ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 924/568/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна",

відповідач - Сільськогосподарський обслуговуючий кооператив "Перший національний аграрний кооператив",

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018

у складі колегії суддів: Крейбух О.Г. (головуючий), Демидюк О.О., Савченко Г.І.

та на рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.09.2018

у складі судді Гладюка Ю. В.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна"

до Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Перший національний аграрний кооператив"

про стягнення 186 282, 45 грн,

ВСТАНОВИВ

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції

1. 04.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (далі - ТОВ "Порше Лізинг Україна", лізингодавець) та Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом "Перший національний аграрний кооператив" (далі - СОК "Перший національний аграрний кооператив", лізингоодержувач) укладено Договір про фінансовий лізинг № 00011757 (далі - Договір лізингу) та додатки до нього, серед яких Загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу (далі - Загальні умови) та Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) (далі - Графік платежів), які є невід'ємними частинами Договору лізингу.

2. Згідно з п. 3.1 Загальних умов, об'єктом (предметом) лізингу є транспортний засіб, зазначений у Контракті. Детальна характеристика (індивідуалізація) об'єкту лізингу визначена сторонами в Договорі лізингу, відповідно до якої ним є транспортний засіб типу VW LNF Crafter GP 50 LR UH HD ROBUST, 2015 року випуску, шасі № WV 1ZZZ2EZF6024456, двигун № CKU065838; вартість об'єкту лізингу - 940 996 грн; авансовий платіж - 282 298,80 грн; обсяг фінансування - 658 697,20 грн; кількість лізингових платежів 60; строк лізингу - 60 місяців; платіж 21 249,29 грн.

3. Відповідно до п.п. 3.2 та 3.1 Загальних умов, лізингодавець прийняв на себе зобов'язання придбати у власність об'єкт лізингу, який був обраний відповідно до специфікації лізингоодержувачем та в повній мірі відповідає вимогам лізингоодержувача. Лізингоодержувач на власний розсуд здійснив вибір Дилера-продавця, у якого ТОВ "Порше Лізинг Україна" придбало Об'єкт лізингу.

4. Таким чином, сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов Договору лізингу (п. 21.4. Загальних умов), а саме: предмет лізингу та його вартість; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); початок та кінець строку лізингу, розмір першого лізингового платежу, щомісячні платежі; графік платежів; умови передачі предмета лізингу у власність лізингоодержувача після закінчення строку лізингу та інше.

5. На виконання умов укладеного Договору лізингу та п. 3.2 Загальних умов, ТОВ "Порше лізинг Україна" придбано об'єкт лізингу та передано його у користування під виплату лізингових платежів лізингоодержувачу СОК "Перший національний аграрний кооператив", що підтверджується рахунком № 000387 від 07.12.2015, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 25.12.2015 та актом прийому-передачі від 25.12.2015.

6. Пунктом 1 акту прийому передачі від 25.12.2015 сторони підтвердили, що лізингодавець передав лізингоодержувачу на умовах контракту об'єкт лізингу - автомобіль марки VW LNF Crafter GP 50 LR UH HD ROBUST, 2015 року випуску, державний реєстраційний номер АА7040ОХ. Лізингоодержувач підтверджує отримання вказаного автомобіля та всіх документів, необхідних для експлуатації (п. 6 акту прийому-передачі).

7. Відповідно до п. 12.2 Загальних умов, строк лізингу починається з дати підписання акту прийому передачі лізингоодержувачем об'єкта лізингу.

8. Згідно з п. 6.1 Загальних умов, для експлуатації об'єкту лізингу лізингоодержувач щомісяця здійснюватиме на користь лізингодавця лізингові платежі відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування), що являє собою невід'ємну частину цього контракту, та інших положень контракту. Кожний лізинговий платіж включає:

- частину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості об'єкта лізингу);

- проценти (винагорода лізингодавця за отримання та використання лізингоодержувачем об'єкта лізингу);

- комісії;

- покриття витрат, пов'язаних з оплатою послуг та відшкодуваннями, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим контрактом, та інші витрати, передбачені або прямо вказані контрактом.

9. Розмір лізингових платежів та інших платежів, що підлягають сплаті лізингоодержувачем на користь лізингодавця, визначаються у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (п. 6.3 Загальних умов).

10. Відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування), перший лізинговий платіж підлягав сплаті 04.12.2015, а останній - 15.12.2020. Чергові лізингові платежі сплачуються щомісячно на відповідну дату поточного місяця, що погоджена сторонами у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) /а.с.17-19/.

11. Згідно з п. 6.5 Загальних умов, лізингові платежі перераховуються лізингоодержувачем на рахунок зазначений ТОВ "Порше Лізинг Україна" у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) не пізніше дати, вказаної у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування).

12. Лізингоодержувач інформує лізингодавця протягом 5 днів з дати виставлення рахунків щодо можливого неотримання такого рахунка (п. 6.9 Загальних умов).

13. Лізингоодержувач зобов'язується сплатити всі та будь які платежі протягом 5 робочих днів з моменту відправлення лізингодавцем відповідної вимоги та/або рахунка, якщо інший строк не обумовлено в контракті або погоджено сторонами додатково. Якщо лізиногодержувач не сплатить платежі у вказаний строк, лізингодавець має право застосувати санкції за прострочення відповідно до п. 8 контракту (п. 6.17 Загальних умов).

14. Згідно з зведеною обліковою випискою з рахунку клієнта СОК "Перший національний аграрний кооператив", останній у період з грудня 2015 року по травень 2017 року належним чином виконував свої зобов'язання за договором лізингу, однак, починаючи з червня по серпень 2017 лізингові платежі вносилися несвоєчасно, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 59 367, 56 грн.

15. Відповідно до п. 8.3 Загальних умов, якщо лізингоодержувач прострочить виплату лізингового платежу протягом більш, як 10 робочих днів лізингодавець має право надіслати лізингоодержувачу першу вимогу щодо сплати в письмовій формі. Якщо лізингоодержувач не здійснить оплату протягом 7 робочих днів з моменту відправлення першої вимоги щодо сплати, лізингодавець надсилає в такий же спосіб другу вимогу щодо сплати, яка подовжує строк здійснення оплати ще на вісім робочих днів. Якщо лізингоодержувач не здійснить оплату у вказаний термін, лізингодавець має право направити лізингоодержувачу третю вимогу щодо сплати та відмовитися від контракту в односторонньому порядку за п.12.6.1 контракту. Сторони погодили, що невиконання зобов'язань після надіслання другої вимоги щодо сплати, означає, що лізингоодержувач не має наміру в подальшому виконувати свої зобов'язнання за договором.

16. Лізингодавець виставляв лізиногодержувачу рахунки на оплату чергових платежів за червень - серпень 2017 року, однак, враховуючи їх несплату, у відповідності до п. 8.3 Загальних умов, лізингодавецем надіслано на адресу лізиногодержувачу нагадування про несплату:

- перше нагадування про несплату від 06.07.2017 щодо наявної заборгованості по сплаті лізингового платежу у сумі 20 123,88 грн з терміном сплати 15.06.2017 /а.с.32/;

- друге нагадування про несплату від 17.07.2017 щодо наявної заборгованості по сплаті лізингового платежу у сумі 20 123,88 грн з терміном сплати 15.06.2017 /а.с.33/;

- третє нагадування про несплату від 07.08.2017 щодо наявної заборгованості по сплаті лізингового платежу у сумі 20 123,88 грн з терміном сплати 15.06.2017 та у сумі 19 621,84 грн з терміном сплати 15.07.2017 /а.с.34/.

17. Вказані нагадування про несплату залишені СОК "Перший національний аграрний кооператив" без відповіді та задоволення.

18. Згідно з п. 8.3.2 Загальних умов, якщо лізингоодержувач повністю або частково не здійснить оплату 1 лізингового платежу, при цьому якщо прострочення лізингового платежу триває більш ніж 30 днів, лізингодавець має право розірвати контракт/відмовитися від контракту і витребувати об'єкт лізингу від лізингоодержувача, в тому числі у примусовому порядку згідно з виконавчим написом нотаріуса.

19. Відповідно до п. 12.6.1 Загальних умов, лізингодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей контракт/відмовитися від контракту та повернення об'єкту лізингу у випадках: лізингоодержувач не сплатив 1 (один) наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково і строк невиконання зобов'язання зі сплати перевищує 30 (тридцять) календарних днів.

20. Згідно з п. 12.13 Загальних умов, у випадках, передбачених п. 12.6, контракт вважається розірваним на 10-й (десятий) робочий день з дня надіслання письмового повідомлення стороною на адресу іншої сторони.

