РІШЕННЯ

22 квітня 2019 року Справа № 913/85/19

м. Харків Провадження №17пд/913/85/19

Господарський суд Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИНИ 24 ГОДИНИ», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вокар-Холдинг», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про спонукання виконати зобовязання за договором.

Секретар судового засідання Гулевич В.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИНИ 24 ГОДИНИ» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовною заявою від 08.02.2019 б/н до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вокар-Холдинг» (далі - відповідач) з вимогою зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Вокар-Холдинг» до виконання зобовязань за договором № 0112/16-01-п від 01.12.2016, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВИНИ 24 ГОДИНИ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вокар-Холдинг», з 01.01.2019 на умовах, які визначені сторонами, до закінчення строку дії Договору, а саме: зобовязати забезпечувати доступ абонентам (телеглядачам) до телевізійного сигналу, що отримується від телеканалу Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИНИ 24 ГОДИНИ» шляхом здійснення його адресної доставки абонентам у режимі реального часу без затримки та змін.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неправомірність односторонньої відмови відповідача від виконання умов договору № 0112/16-01-п від 01.12.2016, у зв'язку з чим позивач просить суд зобов'язати відповідача виконати зобов'язання за договором з 01.01.2019 на умовах, які визначені сторонами.

Ухвалою суду від 12.02.2019 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИНИ 24 ГОДИНИ» від 08.02.2019 б/н про забезпечення позову у справі № 913/85/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИНИ 24 ГОДИНИ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вокар-Холдинг» про спонукання виконати зобовязання за договором, оскільки запобіжні заходи заявлені позивачем є тотожніми його позовним вимогам.

Ухвалою суду від 12.02.2019 відкрито провадження у справі № 913/85/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

04.03.2019 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 01.03.2019 б/н, в якому він заперечує проти вимоги позивача та просить відмовити у задоволенні позовної заяви повністю, з огляду на таке.

Відповідач вказує на те, що він виконав положення п.10.2.1 Договору, надіславши позивачу підписану ним Додаткову угоду про розірвання Договору з 02.01.2019 за згодою сторін.

Відповідач зазначив, що спірним договором не визначено, про якій саме телеканал йде мова. В розділі «Поняття та терміни, що вживаються в даному договорі» визначено, що Телеканал це телевізійний канал NEWSONE мовлення якого здійснюється Виконавцем на підставі відповідної ліцензії. Проте, хто саме цей Виконавець, в спірному договорі не визначено.

Відповідач також вказав, що фактично спірний договір регулює питання ретрансляції програм в багатоканальній телемережі згідно з ст. 1 Закону України «Про телебачення і радіомовлення». Здійснення ретрансляції програми телеканалу допускається виключно за наявністю чинного ліцензійного договору на відповідний період, яким передбачалось би надання дозволу на використання програм як обєкта права інтелектуальної власності та відповідні умови реалізації цього майнового права інтелектуальної власності, Проте відповідач не має чинного ліцензійного договору з правовласником на використання програм певного, не визначеного договором Телеканалу.

Крім того, відповідач зазначив, що для здійснення ретрансляції телепередач провайдер програми послуги (відповідач) повинен також отримати дозвіл на використання і інших обєктів авторського права і суміжних прав, з яких складається програма організації мовлення.

Як вказує відповідач, покладення на відповідача зобовязання виконати умови спірного договору фактично є примушенням його до порушення прав інтелектуальної власності, тобто до дій прямо заборонених законом, оскільки не допускається здійснення відповідачем ретрансляції будь-яких обєктів авторського права та суміжних прав за відсутності згоди від правовласників.

Відповідач зазначив, що оскільки він не може бути примушений до вчинення дій, які виходять за встановлені законодавством межі відповідно до ст. 14 ЦК України, то правові підстави для задоволення позовної вимоги про зобовязання виконати умови спірного договору також відсутні.

19.03.2019 до відділу документального забезпечення суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 14.03.2019 б/н, в якій він не погоджується з доводами відповідача викладеними у відзиві, з огляду на таке.

Як зазначає позивач, відповідач порушив п. 10.1 Договору, в якому зазначається, що якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору не заявить про бажання його припинити, Договір автоматично продовжується. Відповідач мав надіслати свою пропозицію розірвання Договору позивачу не пізніше 01.12.2018, а надіслав її лише 13.12.2018.

Позивач вказує на те, що надаючи доступ до сигналу власних авторських програм, він тим самим фактично надав дозвіл відповідачу на ретрансляцію таких програм у його власній мережі. Отже, твердження відповідача про наявність у нього перешкод, обумовлених ст. 41 Закону України «Про авторське право і суміжні права», а саме здійснювати ретрансляцію телеканалу у звязку із відсутністю відповідної ліцензії (дозволу) від позивача, не має свого підтвердження.

