УХВАЛА

м. Київ

13.05.2019Справа № 910/5965/19
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІ.ЕР.АЙ"

про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІ.ЕР.АЙ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімекс Лімітед"

про визнання права власності, витребування майна

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: без виклику.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІ.ЕР.АЙ" звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову, долученою до позовної заяви за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІ.ЕР.АЙ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімекс Лімітед" про визнання права власності, витребування майна.

Заявник просить забезпечити позов шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту Приватного акціонерного товариства «КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНІЧНОГО ВУГЛЕЦЮ» (ідентифікаційний код юридичної особи в ) щодо розміру статутного капіталу, зокрема, але не виключно, шляхом прийняття відповідного рішення органами управління Приватного акціонерного товариства «КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНІЧНОГО ВУГЛЕЦЮ» та/або вчинення реєстраційних дій державними реєстраторами юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Заява обгрунтована тим, на власному інтернет-сайті ПРАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» було розміщено інформацію про проведення загальних зборів. Про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, свідчать такі обставини: Відповідно до повідомлення про проведення загальних зборів рішення про збільшення статутного капіталу пропонується прийняти для залучення додаткових коштів на оновлення основних фондів. Натомість з загальнодоступної інформації про фінансовий стан емітента не вбачається обставин, які вимагали би необхідності залучення додаткових коштів на оновлення основних фондів. Відповідно до звіту про фінансові результати емітента за 2017 чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) склав 1 149 290 тис. грн., що майже удвічі більше відповідного показника за попередній період. Валовий прибуток склав 214 744 тис. грн., що майже удвічі більше відповідного показника за попередній період. Чистий фінансовий результат: прибуток склав 102 377 тис. грн., що майже вчетверо більше відповідного показника за попередній період. Гроші та їх еквіваленти 19 095 тис. грн., рахунки в банках 15 827 тис. грн, що у кілька разів більше, аніж так звана «необхідність залучення додаткових коштів». Інформація, що свідчила би про погіршення фінансового стану емітента, після оприлюднення річної звітності за 2017 емітентом не розкривалася. Більш того, з повідомлення про проведення загальних зборів (проект рішення щодо питання № 8) вбачається, що за 2018 рік Товариством був отриманий чистий прибуток в сумі 43 014,00 тис. грн., який пропонується розподілити таким чином: 21 507 000,00 грн. на поповнення обігових коштів, 21 507 000,00 грн. на виплату дивідендів акціонерам. Отже, очікуване залучення коштів від додаткової емісії акцій (10 988 554,50 грн.) є більш ніж у дев`ять разів меншим, аніж чистий фінансовий результат (прибуток) за 2017 рік (102 377 000 грн.) та в кілька разів меншим, аніж гроші та їх еквіваленти, зокрема на рахунках в банках за цей період; майже у 4 разі меншим, ніж чистий прибуток за 2018 рік. Пропонується збільшити статутний капітал емітента на суму 10 988 554,50 (десять мільйонів дев`ятсот вісімдесят вісім тисяч п`ятдесят чотири гривні 50 копійок) грн. при теперішньому розмірі статутного капіталу 1 220 950,50 (один мільйон двісті двадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят гривень 50 копійок). Тобто, у разі прийняття такого рішення частка позивача зменшиться у десять разів. З повідомлення про проведення загальних зборів вбачається, що станом на 19.03.2019 р. (дата складання переліку осіб, яким надсилається повідомлення про проведення загальних зборів) загальна кількість акцій становить 1 162 810 шт., загальна кількість голосуючих акцій - 581 879 шт. Тобто, неголосуючими на теперішній час є близько 50% акцій емітента, а у разі проведення додаткової емісії частка акціонерів, які сукупно володіють цими акціями, може зменшитися у кілька разів. При цьому акціонери, які сукупно є власниками 10 і більше відсотків акцій товариства, наділені чинним законодавством додатковими правомочностями щодо управління товариством, визначеними Законом України «Про акціонерні товариства» (частина 4 статті 40; пункт 4 частини першої статті 47; частина п`ята статті 75 тощо). ПРАТ «Кременчуцький завод технічного вуглецю» добре обізнане з тим, що позивач на теперішній час не внесений до переліку акціонерів, а тому в разі прийняття рішення про збільшення статутного капіталу позивач не зможе реалізувати своє переважне право на придбання акцій, передбачене порядком денним загальних зборів та статтею 27 Закону України «Про акціонерні товариства». Повідомленням про проведення загальних зборів визначено, що учасниками розміщення акцій є акціонери Товариства згідно переліку, складеного станом на 24.04.2019 р., а відтак до прийняття судом рішення по даній справі позивач позбавлений можливості взяти участь у розміщенні акцій емітента. Раніше емітент вже призначав загальні збори з цього самого питання, повідомлення про що було розміщено 07 лютого 2019 р. в загальнодоступній базі даних НКЦПФР (інтернет-сторінка https://smida.gov.ua/db/irregular/207273, роздруківка додається). Наявність цього питання у порядку денного чергових загальних зборів свідчить про те, що відповідне рішення не було прийняте загальними зборами, проте емітент має послідовний намір щодо збільшення статутного капіталу, а відтак - зменшення відсотка акцій, належних позивачу. Зазначені обставини, а саме повторне включення відповідних питань до порядку денного загальних зборів емітента, свідчать про реальний намір емітента внести відповідні зміни до статуту товариства щодо розміру статутного капіталу емітента та зменшення відносної вартості акцій, належних позивачу. При цьому загальні збори призначені на 24 квітня 2019 року, тобто на майбутнє.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

