ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/451/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю СП "Колос", с. Гоптівка Дергачівського району Харківської області
про стягнення коштів в сумі 1332021,60 грн.
за участю представників:

позивача не з'явився;

відповідача не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувсь до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю СП "Колос" про стягнення 832200,00 грн. основного боргу, пені в сумі 41860,80 грн., штрафу в сумі 416100,00 грн. та процентів за користування коштами в сумі 41860,80 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив №04/06-У від 04.06.2018 року. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.03.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 25.03.2019 року на 10:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.03.2019 року підготовче судове засідання відкладено на 08.04.2019 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.04.2019 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.04.2019 року на 10:30 год.

Представники сторін в судове засідання 22.04.2019 року не з'явились. 19.04.2019 року представник позивача надав клопотання, в якому просить судове засідання по суті проводити за його відсутністю та відсутністю ФО-П ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа №922/451/19 розглядається судом за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

04.03.2018 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю СП "Колос" (відповідач, замовник) укладено договір надання послуг по внесенню засобів захисту рослин та мінеральних добрив № 04/06-У (надалі - Договір) відповідно до умов якого (п. 1.1), позивач зобовязався на полях, наданих відповідачем, надати послуги з внесення засобів захисту рослин та мінеральних добрив власними силами та технікою, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити позивачу послуги в порядку та у розмірі, визначених цим договором.

Розділом 2 Договору визначено зобовязання позивача надати послуги з внесення засобів захисту рослин та мінеральних добрив на полях відповідача у строки визначені за домовленістю сторін. Пунктом 2.1.2. Договору позивач зобовязався по закінченню робіт надати відповідачу акт приймання-передачі виконаних робіт.

Згідно з п. 3.1.1. Договору відповідач зобовязався виділити 5000 га сільськогосподарських угідь для проведення робіт із внесення засобів захисту рослин та мінеральних добрив, визначив що вказана площа є умовно-договірною з можливістю її коригування по факту виконаних робіт. Фактична оброблена Виконавцем площа визначається після проведення робіт та зазначається в акті приймання-передачі виконаних робіт.

На виконання умов Договору, позивач надав послуги по внесенню засобів захисту рослин на території площею 4161 га на загальну суму 832200,00 грн., а відповідач прийняв ці роботи, що підтверджується актом № ОУ-0000007 здачі- прийняття робіт від 13.08.2018 року, який підписаний та скріплений печаткою з обох сторін.

Відповідно до п.3.1.6. Договору відповідач прийняв обовязок у строки та у спосіб, визначені договором оплатити повну вартість наданих позивачем послуг /виконаних робіт/.

Розділом 4 Договору сторони визначили порядок, форму розрахунку та ціну договору, відповідно до п.4.1. якого розрахунок за надані послуги /виконані роботи/ здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний банківський рахунок виконавця у строк, не пізніше 30 листопада 2018 року.

В пункті 4.2. Договору сторони домовилися, що вартість послуг внесення засобів захисту рослин і мінеральних добрив за 1 га становить 200,00 гривень, а відповідно до п.4.3. Договору загальна ціна договору складає 1000000 грн. з можливістю коригування у бік збільшення або зменшення по факту виконаних робіт.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що загальна вартість вартості робіт, зазначена в підписаному сторонами акті приймання-передачі виконаних робіт є належним підтвердженням дійсної згоди сторін і укладання будь-яких додаткових угод не передбачає.

В свою чергу, відповідач за надані позивачем послуги на суму 832200,00 грн. не розрахувався.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, відповідно до наданого до матеріалів справи акту здачі-прийняття робіт №ОУ-0000007 від 13.08.2018 року, позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 832200,00 грн.

Відповідно до п.4.1. Договору, розрахунок за надані послуги /виконані роботи/ здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний банківський рахунок виконавця у строк, не пізніше 30 листопада 2018 року.

Проте, відповідач свої зобов'язання з оплати наданих позивачем послуг не виконав, у зв'язку з чим заборгованість відповідача, станом на час подання позову, склала 832200,00 грн.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та відсутність доказів на підтвердження сплати відповідачем суми боргу за Договором в сумі 832200,00 грн., суд визнає вимогу позивача про стягнення з відповідача 832200,00 грн. заборгованості належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем нараховано пеню в сумі 41860,80 грн., штраф в сумі 416100,00 грн. та процентb за користування коштами в сумі 41860,80 грн.

Правові наслідки порушення зобовязання встановлені статтею 611 Кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.3. Договору встановлено, що при порушенні строків оплати, визначених пп. 4.1 Договору, господарство сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від загальної суми заборгованості, яка діє на даний період за кожен день прострочки нездійсненої оплати.

Також у пункті 5.5. Договору сторони визначили, що у разі порушення термінів оплати по Договору більше ніж 10 календарних днів відповідач, сплачує позивачу штраф у розмірі 50% від вартості наданих послуг.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача пені за період з 01.12.2018 року по 20.01.2019 року в сумі 41860,80 грн. та штрафу в сумі 416100,00 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторони в пункті п.5.7. Договору передбачили, що за користування чужими грошовими коштами застосовується ставка 36% річних.

Перевіривши розрахунок річних, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення з відповідача 36% річних в сумі 41860,80 грн. є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

На підставі ст.ст. 6, 11, 525, 530, 626, ч. 3 ст. 509, ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 629, ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 232 Господарського кодексу України, керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Колос" (62313, Харківська обл., Дергачівський р-н, с. Гоптівка, вул. Радянська, буд. 1, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04053, м. Київ, узвіз Вознесенський 14, кв. 16, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 832200,00 грн. основного боргу, пеню в сумі 41860,80 грн., штраф в сумі 416100,00 грн., проценти за користування коштами в сумі 41860,80 грн. та 19980,32 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.04.2019 року.

Суддя ОСОБА_2