ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.05.2019 р. Справа № 914/928/18

Господарський суд Львівської області у складі

Головуючого судді Фартушка Т.Б. за участю секретаря судового засідання Кіри О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву: Фізичної особи-підприємця Метелиці Надії Сергіївни, Львівська область, м.Львів, від 22.04.2019р. (вх.№1130/19 від 23.04.2019р.)

про: розстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 27.09.2018р. у справі №914/928/18

за позовом: Фізичної особи-підприємця Стасенко Ірини Петрівни, м.Київ;

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Метелиці Надії Сергіївни, Львівська область, м.Львів;

про: стягнення заборгованості, пені, неустойки, інфляційних витрат та 3% річних

ціна позову: 130037,38грн.

Представники:

Позивача (Стягувача): Цімко П.О. - представник (ордер від 11.06.2018р. серія ЛВ №121557);

Відповідача (Заявника, Боржника): не з'явився

ВСТАНОВИВ:

22.05.2018р. Фізична особа-підприємець Стасенко Ірина Петрівна звернулась до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Метелиці Надії Сергіївни про стягнення 29200грн. суми боргу зі сплати орендної плати, 4065,49грн. суми боргу з оплати житлово-комунальних послуг, 500грн. суми боргу з оплати послуг доступу до мережі Інтернет, 4658,65грн. пені, 707,70грн. трьох відсотків річних, 3305,54 грн. інфляційних втрат та 87600грн. неустойки в розмірі подвійної орендної плати за невиконання обов'язку щодо повернення орендованого майна.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.05.2018р. суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 12.06.2018р.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.09.2018р. у справі №914/928/18 за позовом Фізичної особи-підприємця Стасенко Ірини Петрівни до Фізичної особи-підприємця Метелиці Надії Сергіївни про стягнення заборгованості, пені, неустойки, інфляційних витрат та 3% річних, ціна позову: 130037,38грн., суд ухвалив позов задоволити частково; стягнути з Фізичної особи - підприємця Метелиці Надії Сергіївни на користь Фізичної особи - підприємця Стасенко Ірини Петрівни 29200грн. суми боргу зі сплати орендної плати, 4065,49грн. суми боргу з оплати житлово-комунальних послуг, 500грн. суми боргу з оплати послуг доступу до мережі Інтернет, 2108,40грн. пені, 707,70грн. трьох відсотків річних, 3305,54грн. інфляційних втрат, 87600грн. неустойки та 1912,30грн. судового збору; в решті позову відмовити.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2019р. у справі №914/928/18 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 27.09.2018 у цій справі без змін.

23.04.2019р. від Відповідача на адресу суду надійшла заява від 22.04.2019р. (вх.№1130/19) про розстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 27.09.2018р. у справі №914/928/18.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.04.2019р. у даній справі судом постановлено прийняти заяву до розгляду; розгляд заяви призначити в судовому засіданні на 06.05.2019р.

Відповідно до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу «Акорд».

Процесуальні права та обов'язки Учасників справи, відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України, як підтвердив представник Позивача (Стягувача) в судовому засіданні, йому відомі, в порядку ст.205 ГПК України клопотання від Учасників справи про роз'яснення прав та обов'язків до суду не надходили.

Заяв про відвід головуючого судді чи секретаря судового засідання не надходило та не заявлялось.

Представник Позивача (Стягувача) в судове засідання з'явився, проти поданої заяви заперечив, в судовому засіданні надав усні пояснення по суті заяви.

Представник Відповідача (Заявника, Боржника) в судове засідання не з'явився, явка визнавалась судом обов'язковою, причин неявки суду не повідомив.

