ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2019 року м. Черкаси справа № 925/1225/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом: Васійчук Л.Ф. - адвокат,

від відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом: Різник О.О., Коломієць М.І. - адвокати,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техстандарт ЛТД", м. Черкаси,

про стягнення 3997058,97 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техстандарт ЛТД", м. Черкаси

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

про стягнення 981642,18 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (03065, м. Київ, пр-т Космонавта Комарова, 44, ) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техстандарт ЛТД" (18002, м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 105, оф. 305, ) про стягнення пені у розмірі 2744541,96 грн та штрафу в розмірі 1252517,01 грн, нарахованих на підставі п. 8.2 укладеного між сторонами договору від 06.12.2016 № на виконання робіт з "Реконструкції установки осушення газу з автоматизацією технологічного процесу. Червонопартизанське підземне сховище газу".

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив строки виконання етапів робіт, які були передбачені Графіком виконання робіт, у зв'язку з чим позивачем нараховані штраф та пеня на суму невиконаних відповідачем зобов'язань за договором сторін.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у відзиві на позов від 14.12.2018 просить суд у задоволені позову відмовити повністю, а також ним подана зустрічна позовна заява.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що позивач (відповідач за первісним позовом) виконав свої зобов'язання з оплати робіт за договором неналежним чином, а саме невчасно здійснював розрахунки за виконані роботи, у зв'язку з чим відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) нарахована пеня за час прострочення виконання відповідачем за зустрічним позовом свого зобов'язання з оплати виконаних робіт на підставі договору.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25 січня 2019 року прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Техстандарт ЛТД" про стягнення пені в розмірі 981642,18 грн за порушення строків оплати за виконані роботи відповідно до умов договору від 06.12.2016 № для спільного розгляду з первісним позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" і об'єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі №925/1225/18.

Від відповідача за зустрічним позовом до суду надійшов відзив від 14.02.2019 на зустрічну позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог за зустрічним позовом відповідач за зустрічним позовом заперечив повністю, мотивуючи це тим, що ним всі розрахунки були проведені вчасно, з дотриманням строків, передбачених умовами договору, а також тим, що позивачем за зустрічним позовом неправильно здійснено розрахунок пені, оскільки відповідно до умов договору для розрахунку пені має братись 0,001 облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від вартості неоплачених робіт, але не більше 1 відсотку від суми неоплачених робіт, а позивачем за зустрічним позовом для розрахунку була взята подвійна облікова ставка НБУ за кожний день прострочення від вартості неоплачених робіт.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.03.2019 відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У засіданні суду оголошувалась перерва.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 02.05.2019 проголошені вступна та резолютивна частини рішення суду.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі обставини.

06 грудня 2016 року Публічне акціонерне «Укртрансгаз» (Замовник, позивач за первісним позовом) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Техстандарт ЛТД» (Підрядник, відповідач за первісним позовом) уклали договір №, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати відповідно до умов цього договору «Реконструкція установки осушення газу з автоматизацією технологічного процесу. Червонопартизанське підземне сховище газу» (Будівельні роботи) (далі - роботи), в повному обсязі відповідно до чинних нормативних документів, проектної, технічної та кошторисної документації, а Замовник зобов'язується на умовах Договору прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість (далі в тексті рішення - Договір).

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений їх печатками. Копія Договору знаходиться в матеріалах справи (том 1, а.с. 16-19.

Відповідно до п.п. 1.3. Договору склад, обсяги та вартість робіт, що доручаються до виконання Підрядником, визначені Кошторисною документацією, яка є невід'ємною частиною Договору (Додаток №1 до Договору).

