ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року

м. Київ

Справа № 922/2315/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. (головуючий), Білоуса В.В., Катеринчук Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання Співака С.В.,

учасники справи:

боржник - Державне підприємство "Дослідне господарство "Борки" Інститут овочівництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України,

арбітражний керуючий (розпорядник майна) - Татіщев Олександр Євгенович, особисто,

учасник провадження - Інститут овочівництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України

представник учасника - Фадєєв О.П., адвокат (Договір про надання правничої допомоги № 13/19 від 05.04.2019, Ордер Серія ХВ № від 09.04.2019),

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія",

представник кредитора - Богонос В. А., адвокат (Довіреність № 15/01/19-01 від 15.01.2019),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія"

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.07.2018

у складі судді: Усатого В.О.

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018

у складі колегії суддів: Лакіза В.В. (головуючий), Плахов О.В., Пуль О.А.,

у справі за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія"

до Державне підприємство "Дослідне господарство "Борки" Інститут овочівництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.08.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України (далі - ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН", боржник), визнано вимоги ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" (далі - ТОВ "Торгова Аграрна Компанія", кредитор) в розмірі 6 086 635,33 грн. основного боргу, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника на строк 115 календарних днів, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Татіщева О.Є., призначено справу до розгляду в попередньому засіданні на 13.10.2016.

2. Оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство здійснено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 05.08.2016 № 34202.

3. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.03.2017 відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" про відсторонення від посади керівника боржника; задоволено клопотання розпорядника майна про відсторонення керівника боржника від посади; відсторонено керівника ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН" ОСОБА_1 від посади; покладено виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна арбітражного керуючого Татіщева О.Є.

4. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.03.2018 затверджено реєстр вимог кредиторів ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН".

5. ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" подано заяву про спростування майнових дій боржника (від 22.05.2018), в порядку ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в якій заявник просив суд:

1. Визнати неправомірними та спростувати майнові дії Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" щодо надання згоди на вилучення земельної ділянки орієнтовною площею 1204,6 га, яка перебуває на праві постійного користування на підставі Державного акту від 01.07.1994 серії ХР № 12-00-000201 та розташована за межами населених пунктів на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області з подальшою передачею земельної ділянки Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України ().

2. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Зміївської районної державної адміністрації Харківської області від 15.11.2017 №326 "Про вилучення з постійного користування Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" земельної ділянки" щодо земельної ділянки загальною площею 1203,2074 га, рілля, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населеного пункту на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області за кадастровим номером :01:000:0267.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

6. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.07.2018 відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" про спростування майнових дій боржника (від 22.05.2018).

7. Суд першої інстанції, зокрема, послався на постанову Президії Національної академії аграрних наук України (протокол № 8 від 25.05.2016) "Про передачу землі із землекористування Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" в постійне користування Інституту овочівництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України, та зазначив, що остання направлена на розпорядження майном держави, а не боржника, у якого земельна ділянка перебувала у користуванні, а отже, не могла бути включена до ліквідаційної маси. На думку суду, прийняття і подальше виконання вказаної Постанови Президії Національної академії аграрних наук України з приводу використання або розпорядження земельними ділянками є окремою процедурою, не залежною від процедури банкрутства Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України", та такою, що не порушує права учасників провадження справи про банкрутство, зокрема, ТОВ "Торгова Аграрна Компанія".

8. Під час розгляду справи, господарський суд встановив:

8.1. Державне підприємство "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національно академії аграрних наук України" є державним сільськогосподарським підприємством, яке створено з метою організаційно-господарського забезпечення Інституту умов для своєчасного та високоякісного проведення наукових досліджень. Основним напрямком діяльності Підприємства є вирощування (виробництво та переробка) сільськогосподарської продукції на земельних ділянках сільськогосподарського призначення, які надані Зміївською районною Радою народних депутатів Зміївського району Харківської області, згідно державного акту на право постійного користування землею серії ХР 12-00-000201 від 01.07.1994 у постійне користування загальною площею 2500,00 га.