21. Враховуючи невиконання СОК "Перший національний аграрний кооператив" своїх зобов'язань зі сплати лізингових платежів понад 30 календарних днів, ТОВ "Порше лізинг Україна" 21.08.2017 надіслано на його адресу вимогу вих. № 00011757 від 16.08.2017 про сплату заборгованості за Договором лізингу, повідомлення про відмову від договору та повернення об'єкту лізингу протягом десяти робочих днів, яку останнім отримано 28.08.2017 згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.45-48/.

22. СОК "Перший національний аграрний кооператив" вимогу ТОВ "Порше лізинг Україна" залишено без реагування.

23. З огляду на положення п. 12.13 Загальних умов, за яким контракт вважається розірваним на 10 робочий день з дня надіслання відповідного письмового повідомлення стороною на адресу іншої сторони, Договір лізингу є розірваним з 06.09.2017.

24. 21.12.2017р. Калінюком О.Б., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, вчинено виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований реєстрі за № 868, яким запропоновано зобов'язати повернути: від СОК "Перший національний аграрний кооператив" на користь ТОВ "Порше Лізинг Україна" об'єкт фінансового лізингу т/з марка Volkswagen, модель Crafter 50, номер шасі WV 1ZZZ2EZF6024456, рік випуску 2015, колір - білий, реєстраційний номер АА7040ОХ, що був переданий у користування на підставі Договору лізингу за несплачені лізингові платежі в період з 16.06.2017 по 16.08.2017 /а.с.68/.

25. 08.02.2018 державним виконавцем Подільського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55457296 щодо виконання виконавчого напису нотаріуса № 868, виданого 21.12.2017 /а.с.69/.

26. 09.02.2018 державним виконавцем розшукано транспортний засіб, що підлягає поверненню за виконавчим написом та передано представнику ТОВ "Порше Лізинг Україна", про що складено акт державного виконавця від 09.02.2018 /а.с.70/.

27. 12.02.2018 державним виконавцем Подільського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55457296 /а.с.72/.

28. Відповідно до п. 6.18 Загальних умов, сторони погоджуються, що у випадку розірвання контракту за ініціативою ТОВ "Порше Лізинг Україна" відповідно до п. 12 контракту, лізинговий платіж буде вважатися платою за користування об'єктом лізингу.

29. На підтвердження наявності боргу за фактичне користування об'єктом лізингу після розірвання Договору лізингу у розмірі 58 621,61 грн, ТОВ "Порше Лізинг Україна" надано рахунки-фактури щодо відшкодування частини вартості об'єкта лізингу, процентів та комісії, а саме:

- № 59101-00390611 від 01.11.2017 на суму 19 621,84 грн, в т.ч. 9 471,53 грн відшкодування вартості об'єкта лізингу, 8 196,06 грн проценти, 1 954,25 грн комісії /а.с.24/;

- № 59101-00394017 від 01.12.2017 на суму 19 621,84 грн, в.т.ч. 9 628,21 грн відшкодування вартості об'єкта лізингу, 8 039,38 грн проценти, 1 954,25 грн комісії /а.с.25/;

- № 59101-00397258 від 03.01.2018 на суму 19 377,93 грн, в т.ч. 9 944,52 грн відшкодування вартості об'єкта лізингу, 7 479,16 грн проценти, 1 954,25 грн комісії /а.с.26/.

30. Водночас, відповідно до Плану відшкодування, доданого до позовної заяви на її обґрунтування, лізингові платежі становили:

- з датою оплати 15.11.2017 - 21 249,29 грн, в т.ч. 8 841,16 грн відшкодування вартості об'єкта лізингу, 10 453,88 грн проценти, 1 954,25 грн комісії;

- з датою оплати 15.12.2017 - 21 249,29 грн, в т.ч. 9 024,61 грн відшкодування вартості об'єкта лізингу, 10 270,43 грн проценти, 1 954,25 грн комісії;

- з датою оплати 15.01.2018 - 21 249,29 грн, в т.ч. 9 211,87 грн відшкодування вартості об'єкта лізингу, 10 083,17 грн проценти, 1 954,25 грн комісії /а.с.17-19/.

31. Положеннями п. 8.2.3 Загальних умов передбачено компенсацію будь-яких витрат, понесених позивачем, та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених лізингоодержувачем у відповідності до Контракту. Вищезазначені санкції підлягають оплаті лізингоодержувачем протягом 10 робочих днів після надіслання відповідної вимоги ТОВ "Порше Лізинг Україна", не зважаючи на можливе розірвання контракту з його сторони.