Ціна Договору погоджена сторонами в Розділі 2 Договору. Так, згідно з п.п. 2.1. ціна Договору становить 168786247,59 грн (сто шістдесят вісім мільйонів сімсот вісімдесят шість тисяч двісті сорок сім грн. 59 коп), в тому числі ПДВ (20%) - 28131041,27 грн (двадцять вісім мільйонів сто тридцять одну тисячу сорок одну грн 27 коп), з якої:

- вартість матеріалів та робіт складає 25417957,13 грн (двадцять п'ять мільйонів чотириста сімнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят сім грн. 13 коп), в тому числі ПДВ (20%) - 4234326, 19 грн;

- вартість обладнання складає 143368290,46 грн (сто сорок три мільйона триста шістдесят вісім тисяч двісті дев'яносто грн. 46 коп.), в тому числі ПДВ (20%) - 23894715,08 грн.

Ціна Договору не може бути збільшена, якщо інше не передбачено законодавством України (п.п. 2.2. Договору).

Відповідно до п.п. 2.3. Договору ціна може бути зменшена за взаємною згодою Сторін.

Обсяг закупівлі може зменшуватись, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника (п.п. 2.4 Договору).

Відповідно до п.п. 3.1. передбачені цим Договором роботи Підрядник виконує із своїх матеріалів, а також обладнання, поставку якого, як і початок виконання робіт за цим Договором Підрядник здійснює після отримання від Замовника відповідного письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт. Підрядник в рамках виконання Договору зобов'язаний поставити обладнання згідно Специфікації (Додаток №3), яка є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до п.п. 3.3. Договору Підрядник зобов'язується виконати роботи протягом 440 (чотириста сорока) календарних днів з дати отримання від Замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт та виконати роботи з обов'язковим дотриманням погодженого із Замовником Графіку виконання робіт, який є невід'ємною частиною Договору (Додаток №2).

Згідно з п.п. 8.2. Договору за порушення строків виконання робіт Підрядник сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено порушення строку виконання, за кожний день такого прострочення, а за прострочення виконання робіт понад тридцять днів Підрядник додатково сплачує штраф у розмірі семи відсотків вартості робіт, з яких допущено порушення. Сплата пені та/або додаткового штрафу не звільняє Підрядника від виконання зобов'язання.

На виконання укладеного сторонами Договору відповідачем за первісним позовом були виконані роботи та поставлено обладнання. Проте за твердженням позивача за первісним позовом, роботи були виконані з порушенням узгодженого сторонами Графіку виконання робіт, який є невід'ємною частиною Договору (Додаток №2).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви Акт-допуск на виконання робіт на об'єкті був оформлений та підписаний Замовником 04.01.2017.

Таким чином, з 04.01.2017 відповідно до умов Договору розпочалось виконання робіт.

В подальшому Замовником було призупинено виконання робіт на 67 днів (з 06.04.2017 по 11.06.2017 включно).

Відповідно до Графіку виконання робіт, який є невід'ємною частиною Договору, Підрядник зобов'язаний був виконати етап «будівельні роботи» протягом 270 календарних днів та етап «поставка обладнання» протягом 210 календарних днів з дати отримання від Замовника письмового дозволу на початок виконання робіт.

Таким чином, позивач за первісним позовом вважає, що відповідач за первісним позовом мав виконати у повному обсязі етап «будівельні роботи» до 06.12.2017, а етап «поставка обладнання» у строк до 07.10.2017.

При розрахунках позивачем за первісним позовом враховано дні зупинення будівельних робіт.

Тому позивач за первісним позовом вважає, що на дату подання позову до суду сума невиконаних відповідачем за первісним позовом грошових зобов'язань за Договором становить по етапу «будівельні роботи» 10156008,44 грн, а по етапу робіт «поставка обладнання» - 301251,69 грн.

На підставі прострочення виконання етапів робіт відповідачем за первісним позовом на вказані суми позивачем нараховані штрафні санкції, передбачені умовами Договору, а саме пеню у розмірі 2744541,96 грн та штраф у розмірі 1252517,01 грн.

