ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" травня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1243/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛІКОН"

про забезпечення позову за вх. № 2-2049/19 від 06.05.2019р.

у справі № 916/1243/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛІКОН"

до відповідача Сільськогосподарського підприємства «ВЕККА» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення 581 888,74 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛІКОН" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Сільськогосподарського підприємства «ВЕККА» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю 581 888,74 грн., з яких 464 955,76 грн. заборгованість за поставлений товар, 82 738, 08 грн. - пеня, 6 894,84 грн. - 3% річних та 27 300, 06 грн. - інфляційні збитки.

Разом із позовною заявою до господарського суду ТОВ "ГЛІКОН" подано заяву про забезпечення позову за вх. №2-2049/19 від 06.05.2019р., в якій позивач просить суд накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно та накласти арешт на грошові кошти відповідача у межах розміру позовних вимог на суму 581 888,74 грн., також заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені, відповідно до законодавства України, проводити реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії або проводити зміни в будь-якій інший спосіб відносно СП «ВЕККА» ТОВ, у тому числі щодо зміни складу учасників, керівника, уповноважених осіб, місцезнаходження юридичної особи, зокрема внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом. Реєстрацію припинення діяльності, проводити передачу реєстраційної справи СП «ВЕККА» ТОВ, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та заборонити реєстрацію будь-яких змін інших відомостей.

В обґрунтування заяви позивач посилається на те, що на виконання договору поставки № 1511 від 15.11.2016 року позивачем на підставі видаткових накладних було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 524 955,76 грн. Однак, відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за договором поставки в частині оплати товару.

Позивач вказує, що згідно даних, що наявні в Єдиному державному реєстрі судових рішень з СП «ВЕККА» ТОВ, як з відповідача, стягується заборгованість іншими суб'єктами господарювання за надані послуги та поставлені товари. Крім іншого, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження у СП «ВЕККА» ТОВ нараховується безліч виконавчих проваджень.

У зв'язку із вказаними обставинами ТОВ «ГЛІКОН» вказує, що невжиття заходів забезпечення позову, істотно ускладнить або навіть унеможливить виконання рішення суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.138 ГПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно зі ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вимогами ч.1 ст.137 ГПК України встановлені такі види заходів забезпечення позову, як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог позивача є стягнення з відповідача боргу, пені, 3% річних та інфляційних в розмірі 581 888,74 грн. за договором поставки № 1511 від 15.11.0216р.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Проаналізувавши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти відповідача суд не вбачає посилань на те, які докази вказують на наявність обставин, з якими пов'язується застосування цього заходу до забезпечення позову, та в чому саме вбачається неможливість чи утруднення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

При цьому, суд критично оцінює доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з посиланням на низку судових та виконавчих проваджень щодо відповідача, оскільки вказана обставина жодним чином не свідчить про ухилення відповідача від виконання зобов'язань саме за спірним договором.

Водночас, сам факт ухилення відповідача від виконання зобов'язань за спірним договором не може бути підставою для забезпечення позову, а невиконання зобов'язань відповідачем є предметом спору, що потребує доведення, тому не можна розглядати твердження позивача, як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову.

Разом з тим, обрані позивачем такі засоби забезпечення позову, як накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача та заборона відповідним уповноваженим особам проводити будь-які реєстраційні дії або проводити зміни в будь-якій інший спосіб відносно СП «ВЕККА» ТОВ, не є адекватними позовним вимогам про стягнення з відповідача грошових коштів.

Згідно з ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відмову позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Керуючись ч.6 ст.140, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ГЛІКОН" у задоволенні заяви про забезпечення позову за вх. № 2-2049/19 від 06.05.2019р. у справі № 916/1243/19.

Ухвала набрала чинності 07.05.19 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Г.Є. Смелянець