8.2. Заявнику стало відомо, що В.о. директора ДП "ДГ "Борки" ЮБ НААН ОСОБА_1 за 6 днів до порушення справи про банкрутство зазначеного підприємства, листом №б/н від 28.07.2016 звернувся до голови Зміївської районної державної адміністрації Харківської області Кошеленка В.А., яким від імені ДП "ДГ "Борки" ЮБ НААН надав згоду на вилучення земельної ділянки орієнтовною площею 1203,2074 га, яка перебуває на праві постійного користування на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ХР 12-00-000201 від 01.07.1994 та розташованої за межами населених пунктів на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області з подальшою передачею земельної ділянки Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України.

8.3. На підставі згоди ДП "ДГ "Борки" ЮБ НААН від 28.07.2016, Зміївського районною державною адміністрацією Харківської області було прийнято розпорядження № 326 від 15.11.2017 "Про вилучення з постійного користування Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва НААН" земельної ділянки".

8.4. Державне підприємство "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" є постійним землекористувачем земельної ділянки на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ХР 12-00-000201 від 01.07.1994.

8.5. Постановою Президії Національної академії аграрних наук України (Протокол №8 від 25.05.2016) надано згоду на вилучення із землекористування ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" земельних ділянок загальною площею 1204,6 га (державний акт на право постійного користування землею серії ХР 12-00-000201 від 01.07.1994), які знаходяться на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області та передачу їх в постійне користування Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України з метою недопущення неправомірного та неефективного використання земель ДП ДГ "Борки" ЮБ НААН, а також недопущення їх відчуження з державної власності у зв`язку із можливістю банкрутства підприємства.

8.6. Розпорядженням Зміївської районної держаної адміністрації Харківської області від 15.11.2017 №326 "Про вилучення з постійного користування Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва НААН" земельної ділянки" відповідно до Постанови Президії Національної академії аграрних наук України (Протокол №8 від 25.05.2016) "Про передачу землі із землекористування Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" в постійне користування Інституту овочівництва та баштанництва НААН", враховуючи згоду Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва НААН" від 28.07.2016 №б/н на вилучення земельної ділянки, розглянувши заяву т.в.о. Директора Інституту овочівництва і баштанництва НААН про вилучення земельної ділянки з постійного користування ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва НААН" від 09.11.2017 було вирішено вилучити з постійного користування ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва НААН земельну ділянку загальною площею 1203,2074 га, рілля, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої за межами населеного пункту на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області за кадастровим номером :01:000:0267, рекомендувати Інституту овочівництва і баштанництва НААН (ОСОБА_2) оформити право постійного користування земельною ділянкою відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

8.7. Право постійного користування ДП "ДГ "Борки" ЮБ НААН на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0267, площею 1203,2074 га припинено з 02.03.2018, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 07.03.2018.

8.8. Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права право постійного користування на земельну ділянку з кадастровим номером :01: 000 : 0267 , площею 1203,2074 га з 18.05.2018 зареєстровано за Інститутом овочівництва і баштанництва НААН.

8.9. За висновком суду, на даний момент право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:0267, площею 1203,2074 га реалізує Інститут овочівництва і баштанництва НААН, шляхом виконання покладених на нього законодавством завдань по реалізації комплексу заходів щодо збереження продуктивності сільськогосподарських угідь, підвищення їх екологічної стійкості та родючості ґрунтів, своєчасного та повного здійснення обробки земель, тощо.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

9. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 апеляційну скаргу ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.07.2018 у справі 922/2315/16 залишено без змін.

10. Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, апеляційний суд вказав на те, що, враховуючи специфіку перебування у боржника земельної ділянки орієнтовною площею 1204,6 га на праві постійного користування на підставі Державного акту від 01.07.1994 серії ХР № 12-00-000201, дії Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" щодо надання згоди на вилучення вказаної земельної ділянки не можна вважати майновими діями боржника, які призвели до зменшення обсягу майна боржника та його неспроможності виконати зобов`язання перед кредиторами, а отже, наведені обставини виключають можливість для спростування вказаних дій в порядку ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 05.07.2018 та постановою апеляційного господарського суду 03.12.2018, ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових рішень, з вимогою задовольнити Заяву ТОВ Торгова Аграрна Компанія" про спростування майнових дій боржника (від 22.05.2018) в повному обсязі.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

12. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/2315/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2019.

13. Ухвалою Верховного Суду від 24.01.2019, касаційну скаргу ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" залишено без руху у відповідності з положенням ст. 290 ГПК України, надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

14. 08.02.2019 ТОВ "Торгова Аграрна Компанія", на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 24.01.2019, подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду клопотання про усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору за подання касаційної скарги в сумі 7 048,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ПН1003 від 05.02.2019.

15. У зв`язку з відпусткою судді Пєскова В.Г., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/2315/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2019.

16. Ухвалою Верховного Суду від 21.02.2019 відкрито касаційне провадження у справі №922/2315/16 Господарського суду Харківської області за касаційною скаргою ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.07.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018; судове засідання призначено на 09.04.2019 о 15 год. 30 хв.

17. 22.03.2019 до Верховного Суду від Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" надійшов Відзив, в якому розпорядник майна погодився з доводами та вимогами касаційної скарги.

18. Ухвалою Верховного Суду від 10.04.2019 повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.07.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 922/2315/16 відбудеться 23.04.2019 о 11 год. 30 хв. у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань №326.

19. Представник ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" в засіданні суду повністю підтримав вимоги касаційної скарги, з підстав наведених у ній, просив Суд скасувати оскаржені судові акти та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити Заяву ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" про спростування майнових дій боржника (від 22.05.2018) в повному обсязі.

20. Представник Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України, в.о. керівника, арбітражний керуючий (розпорядник майна) Татіщев О.Є. в судовому засіданні підтримав касаційну скаргу з підстав наведених у Відзиві.

Представник Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" проти задоволення касаційної скарги заперечив, просив ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.07.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 922/2315/16 залишити без змін.

21. Інші учасники даної справи в судове засідання 23.04.2019 повноважених представників не направили. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги сторони були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників цієї справи, які не з`явились.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(ТОВ "Торгова Аграрна Компанія")

22. В обґрунтування заявлених вимог скаржник вказує на порушення судами попередніх інстанцій ст.13 ГПК України, ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Також, скаржник вказує на те, що судами не в повному обсязі з`ясовано обставини справи.

Доводи боржника

(Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки")

23. Боржник у Відзиві на касаційну скаргу та представник боржника а судовому засіданні доводять:

23.1. Національна академія аграрних наук України має право виключно надавати згоду на вилучення земельних ділянок та не наділена повноваженнями щодо прийняття рішень про надання в користування земельних ділянок, їх вилучення або припинення права користування ними.

23.2. Вилучення із землекористування ДП "Дослідне господарство "Борки" земельних ділянок загальною площею 1204, 6 га, які знаходяться на території Бірковської сільської ради Зміївського району Харківської області та передачу їх у постійне користування Інституту овочівництва та баштанництва НААН на виконання відповідної постанови Національної академії аграрних наук України від 25.05.2016, унеможливлює відновлення платоспроможності боржника відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки ведення господарської діяльності боржника на вказаних земельних ділянках сільськогосподарського призначення є основним джерелом отримання прибутку, а отже єдиною можливістю погашення кредиторської заборгованості відповідно до реєстру вимог кредиторів по справі № 922/2315/16.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

25. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону № 4212-VI від 22.12.2011 провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 9 вказаного Закону визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

За приписами ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Предметом розгляду, в даному випадку, є Заява ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" про спростування майнових дій боржника (Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки"), в порядку ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (п. 5 цієї Постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 вказаного Закону правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Таким чином, ст. 20 Закону про банкрутство регулює відносини, що виникли між боржником, кредитором та іншими особами з приводу дій боржника щодо розпорядження своїм майном, вчинені в період до порушення справи про банкрутство або після порушення справи про банкрутство. Вказана стаття визначає підстави оспорювання майнових дій боржника з метою забезпечення зберігання майна в інтересах кредиторів або повернення майна боржника, у разі його вибуття, до ліквідаційної маси.

