ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

03 травня 2019 року                                                             Справа № 913/124/19

Провадження №9/913/124/19

Господарський суд Луганської області у складі судді Ворожцова А.Г., розглянувши матеріали позовної заяви

Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Трипільської ТЕС, м. Українка Київської області

до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегралл", м. Старобільськ Луганської області

про стягнення 37 534 грн. 66 коп.

без виклику сторін

в с т а н о в и в:

суть спору: Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Трипільської ТЕС звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до відповідача ТОВ "Інтегралл", в якому просить стягнути на свою користь грошові кошти за договором зберігання від 04.01.2017 № 19/1 в розмірі 37 534,66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов’язання за договором зберігання, укладеного між сторонами, за яким відповідач (поклажодавець) мав відшкодувати позивачу (зберігач) списані суми за надання додаткових послуг, що виникли під час перевезення вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 ГПК України малозначні справи розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При відкритті провадження у справі суд дійшов висновку про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.

Ухвалою суду від 7 березня 2019 року відповідачу було запропоновано подати відзив на позовну заяву з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України в строк до 15 днів з моменту вручення ухвали про відкриття провадження у справі, однак відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 42, 46 ГПК України, та не надав суду жодних документів, тому спір розглядається за наявними у справі доказами.

Суд отримав від відповідача лист від 27.03.2019 з клопотанням про зобов’язання позивача надати йому копій позовної заяви та доданих до неї матеріалів, однак справа містить оригінал опису та фіскальний чек відділення зв’язку про відправлення відповідачу документів, про які йдеться у клопотанні, тому суд не задовольнив клопотання відповідача.

Оцінивши обставини справи, приймаючи до уваги докази позивача, суд дійшов висновку про таке.

Між позивачем та відповідачем 4 січня 2017 року було укладено договір зберігання № 19/1 (а.с. 19 – 21), згідно з пп. 1.1 якого сторони передбачили передачу відповідачем вугільної продукції на вугільний склад Трипільської ТЕС.

За умовою п. 7.5 договору відповідач має сплачувати вартість транспортування вугілля (залізничний тариф), при цьому:

- за умовою пп. 7.7.5 договору позивач на підставі понесених витрат має надати відповідачу оригінал рахунку про відшкодування витрат, лист-вимогу про відшкодування витрат, належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують понесені витрати,

- за умовою пп. 7.7.6 договору відповідач протягом 30-ти днів з моменту отримання вказаних вище документів має сплатити рахунок позивача.

За порушення відповідачем грошового зобов’язання умовою пп. 7.7.7 договору передбачена відповідальність у вигляді пені у розмірі 0,01% за кожен день прострочення від суми, з якої допущено порушення за весь час прострочення.

Крім того, умовою п. 7.8 договору передбачено відшкодування позивачу всіх збитків, пов’язаних з оплатою залізниці коштів за нерівномірне завантаження відправником вагону вугілля, а за умовою п. 7.11 відповідач в обов’язковому порядку має відшкодувати списані залізницею суми за надання додаткових послуг, які виникли під час перевезення вантажу.

На виконання договору у січні 2017 року відповідачем було передане на зберігання вугілля за накладними № 53737201, 53737219, 53737227, 53759254 та 53647335.

Під час прибуття 26 вагонів за залізничними накладними № 53737201, 53737219, 53737227, 53759254 на залізничну станцію Трипілля-Дніпровське код платника тарифу (9227421) виявився заблокованим за браком коштів, у зв’язку з чим вони були затримані, про що складено акти загальної форми № 152 та № 153 від 19.01.2017.

Оскільки загальний час затримки за актом № 152 перевищив 24 години, залізницею було нараховано збір за зберігання вантажу у вагонах в сумі 12 265,08 грн.

Списання коштів з рахунку позивача за зберігання вантажу у названій сумі підтверджується накопичувальною карткою № 20010027 від 20.01.2017 та переліком 20170120 від цієї ж дати.

За час затримки вагонів за актом № 152 була нарахована і стягнута плата за користування вагонами у розмірі 2 326,20 грн. та плата за додаткову маневрову роботу (2 години) у розмірі 2 303,57 грн.

Крім того, відповідно до відомості ПрАТ "Київ-Дніпровське ППЗТ" стягнуто плату за користування вагонами за час затримки згідно з актом № 153 у розмірі 359,04 грн. та плату у розмірі 2 303,57 грн. за додаткову маневрову роботу (2 години), пов’язану з відставлянням 10 вагонів через відсутність коштів на рахунку платника залізничного тарифу, що підтверджується актом № 153 від 19.01.2017.

Таким чином, загальна сума за надання додаткових послуг склала 19 557,46 грн.

Понад це, під час прямування вантажу відповідача за залізничною накладною № 53647335 на залізничній станції Нижньодніпровськ-вузол було перевірено дотримання відповідачем вимог Статуту та Технічних умов завантаження та кріплення вантажу.

При цьому було виявлено завантаження вагону № 67670851 понад його вантажопідйомність і проведені роботи з усунення комерційної несправності, перевантаживши надлишок вантажу у вагон № 67909366, що надійшов за посилочною накладною № 46514584, за що відбулося списання коштів у розмірі 17 977,20 грн., що підтверджується накопичувальною карткою № 26010039 від 26.01.2017 і переліком ТЕХПД № 20170126 від цієї ж дати та № 20170128 від 28.01.2017.

Факти вказаних порушень підтверджуються актом загальної форми № 274 від 26.12.2016 та комерційним актом РА № 450003/32/11 від 16.01.2017.

Вирішуючи цей спір, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань) є, зокрема, договір.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Сторони передбачили відповідальність за порушення грошового зобов’язання у вигляді пені у розмірі подвійної ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Згідно з пп. 3.2.1.5.4 Умов нарахування неустойки за кожен день прострочення зобов’язань здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов’язання мало бути виконане.

Перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку, суд вважає, що він відповідає обставинам справи, тому позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 231 ч. 1 п. 1, 233, 236, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі відокремленого підрозділу Трипільської ТЕС задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегралл", 92703, Луганська обл., м. Старобільськ, вул. Жовтнева, буд. 36, іден. код 31255865, на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго", 03680, м. Київ, вул. Козацька, 120/4, літ. Є, іден. код 22927045, грошові кошти у розмірі 37 534,66 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 1921,0 грн.

Наказ видати після набрання законної сили даним рішенням.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення 03.05.2019.

Суддя                                                                                 А.Г. Ворожцов