ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

закриття провадження у справі

25.04.2019м. ДніпроСправа № 904/49/19

За позовом Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз", м. Київ

до Приватного виконавця Крайчинського Сергія Станіславовича, м. Київ

третя особа-1, без самостійних вимог на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на відповідача Товариство з додатковою відповідальністю "Житлобуд-2", м. Харків

про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Петренко Н.Е.

Секретар судового засідання Сирота М.О.

Представники:

від позивача: Сніжко Р.В., представник за довіреністю №4 від 16.01.2019

від відповідача: не з'явився

третя особа-1: Ніколайчук О.М., представник за довіреністю №010-00/7802 від 29.12.2018

третя особа-2: не з'явився

вільний слухач: ОСОБА_5, паспорт НОМЕР_1

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного виконавця Крайчинського Сергія Станіславовича (далі - відповідач) за участю третьої особи, без самостійних вимог на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" про зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2019 справу № 904/49/19, передано судді Петренко Наталії Едуардівні.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2019 вказана позовна заява залишена без руху, позивачем надано строк для усунення недоліків.

25.01.2019 на виконання зазначеної ухвали позивачем подано заяву щодо залишення позовної заяви без руху та усунення недоліків, в якій він повідомив суд про те, що виписку по банківському рахунку, оформлену належним чином про сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн. ПрАТ "Компанія "Райз" надати суду не може, оскільки позивач не є клієнтом банку, з якого здійснювався платіж, так як платіж здійснювався фізичною особою - представником.

Таким чином, позивач просив суд перевірити та підтвердити факт сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. ПрАТ "Компанія "Райз" згідно квитанції № 60919 від 08.11.2018, шляхом перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, в порядку ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір".

Господарський суд перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, згідно квитанції № 60919 від 08.11.2018 у розмірі 1762,00 грн., що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, зробленою Господарським судом Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.02.2019.

19.02.2019 від представника третьої особи-1 до суду надійшли наступні документи:

- лист про долучення до матеріалів справи, копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю

- письмові пояснення.

19.02.2019 від Товариства з додатковою відповідальністю "Житлобуд-2" на електронну пошту суду надійшла заява про залучення його до участі у справі № 904/49/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2019 відкладено підготовче судове засідання на 12.03.2019.

20.02.2019 до суду від представника третьої особи-1 надійшли пояснення щодо позовної заяви.

22.02.2019 від представника Товариства з додатковою відповідальністю "Житлобуд-2" до суду надійшла заява про залучення Товариства з додатковою відповідальністю "Житлобуд-2" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, яка була раніше подана до суду 19.02.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської від 27.02.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариства з додатковою відповідальністю "Житлобуд-2".

12.03.2019 від представника третьої особи-1 до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії довіреності №010-00/7816 від 29.12.2018 та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №0759 від 11.12.1997.

12.03.2019 в підготовче судове засідання з'явились представники позивача та третьої особи-1. Представники відповідача та третьої особи-2 в судове засідання не з'явились, відзив на позов від відповідача до суду не надходив, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2019 відповідачем отримано 04.02.2019, строк для подачі відзиву до суду закінчився 19.02.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської від 12.03.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.03.2019.

27.03.2019 від представника третьої особи-2 до суду надійшла заява про зобов'язання позивача направити на адресу ТДВ "Житлобуд-2" процесуальні документи, які були подані до суду та про відкладення розгляду справи.

28.03.2019 від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв'язку з перебуванням у судовому засіданні в Токмацькому районному суді Запорізької області.

В судове засідання 28.03.2019 з'явився представник третьої особи-1.

Із заяви третьої особи-2 від 22.02.2019 вбачається, що третя особа-2 обізнана про розгляд справи з 18.01.2019. Також, розгляд справи був призначений 12.03.2019 та 28.03.2019, в судове засідання третя особа-2 явку свого повноважного представника не забезпечила.

Таким чином, судом роз'яснено третій особі-2, що відповідно п.1 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержували копії судових рішень.

Враховуючи, що третя особа-2 не була обмежена правом ознайомитись з матеріалами справи у період з січня по березень 2019 року, судом відмовлено у задоволенні клопотання в частині зобов'язання позивача направити процесуальні документи на адресу третьої особи-2.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2019 відкладено розгляд справи на 17.04.2019.

01.04.2019 від представника третьої особи-2 до суду надійшла заява про зобов'язання позивача направити на адресу ТДВ "Житлобуд-2" процесуальні документи, які були подані до суду та про відкладення розгляду справи, яка раніше подана до суду 27.03.2019.

11.04.2019 від відповідача на електронну пошту суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

12.04.2019 від представника третьої особи-2 на електронну пошту суду надійшли наступні документи:

- пояснення щодо позову.

- клопотання про розгляд справи без участь третьої особи-2.

15.04.2019 від представника третьої особи-2 надійшли пояснення та клопотання про розгляд справи без її участі, які раніше подані до суду 12.04.2019.

Також 15.04.2019 на електронну пошту суду від представника третьої особи-2 надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

16.04.2019 від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, яке подане раніше до суду 11.04.2019.

