ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2019 р. Справа№ 17/495-08

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Чорної Л.В.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Котенка О.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 23.04.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сумської міської ради

на рішення господарського суду Сумської області

від 31.07.2008 (повний текст рішення складено 31.07.2008)

у справі №17/495-08 (суддя Коваленко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Макрос"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТБ-Суми"

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Сумська міська рада

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Макрос" звернулося до господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТБ-Суми" про визнання за позивачем права приватної власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення та спорудження, розташовані в районі Голубих (Блакитних) озер "Екстрім пляж" в м. Суми, технічна характеристика яких визначена у технічному паспорті, згідно до проведеної технічної інвентаризації від 20 березня 2008 року, здійсненої комунальним підприємством "Сумське міське бюро технічної інвентаризації".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про спільну діяльність, метою якого є об`єднання власних зусиль, майна для досягнення спільної господарської мети - будівництва приміщень та споруд, використання їх в торгівельній, розважальній діяльності за адресою: м. Суми, р-н Голубих озер «Екстрім пляж». Внаслідок проведеного будівництва споруд, відповідно з технічним паспортом, виданим КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» було збудовано наступні нежитлові приміщення: літ. "А" Прохідна -19,8 кв.м., літ. "Б" Будинок для відпочинку - 40,7 кв.м., літ. "В" Склад - 20,9 кв.м., літ. "Г" Магазин - 21,8 кв.м., літ. "Д" Вбиральня - 4,2 кв.м., літ. "Е" Навіс - 16,5 кв.м., літ. "Ж" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "З" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "И" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "К" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "Л" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "М" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "О" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "П" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "Р" - Навіс - 14,5 кв.м., літ. "С" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "Т" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "У" Навіс - 27,6 кв.м., літ. "Х" Навіс - 8,3 кв.м., літ. "Ц" Навіс - 32,9 кв.м., літ. "Ч" Навіс - 15,0 кв.м.; № 1 Ворота - 9,9 кв.м., № 2 Огорожа - 224,4 кв.м., № 3 Огорожа - 165,0 кв.м., № І Гірка - 1 шт., № ІІ Роздягалка - 1 шт., № ІІІ - Роздягалка - 1 шт., № ІV Роздягалка - 1 шт., № V Роздягалка - 1 шт., навіс "а", навіс "б". Проте, як стверджує позивач, відповідач заперечує проти права власності позивача, вважаючи, що в силу укладеного між ними договору про спільну діяльність, відповідач набув право спільної власності з позивачем на зазначене майно.

Тобто позов подано в порядку ст. 392 Цивільного кодексу України, підставою для визнання права власності позивач зазначив не визнання права власності іншою особою.

Рішенням господарського суду Сумської області від 31.07.2008 позов задоволено. Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Макрос" право приватної власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення та спорудження, розташовані в районі Голубих озер "Екстрім пляж" в місті Суми, що визначені в технічному паспорті, складеному 20 березня 2008 року комунальним підприємством "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" (40030, м. Суми, вул. Садова, 33, і.к. ).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Макрос" є власником нежитлових приміщень та споруджень в районі Голубих озер "Екстрім пляж" в місті Суми. При цьому, твердження відповідача про набуття сторонами у справі права спільної власності на реконструйоване приміщення визнано судом визнано таким, що не відповідає положенням ст. 328 ЦК України.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Сумська міська рада звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення господарського суду Сумської області від 31.07.2008 у справі №17/495-08 та прийняти нове рішення, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Макрос" у задоволенні позову відмовити. Здійснити розподіл судових витрат, понесених Сумською міською радою у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм процесуального та матеріального права. При цьому скаржник стверджує, що в порушення положень ст. 24 ГПК України (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення) судом першої інстанції не залучено до участі у справі Сумську міську раду (власника земельної ділянки) та виконавчий комітет Сумської міської ради, який здійснював оформлення права власності на нерухоме майно, право власності на яке визнавалось в судовому порядку, що відповідно до положень п.3 ч.3 ст.104 ГПК України є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Скаржник вказує, що зі змісту судового рішення не вбачається, що судом досліджувались дозвільні документи щодо будівництва об`єктів нерухомості, право власності на які визнавалось судом. Крім того скаржник вважає, що договір про спільну діяльність є нікчемним відповідно до положень ст. 228 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим для визнання прав власності за позивачем на майно на підставі нікчемного правочину відсутні будь-які законні підстави.

