ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2019м. ДніпроСправа № 904/925/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕРРОГРУПП", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором поставки № 1031ХБА від 16.12.2016 у розмірі 5 635,50 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕРРОГРУПП" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ" про стягнення заборгованості у сумі 5 635,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки № 1031ХБА від 16.12.2016 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Розглянувши поданий позов, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3 - 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом приписів частин 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно положень ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (5 635,50 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 14.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

09.04.2019 представник позивача подав до суду додаткові пояснення.

Позивачем було поставлено брухт і відходи чорних металів відповідачу, що підтверджується відповідним пакетом документів, а саме, Актами приймання-передачі та Товарно-транспортними накладними. Таким чином, документально підтверджено здійснення господарських операцій позивачем з поставки брухту і відходів чорних металів за вищезазначеним договором.

09.04.2019 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що останній оплатив заборгованість у розмірі 5 635,50 грн., що підтверджується копією акту звірки взаєморозрахунків станом на 21.03.2019, який двосторонньо підписаний та скріплений печатками підприємств.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФЕРРОГРУПП" (далі-постачальник, позивач) та Акціонерним товариством "ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ" (далі-покупець, відповідач) було укладено договір поставки № 1031ХБА від 16.12.2016.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити брухт і відходи чорних металів - метали чорні вторинні за видами та якістю, що передбачені ДСТУ 4121-2002, та вимогами, зазначеними цим договором, специфікаціями чи додатками до цього договору, надалі іменовані "Товар".

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами поставки, які регулюються нормами законодавства про поставку товару в тому числі параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно п. 3.1. договору поставка Товару здійснюється Постачальником на умовах, зазначених у специфікаціях до даного Договору, при цьому, зазначені у специфікаціях базиси умови поставок у відповідності до правил "ІНКОТЕРМС" у редакції 2010 року. Усі ризики переходять від і Постачальника до Покупця виключно з дати оформлення Акту приймання у місці приймання при усіх умовах постачання.

Відповідно до п. 3.2. договору поставка Товару здійснюється протягом терміну дії Договору за цінами, встановленими Сторонами на певні періоди відповідними специфікаціями порядком, передбаченим пунктом 2.1. даного Договору.

На виконання умов договору, позивач протягом грудня 2016 поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 175 150,61 грн., що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а саме, актом приймання металів чорних (вторинних) № 1812/1 16709/1031ХБА від 18.12.2016 та товарно-транспортною накладною № 1812/1 від 18.12.2016 підписаних обома сторонами та скріплених печатками підприємств (а.с. 15-16). Таким чином, документально підтверджено здійснення господарських операцій позивачем з поставки брухту і відходів чорних металів за вищезазначеним договором.

Пунктом 4.1 договору визначено, що покупець здійснює оплату вартості поставленої партії Товару, відповідно до Специфікації урахуванням умов поставки, на поточний рахунок Постачальника протягом 7 (семи) банківських днів з моменту надходження Товару до Покупця, на підставі Акту приймання.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач, за твердженням позвача, зобов'язання з оплати за поставлений товар, виконав неналежним чином, здійснивши розрахунки з порушенням строків передбачених договором та не в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у позові в повному обсязі, посилаючись на те, що останній сплатив заборгованість.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за поставлений товар погашена останнім в повному обсязі станом на 13.01.2017, тобто до звернення позивачем з позовною заявою до суду, що підтверджується копією акту звірки взаєморозрахунків станом на 21.03.2019, який двосторонньо підписаний та скріплений печатками підприємств.

Судом встановлено, що на момент звернення до суду з даним позовом (11.03.2019) у позивача були відсутні правові підстави для стягнення з відповідача 5 635,50 грн.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 06.05.2019

Суддя В.Г. Бєлік