32. Відповідно до п. 16.1 Загальних умов, усі збори, податки, грошові штрафи та інші витрати, що пов'язані з контрактом і можуть виникати протягом строку дії контракту, виплачуються або відшкодовуються виключно лізингоодержувачем.

33. На підставі п.п. 8.2.3, 16.1 Загальних умов ТОВ "Порше Лізинг Україна" нараховано СОК "Перший національний аграрний кооператив" компенсацію витрат на юридичну допомогу ТОВ "Порше Лізинг Україна" у сумі 119 850,81 грн., на підтвердження понесення яких, надано:

- акт прийому передачі від 31.08.2017 про надання позивачу юридичних послуг ТОВ "Кредитексперт Юкрейн Ел.Ел.Сі" з реєстром погашення заборгованості відповідачем на користь позивача та доказом сплати послуг (рахунок фактура від 31.08.2017 і платіжне доручення від 11.09.2017 про оплату позивачем послуг ТОВ "Кредитекспрес Ел.Ел.Сі" /а.с.41/;

- акт надання юридичних послуг ТОВ "Юридична компанія "Тріпл Сі" на користь ТОВ "Порше Лізинг Україна" (юридична консультація по клієнту відповідач) з рахунком-фактурою від 30.11.2017 та доказом оплати таких послуг (платіжне доручення від 08.12.2017 про оплату позивачем послуг ТОВ "Юридична компанія "Тріпл сі") /а.с.45/;

- акт надання послуг від 22.12.2017 ТОВ "Юридична компанія "Тріпл сі" на користь ТОВ "Порше Лізинг Україна" по клієнту відповідач з рахунком-фактурою від 22.12.2017 та доказом оплати послуг (платіжне доручення від 26.12.2017 про оплату позивачем послуг ТОВ "Юридична компанія "Тріпл сі") /а.с.57/;

- акт надання послуг від 09.02.2018 ТОВ "Юридична компанія "Тріпл Сі" по клієнту відповідач з рахунком-фактурою та доказами оплати послуг (платіжне доручення від 14.02.2018 про оплату позивачем послуг вищевказаного товариства) /а.с.62/;

- акт надання послуг від 28.02.2018 про надання послуг зберігання автомобіля ТОВ "Автосоюз" на користь позивача з рахунком про сплату послуг та доказом оплати (платіжне доручення від 13.03.2018 про оплату позивачем послуг ТОВ "Агросоюз") /а.с.65/.

34. Обґрунтування позову

35. У липні 2018 року ТОВ "Порше Лізинг Україна" звернулося до господарського суду Хмельницької області з позовом до СОК "Перший національний аграрний кооператив" про стягнення заборгованості за Договором лізингу в сумі 186 282,45 грн, з яких 58 621,61 грн - сума плати за користування об'єктом лізингу, 900,01 грн - 3% річних за час прострочення оплати за користування об'єктом лізингу, 2 466,71 грн - витрати від інфляції за час прострочення оплати за користування об'єктом лізингу, 119 850,81 грн - компенсація понесених витрат, 1 345,09 грн - 3% річних за час прострочення грошового зобов'язання по компенсації понесених витрат, 3 098,22 грн - витрати від інфляції за час прострочення грошового зобов'язання по компенсації понесених витрат.

36. Обґрунтовуючи позов позивач вказував, що, на його думку, з відповідача підлягає стягненню плата за фактичне користування об'єктом лізингу та витрати, понесені позивачем у зв'язку розірванням укладеного сторонами Договору лізингу через неналежне його виконанням відповідачем, а також 3% річних та втрати від інфляції, нараховані на цю заборгованість на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

37. 24.09.2018 рішенням Господарського суду Хмельницької області у справі № 924/568/18 у позові відмовлено.

38. В обґрунтування свого рішення, суд першої інстанції з посиланням на п. 12.9 Загальних умов вказав про погодження сторонами додаткової умови сплати відповідачем різниці між вартістю об'єкта лізингу та лізинговими платежами (та іншими передбаченими договором платежами), які залишилися несплаченими відповідно графіка, після дострокового закінчення строку лізингу. Тобто, виникнення обов'язку відповідача оплатити всі несплачені по договору платежі (лізингові платежі та компенсації) ставиться в залежність від того, чи здійснив позивач продаж об'єкту лізингу після його повернення (або чи провів він визначення вартості об'єкта лізингу з допомогою професійного оцінювача, після отримання об'єкту лізингу від відповідача). Відсутність у справі доказів продажу об'єкта лізингу, а також доказів проведення визначення ринкової вартості об'єкта лізингу після повернення останнього до позивача (за виконавчим написом) свідчить про невиконання позивачем вказаної умови. Оскільки, виконання таких дій є обов'язковою передумовою застосування п. 12.9 (щодо 10 денного строку оплати всіх платежів по договору після закінчення строку лізингу), подання даного позову є передчасним /а.с.184-187/.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

39. 26.12.2019 постановою Північно-західного апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.09.2018 у справі № 924/568/18 - залишено без змін. Справу № 924/568/18 повернуто Господарському суду Хмельницької області.

40. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції та у якості додаткових підстав для відмови в позові зазначив, що:

- надані позивачем на підтвердження наявності 58 621,61 грн. боргу за користування об'єктом лізингу рахунки-фактури щодо відшкодування частини вартості об'єкта лізингу, процентів та комісії не узгоджуються з Планом відшкодування, доданим до позовної заяви на її обґрунтування;

- у зв'язку з цим позивачем не доведено, що заявлена до стягнення на підставі п. 12 Договору лізингу плата за користування об'єктом лізингу згідно з рахунками-фактурами, є лізинговими платежами, погодженими сторонами у Плані відшкодування, який є невід'ємною частиною цього договору. При цьому судом апеляційної інстанції не взято до уваги подані до суду апеляційної інстанції додаткові докази повідомлення ТОВ "Порше Лізинг Україна" від 01.06.2017 про зміну процентної ставки за Договором лізингу, новий графік платежів, який почав діяти з 01.07.2017, докази вручення даного повідомлення та графіку відповідачу з описами вкладення до цінного листа, оскільки дані документи подані до суду апеляційної інстанції без обґрунтування неможливості їх подання до суду першої інстанції, що є порушенням вимог ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України);

- крім того, наслідком розірвання договору є відсутність обов'язку надати предмет лізингу у майбутньому у власність і, відповідно, відсутність права вимагати його оплати. Право власності на предмет лізингу від позивача до відповідача не перейшло, позовні вимоги щодо стягнення з останнього такої складової частини лізингового платежу, як відшкодування вартості цього майна, яке залишилося у власності позивача, є безпідставними;

- враховуючи положення п. 12.9 Загальних умов, який зобов'язує відповідача після розірвання договору повернути позивачу лише об'єкт лізингу, твердження останнього про дію договору лізингу до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (у тому числі і щодо сплати лізингових платежів) є безпідставними;

- вимоги про стягнення з відповідача компенсації понесених позивачем витрат у сумі 119 850,81 грн та нарахованих на дану суму 1 345,09 грн 3 % річних і 3 098,22 грн інфляційних втрат на підставі п. 8.2.3, п. 16.1 Договору лізингу не підлягають задоволенню, оскільки ці витрати, за результатами оцінки наданих позивачем доказів, не мали обов'язкового характеру, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором лізингу.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

41. 16.01.2019 ТОВ "Порше Лізинг Україна" подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.09.2018 у справі № 924/568/18. Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ "Порше Лізинг Україна", а саме стягнути з СОК "Перший національний аграрний кооператив" на користь ТОВ "Порше Лізинг Україна" заборгованість за Договором лізингу у розмірі 186 282,45 грн, із розрахунку:

- 58 621,61 грн - сума плати за користування Об'єктом лізингу;

- 900,01 грн - 3% річних за час прострочення оплати за користування Об'єктом лізингу;

- 2 466,71 грн - втрати від інфляції за час прострочення оплати за користування Об'єктом лізингу;

- 119 850,81 грн - компенсація понесених витрат;

- 1 345,09 грн - 3% річних за час прострочення грошового зобов'язання по компенсації понесених витрат;

- 3 098,22 грн - втрати від інфляції за час прострочення грошового зобов'язання по компенсації понесених витрат.

42. При цьому скаржник вказує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача відшкодування витрат, які були здійснені у зв'язку з відновленням порушених прав та інтересів, неправильно застосував положення Договору лізингу (пункти 8.2.3, 8.6, 13.5), положення статті 623 ЦК України та статтю 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України), а також не застосував статтю 22 ЦК України, не врахував, що витрати на відновлення порушеного права підтверджені належними та допустимими доказами.