В даному випадку, спір у справі є спором про право власності на акції, а подана позивачем заява про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" щодо розміру статутного капіталу мотивована загрозою порушення наданих йому спірними акціями корпоративних прав за наслідками збільшення статутного капіталу Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю", адже такими діями буде зменшено відсоток голосуючих акцій, належних позивачу, і тому він не зможе належним чином реалізовувати своє право на управління товариством.

Відповідно до статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу або іншим особам вчиняти певні дії.

Пунктом 4 частини 5 та частин 9, 10 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Суд, який вирішує спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства, може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу.

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства; зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Тобто, застосовуючи на практиці встановлений ч. 9 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України виключний випадок можливості втручання суду в господарську діяльність товариства шляхом заборони вчинення певних дій (в т.ч. збільшення розміру статутного капіталу) суд в першу чергу має враховувати, що корпоративні права є майном, право мирного володіння яким гарантовано ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а тому втручання в таке право мирного володіння з метою забезпечення можливості поновлення в правах одного із акціонерів відповідного товариства має відповідати принципам рівності та справедливості і може мати місце лише у виключному випадку, коли законодавство не передбачає можливості інших шляхів ефективного та реального відновлення порушеного права заявника, адже в іншому випадку, заборона прийняття рішення загальними зборами акціонерного товариства, встановлена на користь одного із акціонерів, може вказувати на непропорційне втручання в право власності інших акціонерів такого товариства.

Відтак, виходячи з мотивів поданої заяви позивача про вжиття відповідних заходів до забезпечення позову (зменшення за наслідками збільшення статутного капіталу відсотку його акції, визнання права власності на які є предметом вирішення даного спору), суд не вбачає наявність зв`язку між заявленими позивачем заходами забезпечення позову шляхом заборони внесення змін до статуту шляхом прийняття відповідного рішення органами управління і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позивними вимогами, адже врегульована положеннями Закону України "Про акціонерні товариства" специфіка статусу акціонера приватного акціонерного товариства передбачає, що у випадку прийняття загальними зборами рішення про збільшення статутного капіталу за рахунок додаткових внесків акціонерів шляхом розміщення додаткових акцій діючий акціонер має переважне право на їх викуп пропорційно розміру свого відсотку у статутному капіталі, яке реалізується виключно за волею такого акціонера або ж може бути обмежено загальними зборами акціонерів.

При цьому, чинне законодавство України не пов`язує можливість припинення такого переважного права з неможливістю його реалізації акціонером за час вирішення спору про право власності на його акції, а тому у випадку задоволення даного позову та визнання права власності позивача на спірні акції та прийняття за цей час загальними зборами акціонерів Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" рішення про збільшення статутного капіталу за рахунок додаткових внесків акціонерів шляхом розміщення додаткових акцій і проведення відповідної процедури останній не позбавлений можливості на захист своїх корпоративних права шляхом вимагання переведення на нього права покупців додатково розміщених акцій пропорційно його відсотку у статутному капіталі на момент прийняття рішення про його збільшення.

Більш того, суд враховує, що саме по собі існування оголошення про скликання загальних зборів акціонерного товариства з винесенням на порядок денний питання про збільшення статутного капіталу рахунок додаткових внесків акціонерів шляхом розміщення додаткових акцій не є підтвердженням того, що відповідний статутний капітал буде збільшено, адже відсутні безумовні гарантії як того, що відповідне рішення буде прийнято загальними зборами акціонерів чи відповідні збори взагалі будуть проведені, так і реального збільшення статутного капіталу, можливість здійснення чого у відповідності до приписів ст. 15 Закону України "Про акціонерні товариства" та п. 4 Розділу 2 Глави ІІ Порядку збільшення (зменшення) статутного капіталу публічного або приватного акціонерного товариства, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 14.05.2013 №822, пов`язана з проходженням низки етапів (від затвердження ринкової вартості акцій до отримання свідоцтва про реєстрацію випуску акцій та зареєстрованого звіту про результати приватного розміщення акцій).

За приписами статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відтак, подана позивачем заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб, а тим більше, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених прав і інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову відсутні.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІ.ЕР.АЙ".

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ДІ.ЕР.АЙ" у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 910/5965/19 шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" щодо розміру статутного капіталу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя І.В.Усатенко