Також скаржник звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.08.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сумської міської ради на рішення господарського суду Сумської області від 31 липня 2008 року у справі №17/495-08; призначено справу до розгляду.

Указом Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Харківський апеляційний господарський суд.

Згідно ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" №185(6940) опубліковано повідомлення про початок роботи Північного апеляційного господарського суду з 03.10.2018.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

04.10.2018 Харківський апеляційний господарський суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, ч. 6 ст. 174 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передав до Північного апеляційного господарського суду справу №17/495-08 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Макрос" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТБ-Суми" про визнання права власності.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2018 апеляційну скаргу Сумської міської ради передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Коротун О.М., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сумської міської ради на рішення господарського суду Сумської області від 31.07.2008 у справі №17/495-08. Зобов`язано Сумську міську раду надати Північному апеляційному господарському суду через канцелярію суду правове та документальне обґрунтування наявності правового зв`язку між сторонами у справі та скаржником, порушення його прав оскаржуваним рішенням суду, станом на час прийняття оскаржуваного рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 закінчено проведення підготовчих дій; розгляд справи №17/495-08 призначено на 20.12.2018.

07.12.2018 на виконання вимог суду від скаржника надійшло правове та документальне обґрунтування наявності правового зв`язку між сторонами у справі та скаржником, порушення його прав оскаржуваним рішенням суду, станом на час прийняття оскаржуваного рішення, в якому Сумська міська рада зазначила, що об`єкти нерухомого майна, право власності на які визнано оскаржуваним судовим рішенням, розташовані за адресою: місто Суми, район Голубих озер біля дачного кооперативу «Залізничник» та знаходяться на земельній ділянці комунальної власності; на даний час питання користування землею ТОВ "Макрос" не врегульовано. Сумська міська рада вважає, що прийняте судом оскаржуване рішення стосується прав та впливає на обов`язки Сумської міської ради - уповноваженого власника земельної ділянки під фактично самовільно збудованим об`єктом нерухомого майна. Також скаржник звертає увагу на рішення господарського суду Сумської області від 19.06.2018 у справі №920/70/18, яким зобов`язано ТОВ "Макрос" звільнити від тимчасових споруд земельну ділянку площею 531,95 кв.м вартістю 188246,47, що знаходиться в місті Суми прибережна зона в районі Блакитних озер біля дачного кооперативу «Залізничник», переданої відповідно до договору особистого строкового сервітуту від 04.07.2012 №088/12, зобов`язано ТОВ "Макрос" повернути територіальній громаді м. Суми в особі Сумської міської ради земельну ділянку площею 531,95 кв.м вартістю 188246,47, що знаходиться в місті Суми прибережна зона в районі Блакитних озер біля дачного кооперативу «Залізничник», переданої відповідно до договору особистого строкового сервітуту від 04.07.2012 №088/12.

З 27.11.2018 головуючий суддя Іоннікова І.А. перебувала на лікарняному та з 26.12.2018 приступила до виконання своїх обов`язків.