43. Скаржник також зазначає, що судами попередніх інстанцій при ухваленні судових рішень неповно та необ'єктивно з'ясовано усі обставини справи та не досліджено надані докази, неправильно застосовано правові позиції Верховного Суду в подібних спорах, що призвело до ухвалення незаконних та необґрунтованих рішень.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

44. 28.02.2019 до Верховного Суду від СОК "Перший національний аграрний кооператив" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому позивач просить Суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.09.2018 у справі № 924/568/18 - без змін, посилаючись на обґрунтованість та законність висновків судів попередніх інстанцій.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги

45. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

46. Статтею 628 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

47. Відповідно до статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

48. Аналогічні положення містяться в статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг".

49. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

50. Згідно з частинами 1, 2 статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється у порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати суму, яка відшкодовує вартість предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом, інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

51. У п. 6.1 Загальних умов сторони погодили, що для експлуатації об'єкту лізингу лізингоодержувач щомісяця здійснюватиме на користь лізингодавця лізингові платежі відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування). Кожний лізинговий платіж включає: частину від обсягу фінансування (сума, яка відшкодовує частину вартості об'єкта лізингу); проценти (винагорода лізингодавця за отримання та використання лізингоодержувачем об'єкта лізингу); комісії; покриття витрат, пов'язаних з оплатою послуг та відшкодуваннями, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим контрактом, та інші витрати, передбачені або прямо вказані контрактом.

52. Таким чином, договір фінансового лізингу є змішаним договором, який поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу, а передбачені договором лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченню дії договору. На правовідносини, що склалися між сторонами щодо одержання позивачем, як лізингодавцем, лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність відповідачу, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

53. Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

54. Відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

55. Згідно зі статтею 697 ЦК України договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин.

56. Судами попередніх інстанцій було з'ясовано, що ТОВ "Порше Лізинг Україна" залишається власником предмета лізингу (п. 4.1 Загальних умов), а перехід права власності на об'єкт лізингу передбачався у разі здійснення лізингоодержувачем всіх платежів за договором (п. 4.2 Загальних умов).

57. Відповідач в порушення умов Договору лізингу з червня 2017 року припинив сплачувати лізингові платежі, вимоги позивача про їх сплату залишив без задоволення, у зв'язку з чим позивач скористався своїм правом, передбаченим пунктами 8.3, 8.3.2, 12.6.1, 12.13 Договору лізингу, та розірвав договір в односторонньому порядку.

58. Відповідно до частин 2, 4 статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

59. Таким чином, наслідком розірвання договору є відсутність у позивача обов'язку надати предмет лізингу у майбутньому у власність відповідача і, відповідно, відсутність права вимагати його оплати. Тобто, у разі розірвання договору лізингу невнесена лізингоодержувачем у складі лізингових платежів покупна вартість об'єкту лізингу не підлягає стягненню з лізингоодержувача, у зв'язку з припиненням зустрічного зобов'язання лізингодавця по переданню у майбутньому об'єкта лізингу у власність.

60. Водночас, як вже було частково зазначено вище, лізинговий платіж складається не лише з покупної вартості об'єкту лізингу, але й винагороди лізингодавця за отримання та використання лізингоодержувачем об'єкта лізингу; комісій; покриття витрат, пов'язаних з оплатою послуг та відшкодуваннями, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених Договором лізингу.

61. В силу приписів статті 806 ЦК України та статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" на правовідносини, що склалися між сторонами з приводу користування об'єктом лізингу поширюються загальні положення про оренду (найм).

62. Частиною 1 статті 785 ЦК України, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, однак не була застосована судом апеляційної інстанції, встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

63. Відповідно до частини 2 статті 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

64. З огляду на наведені положення статті 653, 785, 795 ЦК України, у разі якщо умови укладеного між сторонами у справі договору про фінансовий лізинг передбачають можливість нарахування лізингодавцем плати за користування об'єктом лізингу після закінчення або дострокового розірвання договору лізингу, то нарахування плати за фактичне користування об'єктом лізингу припиняється з моменту повернення лізингоодержувачем об'єкта лізингу лізингодавцю, та, відповідно, нарахування плати за фактичне користування об'єктом лізингу за відповідний період є правомірним.

65. Укладений між сторонами у справі договір про фінансовий лізинг хоча і був дострокового розірваний позивачем в односторонньому порядку, однак в частині умов, які передбачали право позивача нарахувати та обов'язок відповідача сплатити плату за користування об'єктом лізингу після розірвання договору, залишався чинним до моменту повернення лізингоодержувачем об'єкта лізингу лізингодавцю та припинився саме з 09.02.2018 - з моменту повернення державним виконавцем об'єкта лізингу лізингодавцю.

