ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

07 травня 2019 р. Справа № 902/798/14

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Лабунської Т.І.,

за участю: секретаря судового засідання Матущак О.В.,

представника позивача - Бібік А.І. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача - Бєлєнькая Л.А. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, буд. 31, )

до: Приватного підприємства "Колега" (вул. Героїв Сталінграда, 20, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000, )

про стягнення 1 138 603,68 грн

в межах справи № 902/798/14

за заявою: Компанії "Nemiroff Holding Limited" (01050, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 13-А)

до: Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

Дочірнє підприємство "Українська горілчана компанія "Nemiroff", м. Немирів, Вінницька область звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Приватного підприємства "Колега" (далі по тексту - ПП "Колега"), м. Олександрія, Кіровоградська область про стягнення 1 138 603,68 грн.

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідач всупереч умовам договору дистриб"юції № 24122013/ДП УГК/Д-55 від 24.12.2013 року не виконав договірних зобов"язань щодо оплати отриманої продукції, у зв"язку з чим у ПП "Колега" виникла заборгованість перед ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" у розмірі 1 138 603,68 грн.

Зважаючи на те, що відповідач у добровільному порядку не погасив існуючий борг, ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" звернулося до суду з вищезазначеним позовом для стягнення заявленої суми заборгованості з ПП "Колега" у судовому порядку.

Ухвалою суду від 04.03.2019 року за вказаним позовом відкрито провадження у межах справи № 902/798/14, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.03.2019 року.

21.03.2019 року від ПП "Колега" до суду надійшов відзив № 136 від 15.03.2019 року на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог, вказавши підстави для відмови у їх задоволенні.

Зокрема, за твердженням відповідача, викладеного у відзиві заборгованості за поставлений товар згідно договору дистриб"юції № 24122013/ДП УГК/Д-55 від 24.12.2013 року у ПП "Колега" не могло виникнути, оскільки поставка товару протягом дії договору відбувалася виключно на умовах попередньої оплати.

На підтвердження відсутності боргу перед позивачем, відповідачем додано до відзиву наступні письмові докази: замовлення на поставку продукції від 26.12.2013 року, виписку ПАТ «ВТБ Банк» від 26.12.2013 року на суму 995 317,20 грн, видаткові накладні № 1227012 від 27.12.2013 року на суму 500 872,68 грн та №1227014 від 27.12.2013 року на суму 494 444,52 грн, товарно - транспортну накладну від 27.12.2013 року, акт приймання продукції за кількістю № 1 від 30.12.2013 року на (виявлення бою товару на суму 292,08 грн (9 пляшок)), акт звірки взаєморозрахунків за період за період з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року на підтвердження попередньої оплати товару та його поставки), замовлення на поставку продукції від 03.01.2014 року, рахунок № Сч027064 від 03.01.2014 року на суму 266835,96, виписку ПАТ «ВТБ Банк» від 03.01.2014 року на суму 266 835,96 грн, видаткову накладну №108008 від 08.01.2014 року на суму 266 835,96 грн (продукція), замовлення на поставку продукції від 30.01.2014 року, рахунок №Сч027197 від 30.01.2014 року на суму 309775,86 грн, виписку ПАТ «ВТБ Банк» від 30.01.2014 року на суму 309 483,78 грн, видаткову накладну №131013 від 30.01.2014 року на суму 309 775,86 грн, акт звірки взаєморозрахунків за період за період з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року на, замовлення на поставку продукції від 27.02.2014 року, рахунок № Сч027297 від 27.02.2014 року на суму 280790,88 грн, замовлення на поставку продукції від 27.02.2014 року, рахунок № Сч027304 від 28.02.2014 року на суму 259900,98 грн, платіжне доручення № 1640 від 28.02.2014 року КБ «ПриватБанк» на суму 540 691,86 грн, видаткові накладні № 228035 від 28.02.2014 року на суму 280 790,88 грн та № 228037 від 28.02.2014 року на суму 259 900,98 грн.

Щодо вимоги позивача про сплату відповідачем вартості піддонів, відповідач у відзиві зауважив, що така вимога є безпідставною, необгрунтованою та не грунтується на положення договору дистриб"юції № 24122013/ДП УГК/Д-55 від 24.12.2013 року. Мотивуючи це тим, що пунктом 3.2. договору передбачено, що повернення піддонів Дистриб"ютором відбувається на вимогу Компанії на умовах ЕСА, склад Дистриб"ютора (Інкотермс, 2000). При цьому, Дистриб"ютор зобов"язаний підготувати піддони для їх передачі Компанії, не пізніше, ніж на наступний день після отримання від Компанії відповідної вимоги (повідомлення) про повернення піддонів. Жодної вимоги в період дії договору і станом на час подання відзиву позивачем не висувалося.