Суд зазначає, що Відповідач (Заявник, Боржник) був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, підтвердженням чого є дані реєстрів вихідної кореспонденції Господарського суду Львівської області та дані Інтернет-Ресурсу «Укрпошта» (http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku), згідно якого поштове відправлення за трек-номером 759 (згідно якого надіслано Заявнику копію ухвали суду у даній справі від 26.04.2019р.) вручене Заявнику (Відповідачу, Боржнику) за адресою його місцезнаходження.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.331 ГПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

В судовому засіданні оголошено заяву Фізичної особи-підприємця Метелиці Надії Сергіївни, Львівська область від 22.04.2019р. (вх.№1130/19 від 23.04.2019р.) про розстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 27.09.2018р. у справі №914/928/18.

Розглянувши і дослідивши матеріали поданої заяви та справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника Позивача (Стягувача), оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.09.2018р. у справі №914/928/18 за позовом Фізичної особи-підприємця Стасенко Ірини Петрівни до Фізичної особи-підприємця Метелиці Надії Сергіївни про стягнення заборгованості, пені, неустойки, інфляційних витрат та 3% річних; ціна позову 130037,38грн. позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Стасенко Ірини Петрівни задоволено частково, ухвалено стягнути з ФОП Метелиці Надії Сергіївни на користь ФОП Стасенко Ірини Петрівни 29200грн. суми боргу зі сплати орендної плати, 4065,49грн. суми боргу з оплати житлово-комунальних послуг, 500грн. суми боргу з оплати послуг доступу до мережі Інтернет, 2108,40грн. пені, 707,70грн. трьох відсотків річних, 3305,54грн. інфляційних втрат, 87600грн. неустойки та 1912,30грн. судового збору; в решті позову відмовити.

30.10.2018р. Господарським судом Львівської області видано наказ про примусове виконання пункту 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Львівської області від 27.09.2018р. у справі №914/928/18 про «Стягнути з Фізичної особи - підприємця Метелиці Надії Сергіївни (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи - підприємця Стасенко Ірини Петрівни (АДРЕСА_2; ідентифікаційний код НОМЕР_2) 29200грн. суми боргу зі сплати орендної плати, 4065,49грн. суми боргу з оплати житлово-комунальних послуг, 500грн. суми боргу з оплати послуг доступу до мережі Інтернет, 2108,40грн. пені, 707,70грн. трьох відсотків річних, 3305,54грн. інфляційних втрат, 87600грн. неустойки та 1912,30грн. судового збору.».

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2019р. у справі №914/928/18 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 27.09.2018 у цій справі без змін.

Таким чином, рішення Господарського суду Львівської області від 27.09.2018р. у справі №914/928/18 набрало законної сили 01.04.2019р. в порядку, визначеному ст.241 ГПК України, в силу приписів ч.1 ст.129-1 Конституції України та ст.18 ГПК України є обов'язковим до виконання на всій території України.

23.04.2019р. від Відповідача на адресу суду надійшла заява від 22.04.2019р. (вх.№1130/19) про розстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 27.09.2018р. у справі №914/928/18.

Подану Заяву обґрунтовує неможливістю виконання рішення суду одноразовим платежем у зв'язку із скрутним фінансовим становищем, яке зумовлене призупиненням господарської діяльності Відповідача, зазначає, що не ухиляється від виконання рішення суду у даній справі.

Окрім того, вказує на те, що постановою державного виконавця Галицького Відділу Державної виконавчої служби м.Львів ГТУЮ у Львівській області Кізюк Р.О. від 13.12.2018р. відкрито виконавче провадження ВП №57920687 із примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 30.10.2018р. про примусове виконання пункту 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Львівської області від 27.09.2018р. у справі №914/928/18.

З підстав наведеного просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 27.09.2018р. у справі №914/928/18, затвердивши наступний графік погашення заборгованості: до 31.05.2019р. - 21992грн.; до 30.06.2019р. - 21992грн.; до 31.07.2019р. - 21992грн.; до 31.08.2019р. - 21992грн.; до 30.09.2019р. - 21992грн.; до 31.10.2019р. - 21992грн.

