ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.04.2019 Справа № 905/2018/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (, адреса: 61057, м. Харків, майдан Театральний, буд. 1),

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Укртелеком (Ідентифікаційний код 21560766, адреса: 01601, м.Київ, бул.ОСОБА_1, б.18),

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (Ідентифікаційний код 40075815, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5),

про: зобовязання вчинити певні дії та стягнення 10635,94 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: не зявився, -

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м.Харків, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом №10 07 04962 від 31.10.2018, про зобовязання Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ, вчинити певні дії, а саме: звільнити державне майно нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 33,3 кв. м., розташовані за адресою: м.Лиман, пров.Телеграфний, 3, шляхом підписання акту приймання передачі з балансоутримувачем Виробничим підрозділом Лиманське територіальне управління Філії Центр будівельно монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (84404, Донецька область, м.Лиман, пров.Робочий, 6) та про стягнення неустойки за час прострочення повернення обєкту оренди у розмірі 10635,94 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням з боку відповідача обовязку повернути орендоване майно балансоутримувачу шляхом звільнення орендованого приміщення та підписання акту прийому-передачі, внаслідок чого виникли підстави для нарахування неустойки.

Нормативно вимоги обгрунтовано положеннями ст.ст. 180, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 611, 785 Цивільного кодексу України, ст.ст. 9, 17, 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

На підтвердження позовних вимог надано: договір оренди №1636/2004-24/14-17 від 30.12.2004 з додатками, додатковими угодами та договором ро внесення змін; заяву №11-05-05771 від 24.10.2017 про припинення дії договору оренди з доказами її направлення відповідачу; листи щодо нарахування неустойки за час прострочення повернення обєкту оренди; акт звірки розрахунків по договору оренди; відомості з ЄДРПОУ; довідку нарахування неустойки.

Ухвалою суду від 12.11.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2018/18; визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження; справу призначено до розгляду на 12.12.2018; відповідачу встановлено строк у п'ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов з урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву з додатками позивачу; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами; запропоновано позивачу у строк до пяти днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив; докази направлення відповіді на відзив відповідачу; явка представників сторін у судове засідання визнана не обовязковою.

07.12.2018 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив б/н від 03.12.2018 (у порядку ст.165 ГПК України), в якому викладено заперечення проти задоволення позовних вимог. Відповідач посилається на те, що він належним чином виконує свої обовязки щодо оренди державного майна, здійснює орендну плату за договором та має намір в подальшому його орендовувати. Вважає, що позивач порушив його переважне право на продовження користування орендованим приміщенням, встановлено ч.3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Крім того, посилався на встановлену нормами законодавства заборону Публічному акціонерному товариству «Укртелеком», як оператору, здійснювати відключення телекомунікаційного обладнання спеціального користувача, яким є Головне управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях.

До означеного відзиву додано: лист №6048-вих DP 12E300-2018 від 12.10.2018 ПАТ «Укртелеком», акти виконаних робіт, платіжні доручення, відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копії яких залучено до матеріалів справи.

14.01.2019 позивачем представлено суду відповідь б/н б/д на відзив (в порядку ст.184 ГПК України), в якій викладено заперечення проти тверджень відповідача, наполягає на задоволення позову.

Ухвалою суду від 14.01.2019 визначено здійснювати розгляд справи №905/2018/18 за правилами загального позовного провадження, стадія: відкриття провадження у справі; призначено підготовче засідання на 29.01.2019; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 акціонерне товариство Українська залізниця; визначено сторонам та третій особі строк для вчинення дій процесуального характеру; відмовлено у задоволенні заяви відповідача б/н від 03.12.2018 в частині залучення до участі у справі №905/2018/18 Головного управління Служби безпеки в Донецькій та Луганській областях у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача; явка представників сторін у судове засідання визнана не обовязковою.

Ухвалою суду від 29.01.2019 підготовче засідання відкладено на 26.02.2019; визначено Публічному акціонерному товариству Українська залізниця виконати вимоги ухвали суду від 14.01.2019; визначено всі документи та пояснення надати до канцелярії суду за супровідним листом не пізніше ніж за пять днів до дати судового засідання, заздалегідь направивши копії таких документів та пояснень іншим учасникам справи; явка представників сторін у судове засідання визнана не обовязковою.