Окрім того, відповідач у відзиві однією з підстав для відмови у позові зазначає пропущення позивачем строку позовної давності для звернення до суду з даними позовними вимогами.

21.03.2019 року на електронну адресу суду, а 25.03.2019 року через засоби поштового зв"язку до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача щодо позиції відповідача про пропущення ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" строку позовної давності для звернення з заявленими позовними вимогами зазначила про долучення клопотання № б/н від 20.03.2019 року про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними. Дане клопотання грунтується на тому, що в період з 2011-2013 років до ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" вчинялися протизаконні дії, які негативно вплинули на виробничу, торгівельну та статутну діяльність підприємства, призвели до його стійкої фінансової неспроможності та завдали великої матеріальної шкоди. Крім того, в обгрунтування даного клопотання представник позивача посилається на ту причину, що ліквідатором ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" отримано повноваження керівника підприємства 27.03.2017 року. Після цього, наявна в позивача документація була частково передана ліквідатору, який до отримання останньої не міг знати про заборгованість відповідача перед ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff".

Щодо стягнення з відповідача вартості піддонів, представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що встановити факт направлення відповідачу вимоги про повернення піддонів не вбачається за можливе з огляду на обставини, про які йдеться у клопотанні про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними, а тому наведене не звільняє ПП "Колега" від повернення власності позивача та/або відшкодування його заставної вартості у сумі 21300,00 грн.

Ухвалою суду від 21.03.2019 року підготовче засідання з підстав, передбачених законодавством відкладено на 09.04.2019 року.

В запереченні № 159 від 26.03.2019 року щодо відповіді на відзив, яке надійшло до суду 01.04.2019 року відповідач не погодився з позицією позивача та вказав на те, що доведення факту направлення відповідачу вимоги про повернення піддонів покладається саме на ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff", відсутність такого свідчить про необгрунтованість даної вимоги та необхідність у відмові в її задоволенні.

При цьому, у запереченні відповідач наголосив на тому, що посилання позивача на той факт, що ліквідатор лише 27.03.2017 року отримав відповідні документи та дізнався про порушення прав ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" є помилковим.

Ухвалою суду від 09.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено позовну заяву ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" до ПП "Колега" про стягнення 1138 603,68 грн в межах справи № 902/798/14 для судового розгляду по суті на 07.05.2019 року.

07.05.2019 року судове засідання проводилося в режимі відеоконференції з Господарським судом Дніпропетровської області та Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, за участю уповноважених представників сторін.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд про їх задоволення.

Представник відповідача проти позову заперечила, підтримавши позицію, викладену у відзиві на позовну заяву та запереченні щодо відповіді на відзив.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази надані останніми для долучення до матеріалів справи встановив наступні обставини.

За своєю правовою природою спір, який виник між сторонами випливає із договору дистриб"юції.

Договори дистриб"юції належать до так званих "непоіменованих" договорів, які можуть укладатися в силу принципу свободи договору, закріпленого у ст. 3 (загальні засади цивільного законодавства) ЦК України та деталізованого у ст.ст. 6 (акти цивільного законодавства та договір), 627 (свобода договору) ЦК України, та одночасно регулюються ЦК України та ГК України.

Договори дистриб"юції укладаються у письмовій формі в силу ст. 208 (правочини, які належить вчиняти у письмовій формі) ЦК України та 181 (загальний порядок укладання господарських договорів) ГК України, так як укладаються між господарюючими суб"єктами, мають підписуватися сторонами та скріплюватися їх печатками.

24.12.2013 року між ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (Компанія) та ПП "Колега" (Дистриб"ютор) укладено договір дистриб"юції № 24122013/ДП УГК/Д-55.

Відповідно до пункту 1.1 договору, позивач зобов`язався передати у власність відповідача продукцію для її подальшого поширення на території на умовах і в порядку, визначених договорами, а відповідач зобов`язався прийняти продукцію у власність і оплатити її вартість, а також виконати дії, необхідні для поширення і просування продукції на території на умовах і в порядку, визначених договором.