В судовому засіданні 06.05.2019р. представник Позивача (Стягувача) проти поданої Відповідачем заяви заперечив, вважає її безпідставною та необґрунтованою, просить суд відмовити Відповідачу в її задоволенні з підстав того, що в заяві не наведено жодних обставин об'єктивного характеру, які ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення Господарського суду Львівської області у даній справі. Окрім того, до поданої заяви не долучено жодних доказів в підтвердження існування обставин, на які Заявник покликається, як на підстави до розстрочки виконання рішення суду у даній справі.

Також, представник Позивача в судовому засіданні зазначив, що Відповідачем не вчинено жодних заходів, спрямованих на повне або часткове виконання рішення суду у даній справі не зважаючи на те, що спір між сторонами щодо стягнення заборгованості з Відповідача на користь Позивача виник з вини Відповідача.

Згідно з ч.1 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У відповідності з пунктами 1, 3 частини першої статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.3 ст.331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Приписами частини четвертої вказаної статті встановлено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд зазначає, і аналогічна правова позиція стосовно розстрочення виконання рішення суду викладена, зокрема у п.7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.01.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», що господарський суд має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час від набрання рішенням законної сили до його фактичного повного виконання. Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Суд зазначає, і аналогічну правову позицію викладено, зокрема у Постанові Вищого господарського суду України від 10.04.2014р. у справі №925/1408/13, що тяжке фінансове становище, відсутність обігових коштів та майна, яке можна було б реалізувати в рахунок погашення заборгованості не є тими виключними обставинами, які давали б підстави для розстрочення виконання судового рішення, оскільки вказані обставини утворились внаслідок власної господарської діяльності Відповідача, а не в силу якихось об'єктивних, незалежних від нього обставин.

Окрім того, судом взято до уваги практику Європейського суду з прав людини, яким, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004р. зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. у справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997р. у справі «Горнсбі проти Греції» суд наголошує, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі «Філіс проти Греції» (Philis v. Greece) (№1) від 27 серпня 1991р., серія А, №209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію ( 995_690 ) (див. mutatis mutandis, рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975р., серія А, №18, с. 16 - 18, п. 34 - 36). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (пункт 40).

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 15.03.2011р. №3135-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд також зазначає, і аналогічна правова позиція викладена, зокрема у п.7.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.01.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», що за відсутності підстав для вчинення зазначених процесуальних дій господарський суд виносить ухвалу про відмову відповідно у відстрочці або розстрочці виконання рішення.

Враховуючи вищенаведене, в тому числі відсутність заходів Боржника, спрямованих на повне або часткове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 27.09.2018р. у даній справі, недоведеність Заявником (Боржником) належними та допустимими доказами у справі факту неможливості виконання рішення суду, а також можливості надходження грошових коштів Боржнику в майбутньому, беручи до уваги відсутність доказів в обґрунтування обставин, на які Заявник (Боржник) покликається, як на підставу для розстрочки виконання рішення суду, надані представником Позивача (Стягувача) в судовому засіданні усні пояснення по суті поданої заяви, беручи до уваги матеріальні інтереси Сторін, їх фінансовий стан, враховуючи ступінь вини Боржника та наявність інфляційних процесів в державі, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав до задоволення заяви, відмови в задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Метелиці Надії Сергіївни від 22.04.2019р. (вх.№1130/19 від 23.04.2019р.) про розстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 27.09.2018р. у справі №914/928/18 та відмови в розстрочці виконання рішення Господарського суду Львівської області від 27.09.2018р. у справі №914/928/18.

При цьому суд зазначає, і аналогічна правова позиція викладена, зокрема у п.7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.01.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», що наведеним не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою.

Враховуючи вищенаведене, керуючись нормами ст.ст. 13, 14, 15, 120, 121, 233, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Метелиці Надії Сергіївни від 22.04.2019р. (вх.№1130/19 від 23.04.2019р.) про розстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 27.09.2018р. у справі №914/928/18 відмовити.

2. В розстрочці виконання рішення Господарського суду Львівської області від 27.09.2018р. у справі №914/928/18 відмовити.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 ГПК України.

4. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою І розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено 06.05.2019р.

Головуючий суддя Фартушок Т. Б.