній заяві, повернулися до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання"

Адреса відповідача, зазначена у позовній заяві, відповідає його місцезнаходженню відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

Прокуратурою Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області встановлено, що рішенням господарського суду м. Києва від 18.10.2017р. у справі №910/16138/17 визнано укладеним договір про пайову участь замовника об'єкту будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Ворзель між Ворзельською селищною радою Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Добробут+".

Відповідно до розділу І, предметом Договору є залучення коштів пайової участі на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури сел. Ворзель від ТОВ "Добробут +", що є замовником будівництва багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями (І черга) загальною площею 8935,9 м.кв. в селищі Ворзель, по вул. Кленова, (раніше Леніна) 11-б.

Відповідно до п.2.1 Договору, зведена кошторисна вартість будівельно-монтажних робіт об'єкта будівництва становить - 36 413 792,50 грн.

Величина пайової участі (внеску) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури сел. Ворзель у розмірі 1 974 304,90 грн. (4% від загальної вартості житлового і 10% від загальної вартості нежитлового будівництва (п.2.3 Договору).

Відповідно до пунктів 2.3, 3.1, 8 Договору, ТОВ «Добробут +» (замовник) зобовязується перерахувати до сільського бюджету у грошовій формі єдиним платежем пайовий внесок на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури вказаного населеного пункту в сумі 1 974 304,90 грн., на зазначений в договорі розрахунковий рахунок Ворзельської селищної ради: 0009, МФО 821018, банк одержувача ГУ ДКСУ у Київській області, , назва платежу: «на розвиток інфраструктури».

Позивач вказує, що повний текст рішення суду складено 25.10.2017, рішення набрало законної сили 15.11.2017р., тож у ТОВ «Добробут +» виникли зобовязання, щодо сплати на користь Ворзельської селищної ради коштів пайової участі в розмірі 1 974 304,90 грн., які по даний час забудовником не виконані.

Зважаючи на викладене позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 1 974 304,90 грн. коштів пайової участі.

При винесенні рішення суд виходить з наступного:

Статтею 121 Конституції України передбачено, що прокуратура України становить єдину систему, на яку покладаються, в тому числі, представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Як передбачено ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного суду України у справі №1-1/99 від 08.04.1999 визначено, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6,7,13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Згідно зі статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Відповідно до частини дев'ятої статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Згідно із частиною першою статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Рішенням господарського суду м. Києва від 18.10.2017 у справі № 910/16138/17 встановлено, що 31.05.2017р. Ворзельською селищною радою дев'ятої сесії шостого скликання (далі - Позивач) було прийнято рішення №101-09-VI «Про порядок залучення коштів замовників об'єктів будівництва на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Ворзель» зі змінами і доповненнями згідно рішень Ворзельською селищної ради від 19.12.2013 №538-33-VI та від 23.06.2016 №143-12-VII, згідно якого затверджено Положення про порядок залучення коштів замовників об'єктів будівництва на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Ворзель (далі - Положення) та типову форму договору про пайову участь замовника об'єкту будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Ворзель.

Відповідно до пункту 1.1 Положення залучення, розрахунок розміру і використання коштів замовників будівництва об'єктів архітектури на розвиток на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Ворзель проводиться відповідно до статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та цього положення.

Пунктом 2.6. Положення встановлено, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації виконавчим комітетом Ворзельської селищної ради звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів

Відповідно, пункту 2.7 зазначеного Положення договір про залучення коштів замовників будівництва об'єктів архітектури, що здаються в експлуатацію, на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Ворзель укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Як встановлено судом, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області листом повідомив Позивача, що на території селища Ворзель Київської області введено в експлуатацію багатоквартирні житлові будинки з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями (1 черга) по вул. Леніна , 11-Б в селищі Ворзель Київської області, відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 08.04.2015 №04, яка зареєстрована інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області.

Рішенням від 18.10.2017 у справі № 910/16138/17, визнано укладеним договір про пайову участь між Ворзельською селищною радою Київської області та замовником будівництва ТОВ «Добробут +», визнано наявність між забудовником та органом місцевого самоврядування взаємних зобовязально-правових відносин щодо сплати коштів пайової участі до місцевого бюджету, передбачених у відповідному договорі та встановлено правильність нарахування пайового внеску на суму 1 974 304,90 грн.

Відповідно до частини 4 ст. 82 ЦПК України та частини 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судом визнано факт укладення договору про пайову участь замовника обєкту будівництва у створенні і розвитку інженерно- транспортної і соціальної інфраструктури селища Ворзель між Ворзельською селищною радою Київської області та замовником будівництва ТОВ «Добробут +», внаслідок чого у відповідача виник обовязок щодо сплати пайового внеску за цим договором на суму 1 974 304,90 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, доказів оплати пайового внеску відповідно до умов Договору на день розгляду справи по суті не надано.

Таким чином, в силу вищеназваних положень законодавства та відповідно до умов Договору, відповідач мав сплатити пайовий внесок в розмірі 1 974 304,90 грн., однак, як свідчать матеріали справи, свого обов'язку відповідач не виконав, пайовий внесок до бюджету не вніс.

Вказане відповідачем не спростовано і не заперечене.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 974 304,90 грн. заборгованості по сплаті пайового внеску є правомірними, обґрунтованими, а тому задовольняються судом у повному обсязі.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1 974 304,90 грн. пайового внеску є підтвердженими документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73, 86, 129, 219, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут +" (вул.Європейська, 146-А, м.Полтава, 36008, ) на користь Ворзельської селищної ради (вул.Курортна,72, с.Ворзель, Київська область, 08296, , інші відомості: р/р 0009, МФО 821018, банк одержувача ГУ ДКСУ у Київській області, призначення платежу - кошти пайової участі у розвитку інфраструктури селища Ворзель) 1 974 304,90 грн. коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури селища Ворзель.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут +" (вул.Європейська, 146-А, м.Полтава, 36008, ) на користь прокуратури Київської області (01601, м.Київ, вульвар ОСОБА_2, 27/2, р/р 5641 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, ) судовий збір в розмірі 29 614,57 грн.

Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 02.05.2019р.

Суддя Паламарчук В.В.