Під майновими діями боржника, в контексті положень ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", слід розуміти юридичні дії, які є підставою для виникнення, зміни, припинення правовідносин, зокрема виконання боржником зобов`язань за вже укладеним до початку відповідного року правочином (договором) на шкоду власним інтересам або інтересам інших кредиторів, виконання зобов`язання раніше встановленого строку (терміну), відмови від власних майнових вимог, сплати коштів кредитору або прийняття майна в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна, тощо.

Спростовано може бути не будь-які майнові дії боржника, а лише ті, які відповідають ознакам, встановленим ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.04.2018 у справі № 910/9004/13.

За змістом ст. 14 Конституції України, з якою кореспондуються приписи частин першої, другої ст. 373 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

До земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать, зокрема, земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів державної влади, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук і земельні ділянки, закріплені за вищими навчальними закладами державної форми власності.

Наведена норма узгоджується з пунктом 4 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06 вересня 2012 року № 5245-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", за змістом якого з дня набрання чинності цим Законом у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук.

Частиною 1 ст. 92 ЗК України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без установлення строку.

Право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених законодавством України.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005 (справа про постійне користування земельними ділянками) суб`єктивне право постійного користування земельною ділянкою суттєво відрізняється від суб`єктивного права власності на землю та суб`єктивного права оренди.

Хоча власники землі та орендарі поряд із повноваженнями щодо володіння та користування наділяються і повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками (орендарі - в частині передачі земель у суборенду за згодою власника), а постійні користувачі такої можливості позбавлені, у їх праві на землю є ряд особливостей і переваг:

- право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених законодавством;

- права та обов`язки постійних землекористувачів визначені чинним земельним законодавством і не підлягають договірному регулюванню (не можуть бути звужені);

- постійні землекористувачі, як і землевласники, сплачують земельний податок, розмір якого визначається відповідно до чинного законодавства, на відміну від договірного характеру орендної плати.

Якщо право постійного користування виникло в суб`єкта господарювання до 01.01.2002 (дня набрання чинності діючим Земельним кодексом України), після цієї дати воно продовжує зберігатися.

Підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 141 ЗК України).

Земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності (крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті), які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільськогосподарського використання (ст. 149 ЗК України).

З вказаних норм права слідує, що право постійного користування земельною ділянкою відповідної особи може бути припинено шляхом її вилучення на підставі рішення відповідного органу влади, тобто наявність такого рішення та згода землекористувачів перебувають у правовому взаємозв`язку, які не можуть бути відокремлені один від одного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" управління об`єктами державної власності - це здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Так, як було встановлено судами попередніх інстанцій, Розпорядженням Зміївської районної держаної адміністрації Харківської області від 15.11.2017 №326 "Про вилучення з постійного користування Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва НААН" земельної ділянки", відповідно до Постанови Президії Національної академії аграрних наук України (Протокол № 8 від 25.05.2016) "Про передачу землі із землекористування Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" в постійне користування Інституту овочівництва та баштанництва НААН" (п. 8.5. цієї Постанови), враховуючи згоду ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва НААН" від 28.07.2016 №б/н на вилучення земельної ділянки, було вирішено вилучити з постійного користування ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва НААН земельну ділянку загальною площею 1203,2074 га, рілля, із земель державної власності сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої за межами населеного пункту на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області за кадастровим номером :01:000:0267, рекомендувати Інституту овочівництва і баштанництва НААН (ОСОБА_2) оформити право постійного користування земельною ділянкою відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Постанова Президії Національної академії аграрних наук України (п. 8.5. цієї Постанови) прийнята з метою недопущення неправомірного та неефективного використання земель ДП ДГ "Борки" ЮБ НААН, а також недопущення їх відчуження з державної власності, у зв`язку із можливістю банкрутства підприємства.