Невиконання відповідачем за первісним позовом взятих на себе зобов'язань за Договором стало підставою для звернення позивача за первісним позовом до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення штрафних санкцій з боржника.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписом статті 86 цього кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується зібраними у справі доказами Договір, укладений сторонами, за своєю правовою природою є договором підряду та відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до положень ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відносини підряду врегульовані Главою 61 ЦК України, відповідно до положень якої за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до положень статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до умов Договору № від 06.12.2016 відповідач за первісним позовом зобов'язався на свій ризик власними та залученими силами і засобами виконати відповідно до умов цього Договору будівельні роботи «Реконструкція установки осушення газу з автоматизацією технологічного процесу. Червонопартизанське підземне сховище газу», в повному обсязі відповідно до чинних нормативних документів, проектної, технічної та кошторисної документації, в строки, що визначені умовами Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору сторони погодили, що передбачені цим Договором роботи, як і поставку обладнання, підрядник починає виконувати після отримання від Замовника відповідного письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Замовником (позивачем за первісним позовом) було надано відповідний дозвіл на початок виконання робіт за Договором 04.01.2017. Копія Акту-допуску на виконання будівельних, монтажно-налагоджувальних робіт підвищеної безпеки на території діючого підприємства (цеха, дільниці) від 04.01.2017 міститься в матеріалах справи (том 2, а.с. 80-81).

Позивач за первісним позовом у позовній заяві стверджував, що відповідно до цього Акту роботи за Договором мали бути розпочаті відповідачем з 04.01.2017 і виконуватись до 06.04.2017, тобто до дати, коли позивач за первісним позовом сам зупинив виконання робіт за Договором.

Відповідно до матеріалів справи строк зупинення робіт закінчився 12.06.2017.

Проте, відповідач за первісним позовом у відзиві на позов вказав на ту обставину, що строк виконання робіт за Договором переривався також з 13.06.2017 по 06.07.2017, що було зумовлено відсутністю устаткування для монтажу обладнання, яке мало бути передано за актом приймання-передачі від Замовника Підряднику.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, а саме копіями Актів приймання-передачі устаткування до монтажу № та № від 06.07.2017, устаткування для монтажу за переліком, що міститься у вказаних Актах, дійсно було передане підряднику 06.07.2017.

Оскільки відповідно до вимог п.п. 3.12 Договору передача в монтаж оприбуткованого Замовником обладнання Підряднику оформлюється актом передачі обладнання в монтаж, то суд дійшов обґрунтованого висновку, що твердження відповідача за первісним позовом про те, що затримка у виконанні робіт, які потребували наявності відповідного обладнання сталася не з вини підрядника, підтверджується належними доказами. Копії відповідних Актів знаходяться в матеріалах справи (том 3, а.с. 279-282).

Позивач за первісним позовом стверджує, що відповідач за первісним позовом прострочив виконання робіт за етапами «будівельні роботи» на суму 10156008,44 грн, а по етапу робіт «поставка обладнання» - 301251,69 грн.

Відповідно до Графіка виконання та фінансування робіт по об'єкту, який є невід'ємною частиною Договору (том 2, а.с. 71), строк виконання робіт по етапу «постачання обладнання» визначений в 210 к. днів, а по етапу «будівельні роботи» - 270 к. днів. При цьому виконання по етапам робіт розбите відповідно до Графіку помісячно з вказівкою на вартість виконаних робіт/Обсяг фінансування.

Так, згідно вказаного Графіку, за етапом «Постачання обладнання» за перший місяць виконання передбачена Вартість виконання робіт у розмірі 60000,00 тис. грн, за другий місяць - 12360,29 тис. грн., за третій - 15800,00 тис. грн., за четвертий - 19479,00 тис. грн., за п'ятий місяць - 17479,00 тис. грн., за шостий місяць - 17479,00 тис. грн., за сьомий місяць - 975 тис. грн.