В якості додаткового доказу, що підтверджує факт односторонньої відмови відповідача від виконання договору від 01.12.2016 №0112/16-01-п з 01.01.2019 позивач надав копію службової записки від 08.01.2019, що направлялась керівнику ТОВ «Новини 24 години» спеціалістом з розвитку мережі мовлення Департаменту з розвитку мережі мовлення ТОВ «Новини 24 години» ОСОБА_1, в якій повідомлялось, що в період з 01.01.2019 по 05.01.2019 останній через засоби телефонного звязку та електронною поштою отримував повідомлення з м. Сєвєродонецьку Луганської області про відключення у глядачів телеканалу «NEWSONE».

Ухвалою суду від 08.04.2019 закрито підготовче провадження, повідомлено учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті на 22.04.2019.

Сторони правом участі в судовому засіданні 22.04.2019 не скористалися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, господарський суд встановив таке.

01.12.2016 між ТОВ «Новини 24 години», як Підприємством (далі позивач) та ТОВ «Вокар-Холдинг», як Провайдером (далі - відповідач) був укладений договір №0112/16-01-п (далі - Договір).

У розділі «поняття та терміни, що вживаються у договорі», під терміном Телеканал сторони погодили розуміти телевізійний «NEWSONE», мовлення якого здійснюється виконавцем на підставі відповідної ліцензії.

Відповідно до п. 1.1 Договору, Підприємство забезпечує передачу Сигналу Програми Телеканалу, а Провайдер приймає такий Сигнал та забезпечує доступ Абонентів до Сигналу у Телемережі на Території за допомогою аналогового та/або цифрового формату, де Провайдер надає послуги із забезпечення доставки сигналу до Абонентів. Канал конвертації (частоти), на якій транслюється (ретранслюється) Телеканал в мережі Провайдера: 31 ТВК та в цифровому форматі.

На виконання умов цього Договору Провайдер зобовязується забезпечувати доступ Абонентів до отриманого від Підприємства Сигналу Програми Телеканалу, здійснювати його адресну доставку Абонентів у реальному часі, без затримки та змін (п. 1.2 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору, з метою забезпечення юридичної бездоганності та стабільності даного Договору Підприємство надає Провайдеру гарантії:

- Підприємство гарантує Провайдеру, що є юридичною особою, створеною та зареєстрованою відповідно до законодавства України, має всі необхідні ліцензії та дозволи на свою діяльність (п.п. 3.1.1);

- Підприємство гарантує Провайдеру, що воно є законним власником всіх прав, необхідних для передавання Програми телеканалу (п.п. 3.1.2);

- Підприємство гарантує наявність необхідних оплачених дозволів від субєктів авторських та/або суміжних прав, що надають можливість Підприємству здійснювати передавання Програми телеканалу з використанням Телемережі Провайдера (п.п. 3.1.3).

У п. 6.1 Договору сторони визначили, що за забезпечення Провайдером доступу Абонентів до Сигналу Програми Телеканалу Підприємство щомісячно, впродовж дії договору, сплачує Провайдеру плату в розмірі 1000,00 грн з ПДВ (далі Договірна ціна).

Оплата суми, вказаної в п. 6.1 цього Договору, здійснюється підприємством на підставі отриманого рахунку-фактури та акту приймання-передачі наданих послуг шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Провайдера (п.6.2 Договору).

У п. 10.1 Договору сторони погодили, що Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє з 01.12.2016 до 31.12.2017 включно. Початок строку дії Договору та Дати початку надання послуг за цим Договором можуть не співпадати. У випадку, якщо жодна із Сторін за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору не заявить про бажання його припинити або внести зміни та/або доповнення, Договір автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік і на тих самих умовах без оформлення додаткових документів.

Пунктами 10.2.1 - 10.2.3 п 10.2 Договору визначено умови, за яких його дія може бути достроково припинена, а саме:

- за взаємною угодою сторін, про що укладається відповідна додаткова угода (п. 10.2.1 Договору);

- у передбачених чинним законодавством випадках (п. 10.2.2 Договору);

- в односторонньому порядку будь-якою із сторін в разі непогодження запропонованого нею нового протоколу договірної ціни іншою стороною протягом 30 (тридцяти) календарних днів ( п. 10.2.3 Договору).

Як повідомив позивач, 17.12.2018 він отримав від відповідача підписану останнім Додаткову угоду від 13.12.2018 до Договору №0112/16-01-п від 01.12.2016, предметом якої є припинення дії вказаного Договору за взаємною згодою сторін з 02.01.2019 (а.с.29).

Позивач вважає, що відповідач з порушенням умов п.10.1 Договору повідомив позивача про своє бажання припинити цей Договір, а отже Договір №0112/16-01-п від 01.12.2016 продовжив свою дію автоматично до 31.12.2019, як це визначено у п. 10.1 Договору. Отже, вказаний Договір є чинним на дату подання позову та його сторони зобовязані виконувати його умови.