В ході розгляду справи представник позивача неодноразово в своїх поясненнях наголошувала на тому, що позивачем договірні обов"язки було виконано належним чином, тоді як за її твердженням відповідачем всупереч умовам договору договірні зобов"язання щодо оплати отриманої у власність продукції виконано не було, у зв"язку з чим у останнього перед ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" виникла заборгованість у розмірі 1 138 603,68 грн, яка включає в себе вартість продукції на суму 1 117303,68 грн та вартість піддонів 21300,00 грн.

На підтвердження вказаної суми боргу представник позивача додала до позовних матеріалів видаткові накладні № 108008 від 08.01.2014 року на суму 266 835,96 грн, № 131013 від 31.01.2014 року на суму 309 775,86 грн, № 228037 від 28.02.2014 року на суму 259 900,98 грн, № 228035 від 28.02.2014 року на суму 280 790,88 грн, № 108009 від 08.01.2014 року на суму 5100,00 грн, № 131018 від 31.01.2014 року на суму 6300,00 грн, № 228038 від 28.02.2014 року на суму 4800,00 грн, № 228036 від 28.02.2014 року на суму 5100,00 грн та товарно-транспортні накладні.

Дослідивши відзив на позовну заяву та заперечення щодо відповіді на відзив відповідача, а також надавши оцінку поясненням представника відповідача у відповідності з долученими до матеріалів справи письмовими доказами суд встановив, що ПП "Колега" не заперечує існування договірних відносин з ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" в рамках договору дистриб"юції №24122013/ДП УГК/Д-55 від 24.12.2013 року.

В свою чергу, представником відповідача категорично заперечується заявлена позивачем до стягнення сума боргу у розмірі 1 138 603,68 грн, яка за твердженням представника позивача виникла внаслідок невиконання договірного зобов"язання щодо оплати переданої у власність продукції.

В підтвердження своєї позиції відповідачем надано суду для дослідження, оцінки та долучення до матеріалів справи письмові докази про перерахування позивачу коштів за отриману продукцію. А саме: замовлення на поставку продукції від 26.12.2013 року, виписку ПАТ «ВТБ Банк» від 26.12.2013 року на суму 995 317,20 грн, видаткові накладні № 1227012 від 27.12.2013 року на суму 500 872,68 грн та №1227014 від 27.12.2013 року на суму 494 444,52 грн, товарно - транспортну накладну від 27.12.2013 року, акт приймання продукції за кількістю № 1 від 30.12.2013 року на (виявлення бою товару на суму 292,08 грн (9 пляшок)), акт звірки взаєморозрахунків за період за період з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року на підтвердження попередньої оплати товару та його поставки), замовлення на поставку продукції від 03.01.2014 року, рахунок № Сч027064 від 03.01.2014 року на суму 266835,96, виписку ПАТ «ВТБ Банк» від 03.01.2014 року на суму 266 835,96 грн, видаткову накладну №108008 від 08.01.2014 року на суму 266 835,96 грн (продукція), замовлення на поставку продукції від 30.01.2014 року, рахунок №Сч027197 від 30.01.2014 року на суму 309775,86 грн, виписку ПАТ «ВТБ Банк» від 30.01.2014 року на суму 309 483,78 грн, видаткову накладну №131013 від 30.01.2014 року на суму 309 775,86 грн, акт звірки взаєморозрахунків за період за період з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року на, замовлення на поставку продукції від 27.02.2014 року, рахунок № Сч027297 від 27.02.2014 року на суму 280790,88 грн, замовлення на поставку продукції від 27.02.2014 року, рахунок № Сч027304 від 28.02.2014 року на суму 259900,98 грн, платіжне доручення № 1640 від 28.02.2014 року КБ «ПриватБанк» на суму 540 691,86 грн, видаткові накладні № 228035 від 28.02.2014 року на суму 280 790,88 грн та № 228037 від 28.02.2014 року на суму 259 900,98 грн.

Суд, детально дослідивши вищезазначені письмові документи, надавши їм оцінку встановив, що останні є належними та достатніми доказами на підтвердження проведення відповідачем повного розрахунку з позивачем згідно умов договору дистриб"юції № 24122013/ДП УГК/Д-55 від 24.12.2013 року та в повній мірі спростовують заявлені позивачем позовні вимоги.