За етапом «Будівельні роботи» за перший місяць виконання передбачена Вартість виконання робіт у розмірі 200,00 тис. грн., за другий місяць - 200,00 тис. грн., за третій - 4036,33 тис. грн., за четвертий - 4036,33 тис. грн, за п'ятий місяць - 2115,15 тис. грн, за шостий місяць - 2118,16 тис. грн, за сьомий - 4238,33 тис. грн, за восьмий - 4238,33 тис. грн.

На підтвердження невиконання відповідачем за первісним позовом робіт за Договором у строки, передбачені Графіком для відповідних етапів робіт на зазначені у позовній заяві сумах, позивач за первісним позовом посилається на Акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки КБ-3 щодо етапу «Будівельні роботи», а також на копії видаткових накладних, що додані ним до позовної заяви, для етапу «Постачання обладнання».

Штрафні санкції (пеня та штраф) нараховані позивачем за первісним позовом окремо за прострочення виконання окремих етапів робіт на відповідні суми прострочення виконання відповідачем за первісним позовом грошового зобов'язання.

Проте, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до умов Договору сторони погодили, що здавання-приймання виконаних робіт після їх закінчення здійснюється у відповідності з чинним порядком і оформлюється актом здачі-приймання виконаних робіт (форма КБ-2в).

Таким чином, єдиним належним та допустимим доказом підтвердження факту здачі-прийому виконаних робіт є відповідні Акти здачі-приймання виконаних робіт за встановленою формою.

Видаткові накладні, на які посилається позивач за первісним позовом у своїй позовній заяві, такими доказами не є, а тому не можуть братися судом до уваги в якості доказів, що підтверджують чи спростовують обставини виконання робіт у строки, визначені Договором.

Окрім того, суд вважає за необхідне вказати на ту обставину, що Договором не встановлено розмежування щодо здачі - прийому виконаних робіт за відповідними етапами, які обумовлені Графіком.

Таким чином, сторонами не було погоджено у Договорі форму здачі - прийому виконаних робіт за окремими етапами: «Будівельні роботи» та «Постачання обладнання», а лише погоджено порядок приймання виконаних робіт, який оформлюється актом здачі-приймання виконаних робіт (п.п. 5.2. Договору).

Тобто єдиним належним доказом факту прийому Замовником виконаних робіт є відповідні Акти прийому-здачі, а не будь-які інші документи, як-от надані позивачем за первісним позовом копії видаткових накладних.

Оскільки виконані Підрядником роботи за Договором були прийняті Замовником відповідними Актами здачі-приймання виконаних робіт в комплексі за обома етапами («Будівельні роботи» та «Постачання обладнання»), то жодних належних доказів на підтвердження прострочення відповідачем строків виконання робіт, передбачених Графіком, за кожним етапом окремо на заявлені позивачем суми, позивачем за первісним позовом суду не подано.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до письмових пояснень самого позивача за первісним позовом роботи за Договором були виконані відповідачем за первісним позовом у повному обсязі у березні 2019 року, тобто на час розгляду справи по суті Договір є виконаним у повному обсязі. Вартість виконаних Підрядником робіт за Договором виявилась меншою, ніж це було визначено ціною Договору, оскільки в поставці обладнання на суму 274878,86 грн в ході фактичного виконання робіт відпала потреба, а 9665912, 35 грн - сума невикористаних Підрядником коштів.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 29.03.2019 сторонами був підписаний Акт приймання виконаних будівельних робіт за Договором за березень 2019 року, який є кінцевим актом здачі-приймання виконаних робіт.

Таким чином, судом встановлено, що Договір є виконаним у повному обсязі, а кінцева вартість робіт є меншою Ціни Договору, що не заперечується обома сторонами.

На підставі наданих позивачем за первісним позовом Актів здачі-приймання виконаних робіт (Акт №1 за червень 2017 року від 27.06.2017, Акт №б/н за вересень 2017 року від 29.09.2017, Акт №б/н за грудень 2017 від 07.12.2017, Акт №2.1 за лютий 2018 року від 26.02.2018, Акт №б/н за березень 2018 року від 30.03.2018) неможливо встановити прострочення відповідачем за первісним позовом виконання робіт за Договором за передбаченими Графіком етапами окремо за кожним етапом робіт.