18.02.2019 від Публічного акціонерного товариства Українська залізниця через канцелярію суду отримано письмові пояснення по суті спору №885/91 від 15.02.2019, відповідно до яких останнє просить позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області задовольнити у повному обсязі

Ухвалою суду від 26.02.2019 повідомлено ОСОБА_3 акціонерне товариство Українська залізниця, м.Київ, про перерву у підготовчому судовому засіданні до 12.03.2019; явка представників сторін у судове засідання визнана не обовязковою.

Ухвалою суду від 12.03.2019 закрито підготовче провадження у справі №905/2018/18, призначено розгляд справи по суті на 02.04.2019.

02.04.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 22.04.2019.

В судове засідання, що відбулось 22.04.2019, відповідач та третя особа своїх представників не направили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Враховуючи, що явка представників сторін обовязковою визнана не була, наявних матеріалів достатньо для вирішення спору, тому справа розглядається за наявними матеріалами без участі представників відповідача та третьої особи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2004 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (далі орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком» (далі орендар) був укладений договір оренди №1636/2004-24/14-17 (далі - договір).

Договором №5 про внесення змін змінено найменування орендаря за договором оренди на ОСОБА_3 акціонерне товариство «Укртелеком».

Відповідно до п.1.1 договору (в редакції договору про внесення змін №4 від 10.03.2011) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме державне майно - нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 33,3 кв.м, які розташовані за адресою: м. Красний Лиман, пр. Телеграфний, 3 та знаходиться на балансі Краснолиманського будівельно-монтажного експлуатаційного управління ДП «Донецька залізниця», вартість якого визначена згідно звіту про незалежну оцінку станом на 30.06.2004 у сумі 8358,00грн. Майно передається в оренду з метою розміщення обладнання АТС.

Відповідно до п.2.1. договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Відповідно до п. 2.4 договору у разі припинення цього договору майно повертається орендарем балансоутримувачу або юридичній особі, яку визначає орендодавець. Орендар повертає майно балансоутримувачу або юридичній особі, яку визначає орендодавець аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим договором.

За приписами п.п. 3.1-3.3 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (листопад 2004) 73,20грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за перший місяць оренди грудень 2004р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за грудень 2004р. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується орендарем до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% на 30% відповідно щомісяця не пізніше 25 числа місяця.

У розділі 5 договору (з урахуванням договору про внесення змін №4 від 10.03.2011) визначені обов'язки орендаря, зокрема: використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору (п. 5.1); своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату, компенсувати експлуатаційні витрати та витрати на утримання майна у тому числі податку на землю, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (п. 5.2); забезпечувати збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, утримувати майно в порядку, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки, підтримувати орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, здійснювати заходи протипожежної безпеки (п. 5.3); у разі припинення або розірвання договору повернути балансоутримувачу орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря (п. 5.7); заборона приватизації суборенди, переходу права власності на орендоване майно третім особам (п. 5.12); погодження з балансоутримувачем та органом, уповноваженим управляти державним майном, внесення змін та доповнень, розірвання або продовження терміну дії договору, здійснення невідємних поліпшень (п. 5.13).

Відповідно до п. 8.3 договору (в редакції договору про внесення змін №5 від 22.11.2011) орендодавець має право відмовитися від даного договору оренди і вимагати повернення орендованого майна, якщо орендар не вносить плату за користування зазначеним майном протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до п. 10.1. договору (в редакції договору про внесення змін №4 від 10.03.2011) цей договір укладено строком на 360 днів, що діє з 30.12.2004 до 25.12.2005. Відповідно до ст. 764 ЦКУ договір продовжувався до 20.12.2006, 15.12.2007, 09.12.2008, 04.12.2009. Відповідно до додаткової угоди №2 договір продовжено до 29.11.2010. Відповідно до ст. 764 ЦКУ договір продовжувався до 24.11.2011. Враховуючи зазначене та приймаючи до уваги лист Міністерства транспорту та звязку України від 03.12.2010 №ЦЗМ -12/2683 сторони дійшли до взаємної згоди продовжити строк дії договору оренди, передбачений п. 10.1 зазначеного договору оренди до 24.11.2012.