Принагідно слід підкреслити, що позивачем не доведено факту надіслання відповідачу вимоги про повернення піддонів, що суперечить умовам договору дистриб"юції.

Таким чином вищевикладене, свідчить про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 ГПК України).

Законодавцем у ст.ст. 76-79 ГПК України визначено, що докази за своїми юридичними властивостями мають бути належними, достатніми, допустимими та достовірними.

Необхідно зауважити, що одним із важливих принципів господарського процесу є принцип змагальності, який вказує на те, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи із змісту даного принципу господарського судочинства головним обов"язком позивача є доведення факту порушення відповідачем його прав і законних інтересів у договірних відносинах та існування заборгованості.

З встановлених вище обставин вбачається, що ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" не довів факту неналежного виконання відповідачем договірних зобов"язань та існування заборгованості у розмірі 1 138 603,68 грн. Долучені позивачем до позовних матеріалів видаткові накладні, товарно-транспортні накладні юридично не підтвердили обгрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та в повній мірі спростовуються письмовими доказами наданими відповідачем. Тому, з урахуванням викладеного, у позові про стягнення 1 138 603,68 грн боргу слід відмовити.

Принагідно, суд критично відноситься до позиції відповідача про застосування строків позовної давності до заявлених позовних вимог з огляду на наступне.

Позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Тобто, перш ніж застосовувати позовну давність, суд має з"ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необгрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес дійсно порушені, але позовна давність сплила і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє у позові у зв"язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Відмова в задоволенні позову у зв"язку з відсутністю порушеного права із зазначенням в якості додаткової підстави для відмови в задоволенні позову спливу позовної давності, не відповідає вимогам закону.

Такої правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.11.2018 року у справі № 372/1036/15-ц.

Враховуючи те, що суд відмовляє позивачу у задоволенні позову з підстав недоведення ним порушення відповідачем його прав та законних інтересів та правомірності підстав для стягнення боргу, відмовляти в позові у зв"язку з пропущенням строку позовної давності в якості додаткової підстави не відповідатиме вимогам закону.

Тому, вищевикладене свідчить про відсутність правових підстав й для задоволення клопотання представника позивача про визнання причин пропуску строку позовної давності поважними.

Разом з тим, у позовній заяві ліквідатор позивача зазначає про те, що на момент звернення до суду із вказаною позовною заявою позивач очікує понести додаткові витрати на правову допомогу у зв"язку із розглядом справи у розмірі 60000,00 грн.

Тому, просить суд стягнути відповідну суму витрат з відповідача.

Суд, дійшов висновку про відмову в стягнення з відповідача 60000,00 грн витрат, пов"язаних з професійною правничою допомогою з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

В силу ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

За таких обставин, беручи до уваги, що у задоволенні позову ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" до ПП "Колега" про стягнення 1 138 603,68 грн відмовлено, слід відмовити й у стягненні з відповідача 60000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та покласти відповідні судові витрати на позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

Відповідно до ч.ч.1. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абз.4 ч. 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/606/2013 від 28.03.2013 року Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за наслідком розгляду в межах справи про банкрутство майнових спорів по суті господарський суд виносить ухвалу (задоволення заяви, відмова у задоволенні заяви повністю або частково).

Керуючись ст. 9 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 2, 3, 7, 11, ч. 6 ст. 12, 13, 14, 15, 18, п. 8 ч. 1 ст. 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 232, 233, 234, ч. 1 ст. 235, 236, 255, 256, 326, 327 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні позову Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, буд. 31, ) до Приватного підприємства "Колега" (вул. Героїв Сталінграда, 20, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000, ) про стягнення 1 138 603,68 грн відмовити.

2. У стягненні з Приватного підприємства "Колега" 60000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (, 22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, буд. 31) в доход Державного бюджету України 17 079,05 грн - судового збору.

4. Видати наказ.

5. Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 07.05.2019 року.

6. Ухвала суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Повний текст ухвали суду складено та підписано - 13.05.2019 року.

8. Копію ухвали суду надіслати згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук.прим:

1 - до справи;

2 - Приватному підприємству "Колега" (вул. Героїв Сталінграда, 20, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000);

3-Дочірнє підприємство "Українська горілчана компанія "Nemiroff" (22800, Вінницька обл., м. Немирів, вул. Горького, буд. 31)

4 - арбітражний керуючий Сокол О.Ю. ( АДРЕСА_1 . 610)