Інших доказів на підтвердження прострочення виконання відповідачем за первісним позовом грошових зобов'язань за Договором на заявлені позивачем за первісним позовом суми суду не надано.

Оскільки відповідно до положень ч. ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, то суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивач за первісним позовом не підтвердив належними та допустимим доказами ту обставину, що відповідачем було здійснено виконання робіт з простроченням на заявлені у позовних вимогах сумах.

Отже, правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача за первісним позовом штрафних санкцій відсутні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по первісному позову покладаються на позивача за первісним позовом.

Зустрічні позовні вимоги позивач за зустрічним позовом обґрунтовує тим, що відповідачем за зустрічним позовом (Замовником) було здійснено оплату виконаних робіт з порушенням строків, передбачених Договором.

Тому позивачем за зустрічним позовом нараховано пеню за весь час прострочення відповідачем за зустрічним позовом своїх зобов'язань.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено такі обставини.

На виконання умов Договору позивачем за зустрічним позовом були виконані роботи, передбачені умовами Договору, а відповідач за зустрічним позовом прийняв ці роботи, що підтверджується Актами здачі-приймання виконаних робіт.

Проте, як стверджує позивач за зустрічним позовом розрахунок за виконані роботи був здійснений відповідачем за зустрічним позовом з порушенням строків, встановлених Договором.

Оскільки відповідачем за зустрічним позовом здійснення розрахунків за Договором було здійснено всупереч умовам Договору, позивачем була нарахована пеня в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що становить 981642,18 грн.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а отже не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи позивачем за зустрічним позовом були виконані роботи за Договором, а відповідачем вказані роботи були прийняті, що підтверджується Актами здачі-приймання виконаних робіт, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до умов Договору, а саме до п.п. 6.1. оплата за виконані роботи здійснюється проміжними платежами на підставі Актів здачі-приймання виконаних робіт в строк не пізніше 90 (дев'яноста) робочих днів з дати їх підписання уповноваженими представниками сторін.

Як стверджує позивач за зустрічним позовом у позовній заяві відповідач за зустрічним позовом здійснив оплату за виконані роботи з порушенням строків, які визначені Договором, а саме за роботи, виконані за Актом від 27.06.2017 відповідач розрахувався 21.11.2017, за Актом від 29.09.2017 розрахунок відбувся 10.07.2018, за Актом від 7.12.2017 відповідно розрахунок було проведено 13.07.2018 та 17.07.2018, а за Актом від 26.12.2018 відповідач розрахувався 31.07.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як на підтвердження своїх позовних вимог позивачем за зустрічним позовом до позовної заяви додано копію Договору, Акти здачі-прийому виконаних робіт.

Жодних доказів на підтвердження факту проведення розрахунку відповідачем за зустрічним позовом саме у ті дати, які вказані в позовній заяві, позивачем суду не подано.

Таким чином, позивачем за зустрічним позовом не доведено обставину прострочення здійснення розрахунків за Договором відповідачем за зустрічним позовом, а отже правові підстави для застосування до відповідача відповідальності за прострочення виконання своїх зобов'язань за Договором відсутні.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем за зустрічним позовом проведено розрахунок пені з урахуванням облікової ставки НБУ, в той час як Договором сторін у Розділі 8. Відповідальність сторін, зокрема у п.п. 8.5, передбачено, що за порушення строку остаточного розрахунку більш ніж на 30 робочих днів Замовник сплачує пеню у розмірі 0,001 облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від вартості неоплачених робіт, але не більше 1 відсотку від суми неоплачених робіт.

Враховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по зустрічному позову покладаються на позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного позову відмовити повністю.

У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане 10.05.2019.

Суддя О.В. Чевгуз