ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Черкаси справа № 925/273/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача ОСОБА_2 за посадою (керівник), розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» до Черкаського обласного дитячого кардіоревматологічного санаторію «Городище» про стягнення 134535 грн. 09 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до Черкаського обласного дитячого кардіоревматологічного санаторію «Городище» (далі відповідач) про стягнення, на підставі договору № 03/11786/БО-19 постачання природного газу від 29.12.2018 року, 134535 грн. 09 коп. боргу та відшкодування судових витрат.

Позов мотивований порушенням відповідачем порядку і строку оплати, поставленого йому позивачем, природного газу за договором № 03/11786/БО-19 постачання природного газу від 29.12.2018 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 19.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/273/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18.04.2019 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві, відповідач в особі свого представника позов визнав повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними для спрощеного провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 233 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд задовольняє позов повністю з таких підстав.

29.12.2018 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут», як постачальник, та відповідач - Черкаський обласний дитячий кардіоревматологічний санаторій «Городище», як споживач, уклали договір № 03/11786/БО-19 постачання природного газу (далі Договір, а.с. 11-17), за умовами п.1.1. якого постачальник зобовязався поставити споживачу природний газ (надалі - газ), в обсягах і порядку, передбачених даним договором, а споживач зобовязався прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Сторони погодили усі істотні умови Договору, і зокрема, домовилися про наступне:

п. 2.1 ціна на природний газ на дату укладення договору визначається відповідно до п. 2.2. цього договору. В подальшому ціна на газ визначається шляхом підписання сторонами відповідних угод до Договору на підставі ціни, що розміщується на офіційному веб-сайті постачальника. У разі зміни ціни постачальником, така ціна є обовязковою для сторін даного договору. Споживач підписанням цього договору підтверджує, що погоджується з даним порядком визначення та зміни ціни;

п. 2.4. моментом оплати вважається день надходження грошових коштів на рахунок постачальника;

п. 3.1. оплата фактичних обсягів здійснюється споживачами виключно грошовими коштами у національній валюті за ціною, визначеною в п.2.2 цього договору, не пізніше пятого числа місяця наступного за звітним.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на розрахунковий період та відповідної кількості фактично поставленого газу, підтвердженої оператором ГРМ та/або Оператором ГТС.

У разі переплати за фактично спожитий газ сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді або повертається на поточний рахунок споживача на підставі його письмової заяви.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць;

п. 4.3. приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних актів приймання-передачі, які є невідємними частинами цього договору, і які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами;

п. 10.1 договір набирає чинності з дати його підписання та діє в частині постачання природного газу з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання;

п. 10. 3 всі доповнення та додаткові угоди набирають чинності та мають перевагу над раніше укладеними та над положеннями даного договору в разі, коли вони укладені в письмовій формі, мають дату, номер, посилання на даний договір, підписи уповноважених представників сторін та оригінальні печатки підприємств.

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

31.01.2019 року сторони Договору уклали додатковий договір № 1 до Договору (а.с. 18), яким вирішили внести зміни до Договору, а саме, доповнити пункт 2.2. розділу 2 Договору «Ціна газу» абзацом наступного змісту: «З 01 січня 2019 року ціна за 100 куб.м. природного газу становить 10 063, 33 грн., крім того ПДВ 2012,67 грн. Загальна вартість за 1000 куб.м. поставленого природного газу з урахуванням ПДВ становить 12076,00 грн.» (п. 1 додаткового договору № 1 від 31.01.2019 року).

Згідно з п. 2 додаткового договору № 1 від 31.01.2019 року даний додатковий договір набуває чинності з дати підписання та відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.01.2019 року і діє протягом дії договору.

Із акту приймання-передачі природного газу, підписаного та скріпленого печатками сторін (а.с. 19), вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв за Договором в січні 2019 року природний газ обсягом 11141 куб.м.

Відповідач оплату за спожитий у січні 2019 року природний газ не здійснив.

Згідно з розрахунком позивача борг відповідача за природний газ, отриманий у січні 2019 року, становить 134535 грн. 09 коп. (11141 куб.м. х 12076 грн. (вартість за 1000 м.куб.) = 134538 грн. 72 коп. 3,63 грн. (переплата) = 134535 грн. 09 коп.), вимога про його стягнення є предметом спору у справі, що розглядається.

Таким чином, спірні правовідносини сторін виникли із договору № 03/11786/БО-19 постачання природного газу від 29.12.2018 року, вимоги позивача витікають із прав і обовязків сторін за цим договором.

За правовою природою ці правовідносини віднесені до договірних зобовязань постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу - параграфом 5 глави 54 ЦК України, загальні положення правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України. Параграфом 3 глави 30 ГК України визначені особливості правового регулювання договору енергопостачання, як окремого виду господарсько-торговельної діяльності.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обовязків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обовязки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обовязку в натурі, припинення правовідношення, відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майнової шкоди або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси субєктів господарювання захищаються шляхом присудження до виконання обовязку в натурі, відшкодування збитків, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; майнові права та майнові обовязки субєкта господарювання можуть виникати, зокрема, з угод, передбачених законом, з інших обставин, з якими закон повязує виникнення майнових прав та обовязків субєктів господарювання.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

З огляду на викладені обставини справи, умови договору і наведені норми законодавства суд вбачає, що заборгованість зі сплати вартості поставленого природного газу у січні 2019 року у розмірі 134535 грн. 09 коп. підтверджена позивачем належними і допустимими доказами, відповідачем не сплачена та визнана повністю.

Ця заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 2018 грн. 03 коп.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Черкаського обласного дитячого кардіоревматологічного санаторію «Городище», , місцезнаходження: 19500, Черкаська обл., м. Городище, вул. 1 травня, 28, р/р 9244 в ГУДКСУ в Черкаській області, МФО 854018 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут», , місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, 142 134535 грн. 09 коп. боргу, 2018 грн. 03 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26.04.2019 року.

Суддя В.М. Грачов