ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"13" травня 2019 р.Справа № 922/1377/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши матеріали

позовної заяви Керівника Дергачівської місцевої прокуратури , м. Дергачі, Харківська обл.
до 1) ОСОБА_2, смт. Золочів, Харківська обл. , 2) Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, м. Харків , 3) Селянського (фермерського) господарства "Цилюрик", с. Зрубанка, Золочівський р.-н, Харківська обл.
про скасування наказів та державної реєстрації, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок
ВСТАНОВИВ:

Керівник Дергачівської місцевої прокуратури, м. Дергачі, Харківська обл. звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до 1) ОСОБА_2, смт. Золочів, Харківська обл., 2) Головного управління Держгеокадастру у Харківської області, м. Харків та 3) Селянського (фермерського) господарства "Цилюрик", с. Зрубанка, Золочівський р.-н, Харківська обл., в якій просить суд:

1) позовні вимоги до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області:

визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Харківській області № 2712-СГ від 15.10.2014 в частині про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, орієнтовною площею 50,0000 га, розташованої за межами населених пунктів Золочівської селищної ради на території Золочівського району Харківської області;

визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Харківській області № 3566-СГ від 22.12.2014 про затвердження проекту землеустрою та надання ОСОБА_2 в оренду земельну ділянку, розташовану за межами населених пунктів Золочівської селищної ради на території Золочівського району Харківської області, з кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 50,0000 га для ведення фермерського господарства.

2) позовні вимоги до Головного управління Держгеокадастру у Харківської області та ОСОБА_2 :

визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 14.01.2015, загальною площею 50,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківської області та ОСОБА_2 ;

скасувати державну реєстрацію договору оренди оренди земельної ділянки від 14.01.2015, загальною площею 50,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківської області та ОСОБА_2

3) позовні вимоги до ОСОБА_2 та С (Ф) Г "Цилюрик":

визнати недійсним договір суборенди земельної ділянки від 29.01.2015, загальною площею 50,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_2 та С (Ф) Г "Цилюрик";

скасувати державну реєстрацію договору суборенди земельної ділянки від 29.01.2015, загальною площею 50,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_2 та С (Ф) Г "Цилюрик".

4) позовні вимоги до ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) та С (Ф) Г "Цилюрик" (код ЄДРПОУ 2549030):

зобов`язати ОСОБА_2. та С (Ф) Г "Цилюрик" повернути земельну ділянку загальною площею 50,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану за межами населених пунктів Золочівської селищної ради на території Золочівського району Харківської області.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов`язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справи суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулась особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Водночас правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами ЗК України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно - правовими актами.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватись з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатись в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результати реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло цивільне право й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за ст. 16 ЦК України та пред`являти позов до суду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення (наказу) незаконним є оспорювання цивільного речового права (зокрема, права оренди земельної ділянки), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Прокурор звернувся до суду із даним позовом та визначає у якості 1-го відповідача у справі фізичну особу ОСОБА_2 , при цьому позовні вимоги стосуються безпосередньо вказаної фізичної особи.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 15.10.2014 надано громадянину ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення площею 50 га, а в подальшому наказом від 15.10.2014 № 2712-СГ надано зазначеному громадянину в оренду цю ж земельну діялнку.

Таким чином, земельна ділянка державної власності сільськогосподарського призначення була надана громадянину ОСОБА_2 в оренду як фізичній особі (громадянину Україну), а не фізичній особі-підприємцю.

Крім того, як свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, громадянин ОСОБА_2 не зареєстрований як фізична особа - підприємець.

За приписами ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Пунктами 2-3 ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Разом з тим, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; й інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що даний спір є приватноправовим і за суб`єктним складом сторін має розглядатися за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права й обов`язки фізичної особи ОСОБА_2 , який не є підприємцем.

Суд також враховує, що аналогічна правова позиція викладена в Постановах Східного апеляційного господарського суду, зокрема по справам № 922/264/19 та № 922/538/19.

Також наведена правова позиція неодноразово знаходила своє відображення в постановах Великої Палати Верховного Суду.

Так, Верховний Суд в постанові від 08.05.2018 у справі № 910/13755/17 вказує, що справи у спорах, що виникають із земельних відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, проте предмет спору в яких безпосередньо стосується прав і обов`язків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Також, у постанові від 15.09.2019 у справі №911/4007/16 Велика Палата Верховного Суду вказує наступне:

"27. З огляду на те, що позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру, яким надано земельну ділянку у власність фізичній особі, та скасування запису в Поземельній книзі, такий спір є приватноправовим і за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки його вирішення впливає на права та обов`язки цієї фізичної особи. При цьому доводи позивача щодо необхідності розгляду спору в цій справі за правилами господарського судочинства, оскільки реєстрація права власності на земельну ділянку не призвела до набуття фізичною особою права власності на земельну ділянку, ця фізична особа реально не володіє та не користується спірною земельною ділянкою, яка не була виділена в натурі і знаходиться у володінні та користуванні позивача, не можуть бути підставою для розгляду спору господарськими судами, адже предмет спору безпосередньо стосується прав і обов`язків такої фізичної особи".

Крім того, суд зазначає, що позовні вимоги до кількох відповідачів мають розглядатися в одному провадженні, якщо такі вимоги однорідні, зокрема, нерозривно пов`язані між собою або від вирішення однієї з них залежало вирішення інших. Такий розгляд не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно із ч. 4 ст. 175 ГПК України до ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали; копія позовної заяви залишається в суді.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки дана справа не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Також, суд роз`яснює прокурору, що сплачена сума судового збору в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції згідно п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись ст. 4, 20, 45, п. 1 ч. 1 ст. 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури.

Роз`яснити Керівнику Дергачівської місцевої прокуратури про його право на звернення з даним позовом до суду загальної юрисдикції згідно з вставленою ЦПК України підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду в строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Додаток заявнику: позовну заяву та додані до неї документи всього на 51 арк., в т. ч. оригінал платіжного доручення № 920 від 17.04.2019 на 1 аркуші.

Суддя О.І. Байбак