ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/236/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Авентин", с.Щасливе Київської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мол Пром", м.Харків
про стягнення 313 928,46грн.
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 10.04.18, адвокат

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Авентин" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мол Пром" (надалі - відповідач) про стягнення 313928,46грн., з яких: 274044,62грн. заборгованості, 26084,70грн. пені, 11625,42грн. інфляційних втрат, 2173,72грн. 3% річних.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати отриманого товару за договором №АВ-69-18 від 05.03.2018.

Ухвалою від 30.01.2019 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.02.2019.

Ухвалою від 26.02.2019 підготовче засідання відкладено на 26.03.2019.

11 березня 2019 року від позивача надійшло клопотання про проведення підготовчих засідань у справі без його участі.

Ухвалою від 20.03.2019 змінено дату призначеного підготовчого засідання на 28.03.2019.

У підготовчому засіданні 28.03.2019 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 17.04.2019.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач відзиву не надав, представника в судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою від 29.03.2019. При цьому суд зазначає, що оскільки копії ухвал, які направлялися на відомі суду адреси відповідача, у тому числі й адресу його місцезнаходження, були повернуті поштовою установою з відповідними довідками про невручення, суд здійснив повідомлення керівника відповідача ОСОБА_2 за контактним телефоном, зазначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 ГПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання.

Частиною 9 статті 165 ГПК України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 17.04.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

05 березня 2018 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як замовником, укладено договір поставки продукції №АВ-69-18 (надалі - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язався виготовити та передати (поставити) в узгоджені строки замовнику продукцію, визначену в порядку п. 2.2. даного Договору, а замовник зобов'язався прийняти вказану продукцію і сплатити за неї встановлену грошову суму.

Відповідно до пункту 2.2 Договору асортимент продукції, що поставляється, кількість, ціна за одиницю, вартість партії продукції, терміни та умови поставки визначаються сторонами в специфікаціях, що оформляються на кожну партію продукції, яка поставляється окремо, і є невід'ємною частиною даного Договору.

Пунктом 7.1 Договору сторони узгодили, що вартість та порядок розрахунків зазначається у специфікаціях на кожну партію продукції.

За умовами пункту 13.1 Договору він вступає в силу з 05.03.2018 та діє до 31.12.2018. Сторони безумовно та безповоротно погодились, що не зважаючи на визначену дату припинення дії даного Договору дія даного Договору продовжується до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань, згідно з даним Договором, які не були виконанні та/або не могли бути з будь-яких причин виконані у встановлені даним Договором терміни.

На виконання умов пунктів 2.2, 7.1 Договору сторони склали та підписали відповідні специфікації №10 від 10.08.2018, №11 від 29.08.2018 та №12 від 13.09.2018, в яких передбачили асортимент продукції, кількість, ціну за одиницю, вартість партії продукції, терміни та умови поставки, а також порядок розрахунків.

Позивач свої договірні зобов'язання виконав належним чином та передав відповідачу продукцію на загальну суму 319044,62грн., що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними №АВ-001531 від 29.08.2018, №АВ-001564 від 05.09.2018, №АВ-001637 від 18.09.2018, а також довіреностями відповідача на отримання товару №2 від 29.08.2018, №5 від 05.09.2018, №10 від 18.09.2018.

Відповідно до пунктів 2.1 специфікації №10 від 10.08.2018, №11 від 29.08.2018 та №12 від 13.09.2018 замовник був зобов'язаний оплатити продукцію шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника у розмірі 100% від вартості продукції не пізніше 30 календарних днів з дати виписки видаткової накладної.

Таким чином, відповідач мав сплатити на користь відповідача за видатковою накладною №АВ-001531 від 29.08.2018 на суму 91885,24грн. - до 28.09.2018 включно, за видатковою накладною №АВ-001564 від 05.09.2018 на суму 86102,26грн. - до 05.10.2018 включно, за видатковою накладною №АВ-001637 від 18.09.2018 на суму 141057,12грн. - до 18.10.2018 включно.

Як зазначає позивач у позові, відповідач 01.10.2018 здійснив лише часткову оплату продукції в сумі 45000,00грн., яка була отримана за видатковою накладною №АВ-001531 від 29.08.2018.

Інша частина отриманої продукції сплачена не була, у зв'язку з чим станом на 15.01.2019 у відповідача існує заборгованість за Договором в розмірі 274044,62грн.

Враховуючи викладені обставини, відповідач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 274044,62грн. заборгованості, 26084,70грн. пені, 11625,42грн. інфляційних втрат, 2173,72грн. 3% річних.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, згідно частини 1 статті 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач за умовами Договору поставив відповідачу продукцію на суму 319044,62грн., яка відповідачем була оплачена лише частково на суму 45000,00грн. та з порушенням встановлених строків.

На даний час, розмір заборгованості відповідача складає 274044,62грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази повної та своєчасної оплати продукції за Договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У зв'язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 274044,62грн. заборгованості законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з пунктом 10.2 Договору за невиконання та/або несвоєчасне виконання замовником умов оплати, що визначені відповідною специфікацією на партію продукції, замовник повинен сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожний день прострочення, та відшкодувати постачальнику у повному обсязі збитки завдані таким невиконанням або несвоєчасним виконанням.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаних норм законодавства та умов Договору позивач здійснив нарахування відповідачу 26084,70грн. пені за період з 29.09.2018 по 15.01.2019, 11625,42грн. інфляційних втрат за період вересень-грудень 2018 року, 2173,72грн. 3% річних за період з 29.09.2018 по 15.01.2019.

Перевіривши розрахунки вищевказаних сум, суд визнав їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мол Пром" (61082, м.Харків, пр.Московський, буд144, офіс 812, код 41290328) на користь Приватного підприємства "Авентин" (08325, Київська область, Бориспільський район, с.Щасливе, вул.Лесі Українки, буд.26, код 36758943) 274 044,62грн. заборгованості, 26 084,70грн. пені, 11 625,42грн. інфляційних втрат, 2 173,72грн. 3% річних, а також 4 708,93грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "02" травня 2019 р.

Суддя ОСОБА_3