Водночас, на підставі копій звітів про фінансові результати боржника за 2012-2017 рік, судами встановлено, що ДП ДГ "Борки" ЮБ НААН, не зважаючи на наявність права постійного користування земельними ділянками сільськогосподарського призначення та фактичне їх використання, накопичував кредиторську заборгованість протягом останніх п`яти років, що передували зверненню кредиторів до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство, не отримував прибутку та, відповідно, не погашав кредиторську заборгованість, зокрема заявника.

Враховуючи встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність пов`язаності між наданням боржником згоди від 28.07.2016 на вилучення у нього спірної земельної ділянки з можливістю отримувати прибуток, погашення кредиторської заборгованості та відновлення платоспроможності за рахунок її використання, за наявності незадовільного стану господарської діяльності ДП "ДГ "Борки" ІОБ НААН" та відсутністю необхідної матеріально-технічної бази, відповідних фахівців, як підстави для належного виконання зобов`язань, покладених на нього діючим законодавством, як землекористувача земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

Крім того, слід зауважити на наступному.

Згідно Статуту, Державне підприємство "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національно академії аграрних наук України" засноване на основі державної власності, перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України, як органу управління державної власності (п.1.1). Підприємство безпосередньо підпорядковане Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України (п. 1.5). Підприємство, як юридична особа, є державним сільськогосподарським підприємством, яке створено з метою організаційно-господарського забезпечення Інституту умов для своєчасного та високоякісного проведення наукових досліджень (п. 2.1.). Підприємство є державним комерційним унітарним підприємством, що діє на основі державної форми власності, як самостійний суб`єкт господарювання (п. 3.1.). Економічною основою діяльності Підприємства є державна власність України на основі фонди, інше державне майно, а також землі Академії, які закріплені за нею постановою Президії Верховної ради Української РСР "Про статус Української академії аграрних наук" від 29 липня 1991 року № 1370-ХІІ, що перебувають у розпорядженні установ Академії (п. 3.5.).

Як встановлено судами попередніх інстанцій, земельна ділянка загальною площею 1203,2074 га, рілля, з земель державної власності сільськогосподарського призначення, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за межами населеного пункту на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області з кадастровим номером :01: 000 : 0267 , перебувала на праві постійного користування у ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України" на підставі Державного акту серії ХР 12-00-000201 від 01.07.1994 (том 17, арк. справи 125).

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що спірна земельна ділянка є державною власністю і боржник мав виключно право користування цією ділянкою з метою виконання статутних завдань, що відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виключає можливість включення такого майна до складу ліквідаційної маси боржника з метою подальшої реалізації для задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що заявником не доведено, що діями боржника, які полягали у наданні згоди на вилучення земельної ділянки, створено умови для зменшення обсягу майна боржника та неспроможності боржника виконати зобов`язання перед кредиторами, як обставини порушення його прав на задоволення заявлених вимог за результатами здійснення боржником господарської діяльності на вказаній земельній ділянці та підстав для задоволення заявлених вимог з визначених ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підстав.

26. Щодо доводів касаційної скарги

Доводи скаржника, ТОВ "Торгова Аграрна Компанія" (п. 22 цієї Постанови) не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та фактично зводяться до переоцінки доказів і встановлених судами обставин, що в силу положень ст. 300 ГПК України не відноситься до повноважень Верховного Суду.

27. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги та необхідність залишення ухвали Господарського суду Харківської області від 05.07.2018 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 922/2315/16 без змін, як таких, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

28. Судові витрати

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" та залишенням без змін оскаржених ухвали суду першої інстанції та постанови господарського суду апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на заявника касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.07.2018 та Постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 922/2315/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

Л.Й. Катеринчук