Зміни і доповнення або розірвання цього договору допускаються з взаємною згодою сторін за умови погодження з балансоутримувачем та при обовязковій наявності дозволу уповноваженого органу управління. Зміни та доповнення, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невідємною частиною цього договору (п. 10.5 договору в редакції договору про внесення змін №4 від 10.03.2011).

Згідно п. 10.8 договору, чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації орендованого майна орендарем; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін; достроково за рішенням господарського суду, у разі порушення цього договору, у тому числі наявності заборгованості по орендній платі понад трьох місяців, невиконання орендарем взятого на себе зобов'язання щодо страхування орендованого майна протягом одного місяця з дати укладення договору; банкрутства орендаря та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання акту приймання-передавання між орендарем та балансоутримувачем, або особою яку вкаже орендодавець (п. 10.10. договору).

Якщо орендар не виконує обовязку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за весь час прострочення, порядок нарахування та сплати якої передбачено розділом 3 даного договору. Укладаючи даний договір, сторони дійшли до взаємної згоди та наголошують на тому, що положення ст. 232 Господарського кодексу України, щодо припинення нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання через шість місяців від дня, коли таке зобовязання мало бути виконане, не розповсюджуються на строк нарахування неустойки, яку орендодавець, відповідно до умов даного пункту та приписів ст. 785 Цивільного кодексу України, має право нараховувати та вимагати до сплати від орендаря (п. 10.11 договору про внесення змін №5 від 22.11.2011).

На виконання п.2.1. договору сторонами підписано акт приймання - передавання від 30.12.2004.

Заявою (вих №11-05-05771 від 24.10.2017) позивач, на підставі ч.2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 10.8 договору оренди, повідомив відповідача про припинення договору оренди від 30.12.2004 №1636/2004 та висунув вимогу повернути майно з оренди.

Докази реагування з боку відповідача на таку заяву матеріали справи не містять.

Позивач нарахував відповідачу неустойку у розмірі 6340,14грн. на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України, про що повідомив останнього листом №11-05-02701 від 13.06.2018.

У звязку з невиконанням вимог з повернення майна та сплати неустойки, позивач направив відповідачу лист №11-05-04447 від 25.09.2018 про нарахування неустойки на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України у розмірі 10635,94грн.

26.09.2018 позивач звернувся до Виробничого підрозділу «Лиманське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Укрзалізниця» з листом №11-05-04455 від 25.09.2018, в якому просив повідомити, чи використовує орендар вищезазначене державне майно.

ПАТ «Українська залізниця» листами №11-05-01819 від 16.04.2018, №885/648 від 09.10.2018 повідомила позивача, що орендар ПАТ «Укртелеком» (договір оренди №1636/2004 від 30.12.2004, строк дії якого закінчився) і надалі використовує державне майно нежитлові вбудовані приміщення, площею 33,3 кв.м, розташовані за адресою: Донецька область, м. Лиман, пров.Телеграфний, 3.

Не отримавши від відповідача задоволення своїх вимог, позивач звернувся до господарського суду з цим позовом.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне:

Згідно із ч.ч.1-2 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із ч.1 ст.626, ч.1 ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628, ч.1 ст.629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами ст. 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ч.1 ст.763, ч.1 ст.764, ч.1 ст.777 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється.

Орендоване майно є державним, а тому на спірні правовідносини поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідач у відзиві посилався на те, що позивач порушив переважне право ПАТ «Укртелеком» на продовження користування орендованим приміщенням, встановлено ч.3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та зазначив, що продовжує користуватись державним майном, здійснює орендну плату за договором та має намір в подальшому орендовувати майно, оскільки в даному приміщенні розташовано обладнання електрозвязку, а саме РАТС - 26 ЕС-11 монтованою моніторною ємністю 1100 номерів. Зазначав, що користувачами послуг є як фізичні так і юридичні особи, зокрема, підприємства та організації, які забезпечують безперебійне функціонування галузей життєзабезпечення мешканців м. Лиман і спеціальні користувачі, яким відповідачу відповідно до норм законодавства забороняється здійснювати відключення при будь-яких обставинах.