Водночас, незважаючи на відсутність згоди позивача на припинення Договору, відповідач з 01.01.2019 припинив забезпечення доступу абонентів до сигналу програми телеканалу позивача, тобто припинив надання послуг позивачу за цим Договором без належного правового обґрунтування, незаконно відмовився від виконання Договору в односторонньому порядку, у звязку з чим, позивач звернувся до суду з вимогою, що складає предмет позову.

Відповідач з позовними вимогами не погодився в повному обсязі, з підстав викладених вище.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів, суд дійшов висновку про таке.

Проаналізувавши зміст та предмет Договору суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Замовником послуг виступає позивач, а виконавцем за договором є відповідач.

Згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У ч. 1 ст. 907 Цивільного кодексу України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Частинами 2 та 3 ст. 653 Цивільного кодексу України визначено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Суд враховує, що укладаючи Договір, сторони дійшли домовленостей щодо його істотних умов, зокрема визначили його предмет, ціну, строк дії, а також визначили обставини, за яких він може бути розірваний.

Судом встановлено, що розділом 10 Договору передбачено, що дія договору може бути достроково припинена у випадках, передбачених в пунктах 10.2.1-10.2.3 даного Договору та інших випадках, передбачених законодавством України.

У п. 12.1 Договору сторони передбачили, що будь-які зміни та/або доповнення до цього Договору здійснюються у встановленому законом порядку і мають юридичну силу, якщо вони вчинені в письмовій формі та підписані уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до ст. 905 Цивільного кодексу України, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

У п. 10.1 Договору сторони передбачили, що Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє з 01.12.2016 до 31.12.2017 включно. Початок строку дії Договору та Дати початку надання послуг за цим Договором можуть не співпадати. У випадку, якщо жодна із Сторін за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору не заявить про бажання його припинити або внести зміни та/або доповнення, Договір автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік і на тих самих умовах без оформлення додаткових документів.

Проаналізувавши умови Договору, судом встановлено, що розірвання договору можливе в односторонньому порядку будь-якою із сторін в разі непогодження запропонованого нею нового протоколу договірної ціни іншою стороною протягом 30 (тридцяти) календарних днів ( п. 10.2.3 Договору).

Судом встановлено, що у розділі 6 Договору сторони визначили, що за забезпечення Провайдером доступу Абонентів до Сигналу Програми Телеканалу Підприємство щомісячно, впродовж дії договору, сплачує Провайдеру плату в розмірі 1000,00 грн з ПДВ (далі Договірна ціна). Оплата суми, вказаної в п. 6.1 цього Договору, здійснюється підприємством на підставі отриманого рахунку фактури та акту приймання-передачі наданих послуг шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Провайдера (п.п. 6.1, 6.2 Договору).

Крім того, судом встановлено, що з часу укладання Договору позивач належним чином, відповідно до досягнутих домовленостей, виконує взяті на себе зобов'язання з оплати послуг, що надаються Відповідачем, та не отримував від останнього жодних претензій, пов'язаних із невиконанням чи неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави для розірвання в односторонньому порядку Договору, письмова угода сторін щодо його розірвання відсутня, відповідно до положень частини другої ст. 651 Цивільного кодексу України рішення суду про розірвання вказаного договору не ухвалювалося, будь-які зміни до договору щодо цього питання не вносились.

Відповідач посилається на надіслання додаткової угоди про розірвання спірного договору за згодою сторін від 13.12.2018, однак, таке посилання є безпідставним, оскільки позивачем вона не була підписана.

Пунктом 10.1 Договору визначено, що якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору не заявить про бажання його припинити або внести зміни та/або доповнення, Договір автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік і на тих самих умовах без оформлення додаткових документів.

У звязку з відсутністю повідомлень про припинення дії договору у 2018 році, його дію на 2018 рік було продовжено до 31.12.2018.

Водночас, доказів належного повідомлення позивача про припинення дії договору саме за 30 календарних днів до дати закінчення його строку дії, тобто 01.12.2018, відповідачем не надано. Додаткова угода про розірвання договору за згодою сторін датована 13.12.2018, тобто по за межами встановленого п. 10.1 Договору строку.

У звязку з зазначеним, Договір є продовженим на новий календарний 2019 рік в силу умов п. 10.1 Договору.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до статті 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 20 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із ст. 16 Цивільного кодексу України, визначає, що держава забезпечує захист прав та законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим кодексом та іншими законами України. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом: присудження до виконання обов'язку в натурі.

Судом встановлено, у розділі 1 Договору визначено його предмет: забезпечення відповідачем доступу абонентів (телеглядачів) до телевізійного сигналу, що отримується від телеканалу, шляхом здійснення його адресної доставки абонентам у режимі реального часу без затримки та змін (п.1.2. Договору).