26.12.2018 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про виправлення описок в ухвалі суду від 12.11.2018 (виправити дату оскаржуваного рішення з 31.07.2018 на 31.07.2008).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 виправлено описки, допущені в ухвалах Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 та від 26.11.2018 у справі №17/495-08; призначено справу до розгляду на 10.01.2019.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 у справі №17/495-08 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №17/495-08 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Коротун О.М., Чорна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 прийнято апеляційну скаргу Сумської міської ради на рішення господарського суду Сумської області від 31.07.2008 у справі №17/495-08 до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Коротун О.М., Чорної Л.В.; призначено справу до розгляду на 14.02.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 залучено до участі у справі Сумську міську раду (майдан Незалежності, 2, м. Суми, 40000) у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; оголошено в судовому засіданні перерву до 05.03.2019. Зобов`язано позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Макрос" надати оригінал і належним чином засвідчену копію договору про спільну діяльність, на який позивач посилається в позовній заяві, а також оригінали всіх документів, які містяться в матеріалах справи. Зобов`язано відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "СТБ-Суми" надати оригінал і належним чином засвідчену копію договору про спільну діяльність, на який позивач посилається в позовній заяві, а також оригінали всіх документів, які містяться в матеріалах справи.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду у справі №17/495-08 від 05.03.2019 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №17/495-08 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Чорна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 прийнято апеляційну скаргу Сумської міської ради на рішення господарського суду Сумської області від 31.07.2008 у справі №17/495-08 до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Михальської Ю.Б., Чорної Л.В.; призначено справу до розгляду на 27.03.2019.

27.03.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій просить закрити провадження за апеляційною скаргою з підстав, визначених в п.3 ч.1 ст.264 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 розгляд справи відкладено до 23.04.2019.

11.04.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі, в якій просить закрити провадження за апеляційною скаргою з підстав, визначених в п.3 ч.1 ст.264 ГПК України. При цьому позивач вказує, що під час відкриття провадження у справі Харківським апеляційним господарським судом, а в подальшому Північним апеляційним господарським судом не було враховано заперечення позивача проти відкриття провадження за апеляційною скаргою Сумської міської ради з підстав невідповідності апеляційної скарги вимогам ст.ст. 254, 258 ГПК України в частині обґрунтування строків звернення до суду з апеляційною скаргою та наявності порушеного права під час ухвалення оскаржуваного рішення, що мало призвести до наслідків, визначених ст. 174 ГПК України.

17.04.2019 через канцелярію суду від представника третьої особи надійшло заперечення на заяву про закриття провадження у справі, в якому третя особа вказує про безпідставність заяви позивача про закриття провадження у справі, зазначає, що Сумська міська рада є уповноваженим власником земельної ділянки під фактично самовільно збудованим об`єктом нерухомого майна, а тому оскаржуване рішення суду у даній справі безпосередньо стосується прав Сумської міської ради, судове рішення порушує права територіальної громади м. Суми на розпорядження землями комунальної власності, а додані до заяви про закриття провадження у справі копії договору оренди від 06.08.2003 та договору №088/12 про встановлення особистого строкового сервітуту на користування місцем для розташування тимчасової споруди від 04.07.2012 свідчать саме про надання у минулому земельної ділянки в прибережній зоні Блакитних озер в тимчасове користування з конкретною забороною розміщувати будівлі та спору, крім тимчасових.

Згідно останнього розпорядження Північного апеляційного господарського суду у справі №17/495-08 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №17/495-08 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Чорна Л.В., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 прийнято апеляційну скаргу Сумської міської ради на рішення господарського суду Сумської області від 31.07.2008 у справі №17/495-08 до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Чорної Л.В., Кравчука Г.А. Постановлено проводити судове засідання у раніше визначені дату та час - 23.04.2019 об 11:40 год.

В судове засідання апеляційної інстанції 23.04.2019 представник відповідача не з`явився.

Оскільки явка представників учасників справи у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення учасників справи про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати апеляційну скаргу за відсутності уповноваженого представника відповідача.

В судовому засіданні представники позивача підтримали заяву про закриття провадження у справі, просили її задовольнити, закрити провадження за апеляційною скаргою з підстав, визначених в п.3 ч.1 ст.264 ГПК України.

Представник третьої особи заперечував проти заяви про закриття провадження у справі, просив у її задоволенні відмовити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обв`язки такої особи не вирішувалося.

Як зазначалося вище, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 залучено до участі у справі №17/495-08 Сумську міську раду у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача на підставі ст.50 ГПК України.

