ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.05.2019 Справа № 908/1069/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Дроздова Світлана Сергіївна, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут Ефективних Технологій» про забезпечення позову у справі № 908/1069/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут Ефективних Технологій» (69041 АДРЕСА_1, ідентифікаційний код юридичної особи 32780095)

до відповідача: Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (69107 м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164, ідентифікаційний код юридичної особи 20497824)

про визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

03.05.2019 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут Ефективних Технологій» до Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасувати рішення Адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, по справі № 02/05-18, від 27.02.2019 року № 2-рш «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» в частині визнання дій Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут Ефективних Технологій» (, 69041 м. Запоріжжя, вул. Кремлівська (тепер ОСОБА_1) АДРЕСА_2) і Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут Ефективних Технологій - Сателіт» (, 69041 м. Запоріжжя, вул. Кремлівська (тепер ОСОБА_1) АДРЕСА_2) антиконкурентними узгодженими та вчинення ними порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50, яке кваліфікується пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів із допорогової закупівлі, проведених Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської ради (, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Виконкомівська, 6) у листопаді 2016 року по предмету ДК 021:2015-72310000-1 - Послуги з обробки даних та ДК 016:2010- 63.11.1 - Послуги щодо обробляння даних, розміщування інформації на веб-узлах, щодо програмного застосування та інші послуги щодо забезпечення інформаційно- технологічною інфраструктурою, проведеною за допомогою веб-порталу «Рrоzоrrо» (оголошення ID: UA-2016-11-16000403-а, ID с04d55f934164с9595с853faa26dе533) та накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «Інститут Ефективних технологій» () у розмірі 22 500 (двадцять дві тисячі пятсот) грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2019 р., позовні матеріали № 908/1069/19 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 07.05.2019 р. позовну заяву залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Інститут Ефективних Технологій-Сателіт» строк для усунення недоліків.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.05.2019 р., заяву про забезпечення позову у справі № 908/1069/19 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадках невжиття заходів забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову вказано, що заходи до забезпечення позову застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як передбачає ч. 4 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається лише на те, що Адміністративна колегія Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, розглянувши матеріали справи № 02/05-18, винесла рішення від 27.02.2019 року № 2-рш «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут ефективних технологій» в сумі 22 500,00 грн. (двадцять дві тисячі п'ятсот) грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інститут ефективних технологій» позовною заявою від 25 квітня 2019 р. звернулося до Господарського суду Запорізької області про визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.02.2019 року № 2-рш «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут ефективних технологій» в сумі 22 500,00 грн. (двадцять дві тисячі п'ятсот) грн. Зважаючи на те, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду про поновлення порушених прав та інтересів ТОВ «Інститут ефективних технологій», заявник просить суд у якості забезпечення позову зупинити дію рішення Адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України по справі № 02/05-18 від 27.02.2019 року № 2-рш «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут ефективних технологій» в сумі 22 500,00 грн. (двадцять дві тисячі п'ятсот) грн. до розгляду позовної заяви по суті.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Позивачем не обґрунтовано та не надано жодних доказів, які свідчили б про те, що не зупинення дії рішення Адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України по справі № 02/05-18 від 27.02.2019 року № 2-рш «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут ефективних технологій» в сумі 22 500,00 грн. (двадцять дві тисячі п'ятсот) грн. до розгляду позовної заяви по суті, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі за умови задоволення позову; що запропоновані заявником заходи до забезпечення позову не матимуть наслідком порушення його законних прав і інтересів, що є не припустимим.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем (відповідачами) дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи щодо забезпечення позову обов'язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Також слід зазначити, що вжиття передбачених статтею 137 Господарського процесуального кодексу України заходів до забезпечення позову є правом суду, а не його обовязком.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У ХВ А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут Ефективних Технологій» про забезпечення позову у справі № 908/1069/19 відмовити.

Ухвалу надіслати сторонам по справі.

Суддя С.С. Дроздова