Згідно ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Так, дійсно частиною 1 ст.285 ГК України закріплено переважне право орендаря перед іншими суб'єктами господарювання на продовження строку дії договору оренди. Однак, сутністю переважного права є укладення договору найму на новий строк зі встановленням умов за домовленістю сторін, а не його автоматичне поновлення. Наймач повинен повідомити наймодавця про своє переважне право у строк, визначений у договорі, або в розумний строк до закінчення строку договору найму. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 17.05.2017 у справі №3-122гс17.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно із ч.2 ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

У пункті 10.8 договору сторони передбачили, що чинність цього договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

У п.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №12 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зазначено, що зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Після укладання договору оренди №1636/2004 від 30.12.2004, останній неодноразово продовжувався за домовленістю сторін, однак заявою (вих №11-05-05771 від 24.10.2017) позивач повідомив відповідача, що 24.10.2017 закінчився термін дії договору оренди і на новий строк зазначений договір продовженим бути не може, у звязку з чим вимагав повернути майно.

Таким чином, враховуючи направлення позивачем на адресу відповідача на підставі ч.2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п.10.8 договору оренди заяви про припинення договору оренди, договір оренди №1636/2004 від 30.12.2004 припинив свою дію 24.11.2017 у звязку зі спливом строку, на який такий договір укладався.

Отже, з урахуванням вимог ч.2 ст.17 Закону України про оренду та ч.1 ст.764 ЦК України договір не може вважатись таким, що був продовжений на той самий термін та на тих самих умовах.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Неповернення ж з боку відповідача орендованого приміщення за актом приймання передання призводить до порушення права іншої сторони щодо свободи договору, її вільного волевиявлення стосовно умов договору оренди та суперечить положенням ч.1 ст.626, ч.1 ст.627, ч.1 ст.628, ч.1 ст.629 ЦК України, оскільки сутністю переважного права орендаря є укладення договору найму на новий строк зі встановленням умов за домовленістю сторін, а не його автоматичне поновлення.

Орендар, укладаючи договір оренди №1636/2004 від 30.12.2004, був обізнаний, що приймає державне майно саме у тимчасове користування.

Статтею 41 Конституції України та ст. 319 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна. Отже, Фонд державного майна України, як власник орендованого майна, може вільно їм розпоряджатися.

Доводи відповідача, викладені у відзиві, стосовно встановленої нормами законодавства заборони Публічному акціонерному товариству «Укртелеком», як оператору, здійснювати відключення телекомунікаційного обладнання спеціального користувача, яким є Головне управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, суд відхиляє, оскільки таке обмеження стосується виключно повноважень відповідача, як оператора телекомунікаційних послуг, і жодним чином не впливає на предмет спору у даній справі.

Більш того, укладаючи договір оренди, що є предметом розгляду у цій справі, відповідач мав усвідомлювати наслідки припинення строку дії договору та необхідність повернення майна. У даному випадку норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна» є спеціальними.

Згідно з ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Водночас, відповідно до п. 5.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 за N 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" у розгляді справ зі спорів, що виникають з договорів оренди будівель або інших капітальних споруд, слід враховувати умови договору та спеціальні норми статті 795 ЦК України, в силу яких договір найму припиняється з моменту оформлення відповідних документів (актів), що підтверджують повернення наймачем предмета договору найму.

Законодавство у сфері орендних правовідносин пов'язує припинення обов'язків орендаря з фактом повернення об'єкту договору оренди, тобто з моментом підписання акту приймання-передачі. У разі не виконання обов'язку, передбаченого ч. 1 ст. 785 ЦК України, цивільним законодавством передбачена можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов'язання щодо повернення об'єкта оренди.