При цьому суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення суду може вплинути на права і обов`язки Сумської міської ради, оскільки останній є органом, уповноваженим власником земельної ділянки під збудованим об`єктом нерухомого майна, а тому рішення суду у даній справі стосується прав Сумської міської ради.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з п.6.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (в редакції чинній на дату прийняття оскаржуваного рішення суду) оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об`єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності акта комісії про прийняття об`єкта і введення його в експлуатацію.

Дана норма кореспондується з підпунктом 10 п. «б» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції чинній на дату прийняття оскаржуваного рішення суду), де зазначено, що облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності належить до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних та міських рад.

Стосовно посилання позивача на те, що під час відкриття провадження у справі Харківським апеляційним господарським судом, а в подальшому Північним апеляційним господарським судом не було враховано заперечення позивача проти відкриття провадження за апеляційною скаргою Сумської міської ради, колегія суддів вказує, що оскільки ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2018, якою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сумської міської ради у справі №17/495-08 постановлено після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Сумської міської ради у справі №17/495-08 Харківським апеляційним господарським судом (ухвала від 23.08.2018), а тому клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду не розглядалось, оскільки відкриваючи апеляційне провадження у справі №17/495-08 Харківський апеляційний господарський суд фактично розглянув клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали від 12.11.2018 саме до Північного апеляційного господарського суду (суду) не надходило, про що зазначено в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. Повноваженнями щодо надання оцінки законності постановлення Харківським апеляційним господарським судом ухвали про відкриття апеляційного провадження Північний апеляційний господарський суд не наділений.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Ухвалюючи рішення суду у даній справі, суд першої інстанції встановив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Макрос" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТБ-Суми" з метою об`єднання власних зусиль та майна для досягнення спільної господарської мети - будівництва приміщень та споруд, використання їх в торгівельній та розважальній діяльності за адресою: м. Суми, р-н Голубих озер "Екстрім пляж" укладений договір про спільну діяльність. Відповідно умов договору відповідач зобов`язувався в порядку та в строки, передбачені договором здійснювати дії щодо досягнення мети договору, а також брати участь у фінансуванні та отриманні необхідних документів, щодо ведення будівництва. При цьому судом встановлено, що внаслідок будівництва споруд, згідно проведеної технічної інвентаризації від 20 березня 2008 року, здійсненої комунальним підприємством "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" збудовані наступні нежитлові приміщення: літ. "А" Прохідна -19,8 кв.м., літ. "Б" Будинок для відпочинку - 40,7 кв.м., літ. "В" Склад - 20,9 кв.м., літ. "Г" Магазин - 21,8 кв.м., літ. "Д" Вбиральня - 4,2 кв.м., літ. "Е" Навіс - 16,5 кв.м., літ. "Ж" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "З" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "И" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "К" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "Л" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "М" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "О" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "П" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "Р" - Навіс - 14,5 кв.м., літ. "С" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "Т" Навіс - 14,5 кв.м., літ. "У" Навіс - 27,6 кв.м., літ. "Х" Навіс - 8,3 кв.м., літ. "Ц" Навіс - 32,9 кв.м., літ. "Ч" Навіс - 15,0 кв.м.; № 1 Ворота - 9,9 кв.м., № 2 Огорожа - 224,4 кв.м., № 3 Огорожа - 165,0 кв.м., № І Гірка - 1 шт., № ІІ Роздягалка - 1 шт., № ІІІ - Роздягалка - 1 шт., № ІV Роздягалка - 1 шт., № V Роздягалка - 1 шт., навіс "а", навіс "б".

