ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року Справа № 926/512/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс будівельників України

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ГРАНД К.В.А

про стягнення заборгованості у сумі 151 605,73 грн

Суддя О.Г. Проскурняк

Секретар судового засідання В.О. Нікітович

Представники:

Від позивача не з`явився.

Від відповідача не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю Альянс будівельників України звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ГРАНД К.В.А про стягнення заборгованості у сумі 151 605,73 грн

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що у відповідності до умов укладених між сторонами договору поставки № АБУ/130818/1541/ДОН від 13 серпня 2018 року, відповідно до якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених договором передати у власність покупця (поставити), а покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язався прийняти та оплатити щебеневу продукцію (товар), згідно умов Договору та відповідних додаткових угод до нього.

Далі позивач стверджує, що відповідач неналежним чином виконав умови договору в частині оплати за отриманий товар, в результаті чого виник борг у сумі 126 720,00 грн. При цьому, позивач просить суд стягнути на його користь штрафні санкції у вигляді 3 % річних на загальну суму 1 426,90 грн., інфляційні витрати на загальну суму 6 336,00 грн. та пеню в розмірі 17 122,83 грн.

Згідно витягу із Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 березня 2019 року, справу № 926/512/19 передано судді Проскурняку О.Г.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 04 березня 2019 року відкрито провадження у справі № 926/512/19 та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 18 березня 2019 року.

Ухвалою суду від 18 березня 2019 року відкладено підготовче засідання на 04 квітня 2019 року.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 04 квітня 2019 року відкладено підготовче засідання на 24 квітня 2019 року.

Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року закрито підготовче провадження у справі № 926/512/19 та призначено розгляд справи на 13 травня 2019 року.

Представник позивача в судове засідання 13 травня не з`явився.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, явку повноваженого представника вкотре у судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про місце, час та дату судового засідання.

В порядку статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів (звукозапис), а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

На виконання вимог статті 223 Господарського процесуального кодексу України, складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши матеріали справи, вживши всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин справи, на яких ґрунтуються позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті суд встановив:

13 серпня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Альянс будівельників України (далі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Гранд К.В.А. (далі покупець) уклали договір поставки № АБУ/130818/1541/ДОН.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, відповідно до пункту 1.1. в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця (поставити), а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується прийняти у свою власність й оплатити щебеневу продукцію, згідно умов Договору та відповідних додаткових угод до нього.

Згідно пункту 12.1. Договору, останній набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2018 року включно, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення. Доказів визнання його недійсним суду не надано.

Пунктом 1.2. вказаного договору унормовано, що поставка товару відбувається на підставі заявок покупця на відвантаження товару, які узгоджуються повноважними представника сторін, та є невід`ємною частиною цього Договору, в яких Сторонами узгоджується найменування та асортимент Товару, ціна, кількість, умови поставки, інші необхідні умови поставки конкретного погодженого об`єму Товару.

Відповідно до пункту 3.1.1. Договору, постачальник зобов`язується на підставі заявки на відвантаження, узгодженої Сторонами, передати (поставити) у власність Покупцю Товар.

При цьому, згідно пункту 7.2. Договору, фактична кількість товару, що поставлений покупцеві постачальником, підтверджується накладними, а саме вагою

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання пункту 1.2. Договору № АБУ/130818/1541/ДОН від 13 серпня 2018 року, директор відповідача подав заявку вих. № 00008/2022018 від 20 серпня 2018 року, в якій просив відвантажити відсів гранітний 0,5 мм в кількості 1380 тонн (в 20 напіввагонах) з доставкою в станцію призначення: м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька обл., Південно-Західна Українська залізниця.

Так, з накладної № 33764440, що міститься в матеріалах справи вбачається, що постачальник 04 жовтня 2018 року поставив покупцю вантаж відсів гранітний, загальною масою 352 тони на станцію призначення: м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька обл., Південно-Західна Українська залізниця.

Крім того, згідно вказаної накладної також вбачається, що 13 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 , як директор відповідача на підставі довіреності № 2 від 12 жовтня 2018 року отримав вказаний товар.

Відповідно до частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Згідно пункту 6.1. Договору, покупець здійснює 100% попередню оплату за товар шляхом перерахування грошових коштів в сумі, яка зазначена у відповідній додатковій угоді до цього Договору, на поточний рахунок Постачальника, якщо інше не передбачено самою додатковою угодою.

Частиною 3 статті 632 ЦК України, якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Так, враховуючи наявні в матеріалах справи документи, з огляду на Договір поставки товару (щебінь гранітний та відсів) № 0210 від 02 жовтня 2018 року, з урахуванням доставки останнього до місця призначення, суд вважає, що позивачем вірно визначено ціну поставленого товару в сумі 126 720,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням вищенаведеного вбачається, що позивач покладені на нього обов`язки виконав в повному обсязі, поставивши покупцю обумовлений товар, а відповідач свої зобов`язання виконав неналежним чином, зокрема не сплативши суму за поставлений товар, що призвело до порушення умов договору та права Позивача.

Частиною 2 статті 625 ЦК України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із даних законодавчих положень, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно із Законом України Про індексацію грошових доходів населення, індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті Урядовий кур`єр. Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України Про інформацію є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

У пункті 3.2 Постанови Пленуму ВГСУ від 17 грудня 2013 року № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань зазначено, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03 квітня 1997 року № 62-97р.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних нарахувань, 3 % річних та виходячи з норм чинного законодавства, погоджується з останнім та вважає обґрунтованим стягнення з відповідача інфляційних нарахувань в сумі 6 336,00 грн. та 3% річних у сумі 1 426,90 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 17 122,83 грн. пені.

Відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно пункту 8.4. Договору, у разі не оплати, несвоєчасної або неповної оплати Товару, покупець оплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяли в період прострочки, від суми невиконаних обов`язків за кожен день прострочення платежу та за весь період прострочення.

Отже, позивач за прострочення оплати за поставлений товар правомірно нарахував пеню по договору у сумі 17 122,83 грн.

Крім того, суд звертає увагу сторін на наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі Серявін та інші проти України наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку позов задовольнити.

Судові витрати, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 129, 194, 196, 219, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Гранд К.В.А. ( АДРЕСА_1 обл., м. Хотин, вул. Лісова, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс будівельників України (04053, м. Київ, вул. Гоголівська, буд. 43-А, кв. 2, ) 126 720,00 грн. основного боргу, 6 336,00 грн. інфляційних втрат, 1 426,90 грн. 3% річних, 17 122,83 грн. пені та 2 274,10 грн. судового збору

Повний текст рішення складено та підписано 14 травня 2019 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Проскурняк