Таким чином, право на стягнення неустойки, встановленої нормою ч. 2 ст. 785 ЦК України, пов'язується з простроченням орендарем виконання зобов'язання з повернення орендованого приміщення за актом приймання-передачі.

Отже, враховуючи неповернення відповідачем орендованого майна за актом приймання-передачі, позивач обґрунтовано нарахував відповідачу неустойку, встановлену нормою ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Разом з тим, позивач помилково нараховує неустойку з 31.10.2017 (початкова дата періоду нарахування), оскільки, як вже було встановлено судом, договір оренди №1636/2004 від 30.12.2004 припинив свою дію 24.11.2017, відповідно в даному випадку можливим є нарахування неустойки за прострочення виконання зобов'язання щодо повернення об'єкта оренди саме з 25.11.2017.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у розмірі 9785,36грн.

Що стосується наявних в матеріалах справи платіжних доручень, які підтверджують сплату відповідачем орендних платежів за період з листопад 2017р. по жовтень 2018р., суд розяснює, що відповідач не позбавлений права ставити питання про повернення безпідставно набутих коштів на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України чи зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі ст.203 Господарського кодексу України.

Також, суд зазначає, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які є офіційними та загальнодоступними, ОСОБА_3 акціонерне товариство Українська залізниця, , змінило назву на Акціонерне товариство Українська залізниця, а також організаційно-правову форму товариства - Приватне акціонерне товариство. 27.11.2018 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи у звязку зі зміною повного найменування, зміни скороченого найменування і інші зміни, про що здійснено відповідний запис 6060039.

При цьому суд враховує, що зміна типу організаційно-правової форми товариства не є його перетворенням у розумінні ст. 5 Закону України "Про акціонерні товариства", не є правонаступництвом, тому не тягне за собою необхідності вчинення судом дії, передбаченої ст. 52 Господарського процесуального кодексу України. Разом з цим, зміна найменування юридичної особи - учасника справи, яка зареєстрована у встановленому порядку, є підставою для заміни саме назви такого учасника у справі 905/2018/18.

Судовий збір у справі покладається у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ч.3 ст.12, ст. ст. 248, 252, 237, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Змінити найменування третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача у справі №905/2018/18 з Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) в особі Регіональної філії Донецька залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (, адреса: 84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22) на Акціонерне товариство Українська залізниця (, адреса: 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) в особі Регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (, адреса: 84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22).

2. Позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків до Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ про зобовязання вчинити певні дії та стягнення 10635,94 грн., задовольнити частково.

3. Зобовязати ОСОБА_3 акціонерне товариство Укртелеком (Ідентифікаційний код 21560766, адреса: 01601, м. Київ, бул. ОСОБА_1, 18) звільнити державне майно нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 33,3 кв.м, розташовані за адресою: м. Лиман, пров. Телеграфний, 3 шляхом підписання акту прийманняпередачі з балансоутримувачем виробничим підрозділом «Лиманське територіальне управління» Філії «Центр будівельно монтажних робіт та експлуатаційних будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84404, Донецька область, м. Лиман, пров. Робочий, 6).

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Укртелеком (Ідентифікаційний код 21560766, адреса: 01601, м.Київ, бул.ОСОБА_1, 18) на користь Державного бюджету (р/р 0034, МФО 834016, код бюджетної класифікації 22080300, отримувач Мирноградське ГУДКСУ у Донецькій області ) неустойку за час прострочення повернення об'єкту оренди у розмірі 9785,36грн.

Стягувач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (Ідентифікаційний код 13511245, адреса: 61057, м. Харків, майдан Театральний, 1).

5. В іншій частині вимог відмовити.

6. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Укртелеком (Ідентифікаційний код 21560766, адреса: 01601, м.Київ, бул.ОСОБА_1, 18) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (Ідентифікаційний код 13511245, адреса: 61057, м. Харків, майдан Театральний, буд. 1, р/р 1314, МФО 820172, ДКС України) судовий збір у розмірі 3383,09грн.

7. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

8. Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня підписання повного тексту у порядку, передбаченому Розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 25.04.2019.

Суддя Н.В. Величко