66. За умови продовження фактичного користування об'єктом (предметом) лізингу після розірвання Договору лізингу колишнім лізингоодержувачем, ця особа звільняється від сплати лише покупної вартості об'єкту лізингу.

67. Відмовляючи у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ТОВ "Порше Лізинг Україна" про стягнення з СОК "Перший національний аграрний кооператив" 58 621,61 грн суми плати за користування об'єктом лізингу (та, відповідно, 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на цю суму як похідних вимог), судами попередніх інстанцій наведеного не враховано та не досліджено яку частину з цієї суми складала покупна вартість об'єкту лізингу, а яку - інші платежі, законне право на відшкодування яких має позивач.

68. При цьому, колегія суддів касаційної інстанції не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про передчасність подання позову у зв'язку із недотриманням позивачем умов п. 12.9 Загальних умов.

69. Так, відповідно до цього пункту Загальних умов у разі дострокового закінчення строку лізингу/розірвання контракту відповідно до п. 12 контракту, відмови лізингоодержувача придбати об'єкт лізингу, як передбачено п. 4.2, а також якщо лізингодавець вимагає повернення об'єкту лізингу відповідно до інших положень контракту, лізингоодержувач зобов'язаний повернути об'єкт лізингу за свій власний рахунок у відповідному робочому та технічному стані за адресою місцезнаходження лізингодавця, якщо інша адреса не вказана лізингодавцем впродовж 10 робочих днів від дати одержання відповідного запиту. В цей же строк лізингоодержувач сплачує лізингодавцю будь яку різницю між вартістю обєкта лізингу (тобто сумою грошових коштів, що було фактично отримано лізингодавцем в результаті продажу об'єкта лізингу або, якщо об'єкт лізингу залишився у власності лізингодавця, ринковою вартістю об'єкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів, а також іншими платежами що залишилися несплаченими лізингоодержувачем відповідно контракту. Якщо сума грошових коштів, що була фактично отримана лізингодавцем внаслідок продажу об'єкту лізингу (або у разі якщо об'єкт лізингу залишається у власності лізингодавця - ринкова вартість об'єкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) дорівнює або перевищує лізингові платежі, що залишилися нездійсненими відповідно до Графіка покриття витрат та виплати лізингових платежів, а також інші платежі, що залишилися несплаченими лізингоодержувачем відповідно до контракту, цей пункт 12.9 не застосовується.

70. Як вірно наголошує позивач у своїй касаційній скарзі, зміст даного пункту Загальних умов врегульовує питання відшкодування різниці між вартістю об'єкта лізингу (сумою грошових коштів, що було фактично отримано лізингодавцем в результаті продажу об'єкта лізингу або, якщо об'єкт лізингу залишився у власності лізингодавця, ринковою вартістю об'єкта лізингу, що визначається професійним оцінювачем майна відповідно до чинного законодавства) та лізинговими платежами, що залишилися несплаченими лізингоодержувачем на момент припинення Договору лізингу.

71. Водночас стягнення такої різниці не є предметом спору у даній справі, а тому це положення Договору лізингу не застосовується до спірних правовідносин, у зв'язку з чим посилання судів попередніх інстанцій на недотримання позивачем п. 12.9 Загальних умов як на підставу для відмови в позові в частині стягнення суми плати за користування об'єктом лізингу є неправомірним.

72. Колегія суддів касаційної інстанції вважає також передчасними висновки і суду апеляційної інстанції про відмову в позові в цій частині у зв'язку з тим, що рахунки-фактури щодо відшкодування частини вартості об'єкта лізингу, процентів та комісії не узгоджуються з Планом відшкодування, доданим до позовної заяви на її обґрунтування.

73. Так, для правильного вирішення спору у даній справі, суди попередніх інстанцій, встановивши факти неналежного виконання лізингоодержувачем умов Договору лізингу, розірвання цього договору лізингодавцем в односторонньому порядку та продовження користування об'єктом лізингу всупереч обов'язку з його повернення, повинні були надати правову оцінку поданим у межах справи доказам сторін на предмет того, яка сума підлягає стягненню з відповідача з фактичне користування цим майном.

74. З встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи дійсно вбачається відмінність сум нарахованих процентів, визначених у рахунках-фактурах, наданих позивачем, в порівнянні із сумами процентів, визначеними у Плані відшкодування. Однак, ці суми процентів є меншими від визначених у Плані відшкодування, що не позбавляло суди попередніх інстанцій задовольнити позовні вимоги саме у межах заявлених сум. Крім того, суми нарахованих комісій, визначених у наданих позивачем рахунках-фактурах відповідають Плану відшкодування, що також залишилось поза увагою судів попередніх інстанцій.

75. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до таких правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

76. Оскаржувані рішення і постанова судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ "Порше Лізинг Україна" про стягнення з СОК "Перший національний аграрний кооператив" 58 621,61 грн суми плати за користування об'єктом лізингу (та, відповідно, 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на цю суму як похідних вимог) зазначеним вимогам не відповідають.

77. При зверненні з позовом ТОВ "Порше Лізинг Україна" також просило стягнути на його користь компенсацію понесених витрат у зв'язку з розірванням Договору лізингу у сумі 119 850,81 грн на підставі п. 8.2.3, п. 16.1 та нарахованих на дану суму 1 345,09 грн 3 % річних і 3 098,22 грн інфляційних втрат.

78. Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України збитками визнаються витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

79. Зі змісту статей 614, 623 ЦК України та статті 226 ГК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов'язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності, хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

80. Судом апеляційної інстанції встановлено, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на оплату юридичних послуг не є збитками, оскільки такі витрати не мають обов'язкового характеру та необхідних ознак збитків, а їх наявність не знаходиться у безпосередньому причинному зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором лізингу, укладеним між сторонами у справі.

81. За таких обставин, суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого господарського суду про відмову у стягненні компенсації понесених витрат у зв'язку з розірванням Договору лізингу, а також відмови у стягненні нарахованих на суму цієї компенсації 3% річних та інфляційних втрат як похідних вимог.

82. Натомість, не погоджуючись з такими висновками суду апеляційної інстанції, скаржник у касаційній скарзі фактично заперечує встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи та просить надати іншу оцінку наданим ним доказам, що виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції, передбачених статтею 300 ГПК України.

83. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

84. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що рішення та постанова у справі в частині результатів розгляду позовних вимог про стягнення компенсації понесених витрат у зв'язку з розірванням Договору лізингу та стягнення нарахованих на суму цієї компенсації 3% річних та інфляційних втрат прийняті з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

85. В частині результатів розгляду позовних вимог про стягнення плати за користування об'єктом лізингу та нарахованих на суму цієї плати 3 % річних та інфляційних втрат, рішення та постанова у справі прийняті за неповного встановлення обставин справи, які мають значення для справи, з неправильним застосування до спірних правовідносин положень статей 193, 526, 626 - 629, 638, 806 ЦК України, частини 1 статті 180 ГК України та статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг".

86. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" підлягає частковому задоволенню, прийняті у справі постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.09.2018 в частині результатів розгляду позовних вимог про стягнення компенсації понесених витрат у зв'язку з розірванням Договору лізингу та стягнення нарахованих на суму цієї компенсації 3% річних та інфляційних втрат - залишенню без змін, а в частині результатів розгляду позовних вимог про стягнення плати за користування об'єктом лізингу та нарахованих на суму цієї плати 3 % річних та інфляційних втрат - направленню на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

Г. Розподіл судових витрат

87. Виходячи з приписів статті 129 ГПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Таким чином, оскільки постановою Верховного Суду у цій справі постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.09.2018 в частині результатів розгляду позовних вимог про стягнення плати за користування об'єктом лізингу та нарахованих на суму цієї плати 3 % річних та інфляційних втрат направити на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області, то в цьому випадку касаційним судом справа по суті в цій частині не вирішувалась, а тому і відсутні підстави для розподілу судових витрат в цій частині.

88. При цьому оскільки Верховним Судом постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.09.2018 у цій справі в частині результатів розгляду позовних вимог про стягнення компенсації понесених витрат у зв'язку з розірванням Договору лізингу та стягнення нарахованих на суму цієї компенсації 3% річних та інфляційних втрат залишено без змін, то понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" у зв'язку з переглядом справи в цій частині в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтею 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" задовольнити частково.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.09.2018 у справі № 924/568/18 в частині результатів розгляду позовних вимог про стягнення плати за користування об'єктом лізингу та нарахованих на суму цієї плати 3 % річних та інфляційних втрат скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

3. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 24.09.2018 у справі № 924/568/18 в частині результатів розгляду позовних вимог про стягнення компенсації понесених витрат у зв'язку з розірванням Договору лізингу та стягнення нарахованих на суму цієї компенсації 3% річних та інфляційних втрат залишити без змін.

4. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді Л. Катеринчук

В. Погребняк