Суд першої інстанції дійшов висновку, що твердження відповідача щодо набуття сторонами договору про спільну діяльність права спільної власності на нежитлові приміщення не відповідає приписам чинного законодавства України, зокрема, ст. 328 Цивільного кодексу України. Суд виходив з того, що у даному випадку обмежень щодо набуття позивачем права власності на збудоване нежитлове приміщення та спорудження, яке розташоване за адресою: м. Суми, р-н голубих озер "Екстрім пляж" не встановлено. Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що в укладеному договорі про спільну діяльність не зазначено набуття спільної власності відповідачем на результат діяльності.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Макрос" є власником нежитлових приміщень та спорудження в районі Голубих озер "Екстрім пляж".

Колегія суддів не погоджується з даними висновками з огляду на наступне.

За змістом статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Статтею 321 цього Кодексу встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною 1 статті 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною 1 статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 зазначеного Кодексу).

Тобто, за правилами статті 392 Цивільного кодексу України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

У розумінні наведених норм позов про визнання права власності у порядку статті 392 Цивільного кодексу України пред`являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав і підтверджується належними та допустимими доказами. Об`єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності є оспорення або невизнання існуючого права, а не намір набути таке право за рішенням суду.

Позивач у позові про визнання права власності - особа, яка вже є власником, а відповідачем - будь-яка особа, яка має сумнів у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, яка має до майна власний інтерес.

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на окремі об`єкти, з`ясуванню судом, зокрема, підлягає те, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

Відповідна правова позиція викладена також в постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №905/3375/15.

Як встановлено вище, позивач просить визнати за ним право власності на нежитлові приміщення, збудовані на виконання договору про спільну діяльність, укладеного між ним та відповідачем.

Статтею 331 ЦК України встановлено загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затверджене наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 05.12.2000 3273 встановлює порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту об`єктів. Положення обов`язкове для застосування усіма суб`єктами будівництва незалежно від форм власності, відомчої належності та джерел фінансування. Виконання будівельних робіт без визначеного дозволу забороняється.

Виходячи зі змісту ст. 29 Закону України "Про планування і забудову територій" (який був чинним станом на час виникнення правовідносин) дозвіл на виконання будівельних робіт - це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається на підставі: проектної документації, погодженої та затвердженої в порядку, визначеному законодавством; документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, а у разі, якщо замовник (забудовник) не є власником чи користувачем земельної ділянки, також подається нотаріально засвідчена згода власника земельної ділянки на забудову цієї ділянки, а якщо ділянка перебуває у користуванні, - нотаріально засвідчені згоди власника та користувача земельної ділянки на її забудову; рішення виконавчого органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво об`єкта містобудування; документа про призначення відповідальних виконавців робіт та відомостей про здійснення авторського та технічного нагляду.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 №923, робоча комісія по прийняттю в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів повинна перевірити відповідність архітектурних і конструктивних рішень закінченого будівництвом об`єкта затвердженому проекту, санітарним, протипожежним, радіаційним та екологічним вимогам і нормам, а також вимогам з охорони праці, промислової безпеки та енергозбереження.

В матеріалах справи відсутні дозвільні документи на виконання будівельних робіт, докази на підтвердження прийняття в експлуатацію спірних нежитлових приміщень, документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщені нежитлові приміщення.

В заяві про закриття провадження у справі, позивач посилається на те, що на час виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем у даній справі, правовідносини між позивачем та Сумською міською радою були врегульовані договором оренди земельної ділянки від 06.08.2003, відповідно до якого позивачу передано в оренду земельну ділянку площею 0,07 га під влаштування зони відпочинку та площею 1.1 га під благоустрій терміном до 25.06.2008, а в подальшому - договором №088/12 від 04.07.2012 про встановлення особистого сервітуту, що діяв до 04.07.2017. На думку позивача вказані обставини підтверджують відсутність порушених прав Сумської міської ради, як землевласника, оскільки на час виникнення спірних правовідносин Сумська міська рада добровільно та правомірно своїми правами розпорядилась, передавши позивачу земельну ділянку в оренду для розташування бази відпочинку.