В судовому засіданні 17.04.2019 оголошено перерву до 22.04.2019.

22.04.2019 судове засідання не відбулося, у зв'язку з перебуванням судді Петренко Н.Е. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2019 призначено судове засідання на 25.04.2019.

В судове засідання 25.04.2019 з'явилися представники позивача та третьої особи-1. Представники відповідача та третьої особи-2 явку в судове засідання не забезпечили.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для її розгляду, господарський суд дійшов висновку про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

За приписами частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Приписами частин 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не можу бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням; це право кореспондується з повноваженнями суду щодо захисту цих прав та охоронюваних інтересів.

Згідно зі статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, до юрисдикції господарських судів відносяться справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті) та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов'язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов'язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов'язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб'єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Виходячи зі змісту позовних вимог, дана справа не відноситься до категорій спорів, визначених пунктами 1-14 та 16 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України. Справи про відшкодування шкоди (збитків) підпадають під передбачену пунктом 15 вказаної статті категорію інших справ, однак обов'язковою ознакою юрисдикційної належності таких справ є склад її учасників, тобто спір повинен бути виключно між суб'єктами господарювання.

Визначення поняття суб'єкта господарювання міститься у ст. 55 Господарського кодексу України, у відповідності до якої суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 55 Господарського процесуального кодексу України, суб'єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Під господарською діяльністю у цьому Кодексу розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України).

Позивачем заявлено позовні вимоги до Приватного виконавця Крайчинського Сергія Станіславовича. Юридичний статус приватних виконавців та правові засади їхньої діяльності врегульовані Законами України "Про виконавче провадження" та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім:

1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною;

2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету;

3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону;

4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи;

5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини;

6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності;

7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб;

8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена;

9) рішень про конфіскацію майна;

10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання;

11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 2 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Статтею 16 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" визначено, що приватним виконавцем може бути громадянин України, уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом. Приватний виконавець є суб'єктом незалежної професійної діяльності.

Аналіз вищенаведених норм чинного законодавства дає суду підстави для висновку, що делеговані приватним виконавцям державою повноваження по здійсненню діяльності з примусового виконання рішень у порядку, встановленому законом, не є господарською діяльністю в розумінні ст. 3 Господарського кодексу України. Тому приватний виконавець, як громадянин, який є суб'єктом незалежної професійної діяльності, не може вважатися суб'єктом господарювання в розумінні частин 1, 2 ст. 55 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, вважається самозайнятою особою за умови, що вона не є працівником в межах підприємницької діяльності чи незалежної професійної діяльності.

Взяття на облік фізичних осіб, які не є підприємцями та здійснюють незалежну професійну діяльність, умовою ведення якої згідно із законом є державна реєстрація такої діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання свідоцтва про реєстрацію чи іншого документа (дозволу, сертифіката тощо), що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (далі - фізична особа, яка провадить незалежну професійну діяльність), здійснюється за місцем постійного проживання у порядку для фізичних осіб-підприємців, встановленому Порядком обліку платників податків і зборів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.04.2014 №462), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300.

Якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності (п. 6.7 цього Порядку обліку платників податків і зборів).

Сторонами у справі не надано доказів того, що приватний виконавець Крайчинський С. С.С. зареєстрований як підприємець. Даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань така інформація теж не підтверджується.

Отже, приватний виконавець Крайчинський С.С. не може бути відповідачем у господарському процесі, що виключає можливість розгляду господарським судом спору в частині заявлених до нього позовних вимог.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищенаведене, провадження у даній справі щодо позовних вимог до Приватного виконавця Крайчинського Сергія Станіславовича підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

На виконання вимог частини другої цієї статті Господарського процесуального кодексу України, суд роз'яснює позивачу, що спір у справі про стягнення шкоди, завданої приватним виконавцем, як громадянином, який здійснює незалежну професійну діяльність (самозайнятою фізичною особою), повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства (ч. 1 ст. 19 "Справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів" Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

За правилами до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в тому числі в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене, сума судового збору в розмірі 1762,00 грн. підлягає поверненню позивачу за відповідним клопотанням.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 20, 42, 123, 130, 182, 185, п. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 231, ст.ст. 234, 235, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 904/49/19 за позовом Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" (01014, місто Київ, вулиця Катерини Білокур, будинок 5/17; ) до Приватного виконавця Крайчинського Сергія Станіславовича (АДРЕСА_1), третя особа-1, без самостійних вимог на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 127), третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з додатковою відповідальністю "Житлобуд-2"(61145, місто Харків, вулиця Космічна, будинок 12) про зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Повернути з Державного бюджету України Приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" (01014, місто Київ, вулиця Катерини Білокур, будинок 5/17; ) судовий збір в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.), який перерахований згідно квитанції № 60919 від 08.11.2018) по справі № 904/49/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення (частина 1 статті 235 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено - 02.05.2019.

Суддя Н.Е. Петренко