При цьому, із пояснень представника позивача вбачається, що станом на момент розгляду даної справи по суті, відповідачем припинено виконання своїх зобов'язань за Договором, незважаючи на те, що такий договір є чинним та обов'язковим до виконання обома сторонами.

Представником відповідача у наданих суду поясненнях не спростовано факту припинення виконання своїх зобов'язань за Договором з 01.01.2019.

Суд критично оцінює посилання відповідача на відсутність у нього права ретранслювати програми позивача у зв'язку з закінченням строку дії укладеного на це між сторонами договору про ліцензійні умови з огляду на наступне.

Укладаючи Договір у розділі «поняття та терміни» сторони погодили, що телепрограма, програма - поєднана єдиною творчою концепцією безперервна сукупність телевізійних передач (аудіовізуальних творів, музичних творів, фонограм, виконань тощо), яка має постійну назву NEWSONE і транслюється телеканалом за певною сіткою мовлення.

На даний час мовлення телеканалу складається з програм та передач власного виробництва та здійснюється 24 години на добу.

Згідно пункту 3.1.3 Договору позивач гарантував відповідачу, що у нього наявні всі необхідні оплачені дозволи від суб'єктів авторських та суміжних прав, що надають можливість телеканалу здійснювати передавання програми телеканалу з використанням телемережі відповідача.

Вказана обставина виключає необхідність провайдеру - ТОВ «Вокар-Холдинг» отримувати від позивача дозвіл на сповіщення програм телеканалу, авторськими та суміжними правами якими і володіє ТОВ «Новини 24 години».

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про авторське право і суміжні права», до майнових прав організацій мовлення належить їх виключне право на використання своїх програм будь-яким способом і виключне право дозволяти чи забороняти іншим особам:

а) публічне сповіщення своїх програм шляхом трансляції і ретрансляції;

б) фіксацію своїх програм на матеріальному носії та їх відтворення;

в) публічне виконання і публічну демонстрацію своїх програм у місцях з платним входом.

Організація мовлення також має право забороняти поширення на території України чи з території України сигналу із супутника, що несе їх програми, розповсюджуючим органом, для якого цей сигнал із супутника не призначався.

Частиною 2 ст. 41 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено, що майнові права організації мовлення можуть передаватися (відчужуватися) іншим особам на підставі договору, в якому визначаються спосіб і строк використання програми мовлення, розмір і порядок виплати винагороди, територія, на яку розповсюджуються передані права, тощо.

Майнові права організації мовлення можуть бути також передані (відчужені) іншій особі у встановленому законом порядку внаслідок ліквідації юридичної особи - суб'єкта суміжних прав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач, надаючи доступ до сигналу власних авторських програм, цим самим фактично надав та надає дозвіл відповідачу на ретрансляцію таких програм у його власній мережі.

Як вбачається з п. 3.3.1 Договору, позивач підтвердив та надав гарантії відповідачу, що він володіє необхідними авторськими та суміжними правами на програми телепередач, що виключає необхідність провайдеру отримувати додаткові дозоли на них.

Отже, твердження відповідача про наявність у нього перешкод, обумовлених ст. 41 Закону України «Про авторське право і суміжні права», а саме здійснювати ретрансляцію телеканалу у зв'язку із відсутністю відповідної ліцензії (дозволу) від позивача, не знаходить свого підтвердження.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Новини 24 години» про зобов'язання ТОВ «Вокар-Холдинг» виконати умови Договору є правомірними та обґрунтованими, а тому суд дійшов до висновку про їх задоволення.

Судовий збір, відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, в сумі 1921,00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 129, ст.ст. 232, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Вокар-Холдинг» (проспект Центральний, 47-а, м. Сєвєродонецьк, Луганської області, 93406, ідентифікаційний код 33898152) до виконання зобовязань за договором № 0112/16-01-п від 01.12.2016, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВИНИ 24 ГОДИНИ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вокар-Холдинг», з 01.01.2019 на умовах, які визначені сторонами, до закінчення строку дії Договору, а саме: зобовязати забезпечувати доступ абонентам (телеглядачам) до телевізійного сигналу, що отримується від телеканалу Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИНИ 24 ГОДИНИ» шляхом здійснення його адресної доставки абонентам у режимі реального часу без затримки та змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вокар-Холдинг» (проспект Центральний, 47-а, м. Сєвєродонецьк, Луганської області, 93406, ідентифікаційний код 33898152) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИНИ 24 ГОДИНИ» (вул. Польова, 21, м. Київ, 03056, ідентифікаційний код 33786517) судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Видати накази позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Згідно пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судовому засіданні 22.04.2019 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.04.2019.

Суддя О.С. Фонова