Дані посилання позивача є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до п.2.1 договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем та Сумською міською радою 06.08.2003, земельна ділянка надавалась у оренду з метою несільськогосподарського використання, під облаштування зони відпочинку. Земельна ділянка надавалась в оренду без вилучення із земель рекреаційного значення (розділ 3 договору оренди земельної ділянки). В пункті 4.2 договору оренди земельної ділянки встановлено, що орендар має право за згодою орендодавця, визначеною в окремій угоді сторін, проводити поліпшення земельної ділянки, зводити у встановленому законом порядку будівлі і споруди, закладати насадження без зміни цільового призначення земельної ділянки.

Отже, право орендаря зводити у встановленому законом порядку будівлі і споруди визначено лише після укладення між орендарем та орендодавцем окремої угоди. Проте позивачем не надано доказів на підтвердження укладення відповідної угоди та відповідно отримання згоди орендаря на зведення у встановленому законом порядку будівлі і споруди на орендованій позивачем земельній ділянці.

Предметом договору №088/12 про встановлення особистого строкового сервітуту на користування місцем для розташування тимчасової споруди в м. Суми від 04.07.2012, укладеного між Сумською міською радою та ТОВ "Макрос", є особистий строковий сервітут, встановлений виключно сервітуарію на територію (об`єкт благоустрою) в м. Суми (прибережна зона в районі Блакитних озер біля дачного кооперативу «Залізничник»), на якій буде розміщуватись та використовуватись для провадження підприємницької діяльності тимчасова споруда (зона відпочинку) площею 531,95 кв.м. В пункті 4.4.5 договору про встановлення особистого строкового сервітуту сторонами погоджено зобов`язання сервітуарія щодо не допущення будівництва будь-яких будівель, споруд або інших об`єктів на території об`єкту благоустрою, на яку встановлено особистий сервітут. Визначено, що встановлений цим договором особистий строковий сервітут не надає сервітуарію права на проведення будь-якого будівництва на території, наданій йому для розміщення тимчасової споруди, та території для забезпечення благоустрою (підтримання в санітарному стані).

Отже, умови договору про встановлення особистого строкового сервітуту обмежують ТОВ "Макрос" у зведенні на земельній ділянці будівель та споруд, та дозволяють лише зведення тимчасових споруд, які підлягають подальшого демонтажу.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що у рішенні господарського суду Сумської області у справі №920/70/18 від 19.06.2018 встановлено, що договір №088/12 особистого строкового сервітуту не відповідає вимогам законодавства щодо надання в користування земельної ділянки - відповідачу фактично було надано в користування земельну ділянку поза процедурою торгів, за відсутності відповідного рішення власника земельної ділянки з цього приводу.

В постанові Харківського апеляційного господарського суду від 17.10.2012 у справі №5021/630/12 встановлено, що ТОВ "Макрос" здійснив самовільне зайняття спірної земельної ділянки, оскільки використовує спірну земельну ділянку шляхом розміщення тимчасових споруд за відсутності рішення Сумської міської ради про передачу цієї земельної ділянки відповідачеві у власність або надання в користування.

В матеріалах справи відсутній договір про спільну діяльність, на який Товариство з обмеженою відповідальністю "Макрос" посилається в позовній заяві.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача зазначив про відсутність договору про спільну діяльність, укладеного між позивачем та відповідачем.

За таких обставин суд апеляційної інстанції позбавлений можливості надати оцінку договору про спільну діяльність.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Макрос" не виникло права власності на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Суми, р-н Блакитних озер «Екстрім пляж», а тому позивач безпідставно звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку ст. 392 Цивільного кодексу України у зв`язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права, крім того неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281 - 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сумської міської ради на рішення господарського суду Сумської області 31.07.2008 у справі №17/495-08 задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 31.07.2008 у справі №17/495-08 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Макрос" на користь Сумська міська рада 2643 грн. (дві тисячі шістсот сорок три гривні) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити суду першої інстанції видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

Матеріали справи №17/495-08 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

повний текст постанови складено 11.05.2019

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Л.В. Чорна

Г.А. Кравчук