РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.05.2019Справа № 910/2709/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МІГ-91»

до Акціонерного товариства «Київенерго»

про стягнення 14.020,26 грн.

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

04.03.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МІГ-91» до Акціонерного товариства «Київенерго» про стягнення 14.020,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договір підряду № 1 від 07.09.2017, умовами якого встановлено ціну договору, а саме 111.836,92 грн. Вказану суму попередньої оплати позивачем 08.09.2017 було перераховано на рахунок відповідача. Пунктом 3.6 договору підряду передбачено, що у разі виникнення переплати коштів за виконані роботи, відповідач зобов`язаний за погодженням позивача або повернути надмірно сплачену суму або зарахувати її в рахунок майбутніх платежів. Відповідно до акту приймання будівельних робіт № 1 від 26.02.2018 та довідки за лютий 2018 року вартість виконаних будівельних робіт становила 97.816,6 грн, а отже мала місце переплата у розмірі 14.020,26 грн. Позивач звертався до відповідача з листами № 16 від 04.04.2018 та № 18 від 15.08.2018 з проханням повернути вказаний залишок сплачених коштів, проте відповідачем кошти у розмірі 14.020,26 грн на рахунок позивача повернуто не було.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 відкрито провадження у справі № 910/2709/19; прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 11.03.2019 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 759 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 31, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 06.03.2019 є місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідач ухвалу суду від 11.03.2019, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 15.03.2019, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 759, а отже відповідач мав подати відзив на позовну заяву у строк до 01.04.2019 включно.

Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 11.03.2019 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

На момент звернення позивача з даним позовом місцезнаходженням відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань була адреса: м. Київ, вул. Мельникова, 31.

Проте згідно витягу з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 11.05.2019 місцезнаходженням відповідача є: 85612, Донецька область, м. Курахове, вул. Енергетиків, 34.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Згідно зі ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.09.2017 між Акціонерним товариством «Київенерго» в особі Структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» (підрядник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІГ-91» (замовник, позивач) укладено договір підряду № 1 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору підрядник зобов`язується на свій ризик та своїми силами виконати роботи за об`єктом: «Прокладання теплової мережі та врізка в діючу з відключенням, спорожненням, наповненням та включенням трубопроводу ділянки теплової мережі ТМ-1 ТЕЦ-6 від 1П4 до П222 для підключення до теплових мереж об`єкта «Прибудова до Дніпровського універмагу. Магазин промислових товарів» на вул. Малишка Андрія, 39-А у Дніпровському районі м. Києва» відповідно до вимог кошторисної документації, у встановлений цим договором термін, а замовник зобов`язується надати підряднику місце виконання робіт, забезпечити прийняття закінченого об`єкта з ремонту та здійснювати оплату на умовах, визначених договором.

Згідно з п. 2.1 договору загальна вартість договору становить 111.836,92 грн.

Спір виник внаслідок того, що відповідач виконав роботи на суму 97.816,66 грн, а отже має повернути позивачу сплачену суму авансу в розмірі 14.020,26 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до п. 16.1 договору цей договір набуває чинності з моменту підписання кожною стороною та діє до 31.12.2017 включно, а в частині проведення розрахунків - до їх повного завершення.

Додатковими угодами № 1 від 12.12.2017 та № 2 від 31.01.2018 строк дії договору продовжено до 28.02.2018.

Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або спроби її визначення.

Як вже зазначалось ціна договору становить 111.836,92 грн (п. 2.1 договору).

Згідно зі ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до п. 3.1 договору замовник здійснює 100% попередню оплату впродовж 10 календарних днів після підписання договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до виписки по особовому рахунку позивач 08.09.2017 перерахував відповідачу кошти в сумі 111.836,92 грн.

Згідно з п. 3.2 договору підрядник до 20 числа звітного місяця передає замовнику акти КБ-2 та довідки КБ-3, які замовник повинен розглянути впродовж 5 календарних днів, або надати мотивовану відмову в прийманні виконаних робіт з переліком необхідних доопрацювань.

Відповідно до акту № 1 приймання будівельних робіт від 26.02.2018 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2018 року вартість виконаних робіт та витрат становить 97.816, 66 грн.

Згідно з п. 3.6 договору у разі виникнення переплати коштів за виконанні підрядником роботи, підрядник зобов`язаний за погодженням з замовником або повернути надмірно сплачену суму замовнику або зарахувати її в рахунок майбутніх платежів.

26.12.2018 позивач звернувся до відповідача з листом № 9 в якому просив повернути кошти у розмірі 14.020,26 грн.

Відповідач у відповідь листом № 42АУ/181/218 від 08.02.2019 підтвердив факт наявності заборгованості та зазначив, що робитиме усе можливе для її погашення.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу в розмірі 14.020,26 грн підлягають задоволенню.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги або заперечення.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МІГ-91» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Київенерго» (85612, Донецька область, м. Курахове, вул. Енергетиків, 34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІГ-91» (02100, м. Київ, вул. Краківська, 7, бокс 27 Б, ) 14.020 (чотирнадцять тисяч двадцять) грн 26 коп. боргу та 1.921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова