ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2019 р. м. Київ Справа № 911/558/19

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Бойко О.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом фізичної особи-підприємця Пащенка Анатолія Федоровича, м. Київ

до відповідача Києво-Святошинського районного комунального підприємства «Шкільні їдальні», м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області

про стягнення 165 859,70 грн.

без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

позивач - фізична особа-підприємець Пащенко Анатолій Федорович, м. Київ (далі по тексту - ФОП Пащенко А.Ф.), звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 27.02.2019 до відповідача - Києво-Святошинського районного комунального підприємства «Шкільні їдальні», м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області (далі - КП «Шкільні їдальні»), в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором поставки товарів від 02.01.2018 № 01 в розмірі 165 859,70 грн. за підписаними обома сторонами накладними: №21 від 16.03.2018, №25 від 16.04.2018; №27 від 20.04.2018, №29 від 11.05.2018, та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 487,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.01.2018 між ФОП Пащенком Анатолієм Федоровичем (продавець) та Києво-Святошинським районним комунальним підприємством «Шкільні їдальні» (покупець) було укладено договір поставки товарів №01, відповідно до умов якого сторони погодили, що продавець продає, а покупець купує продукти харчування в кількості та асортименті (товар), вказаних у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього договору. На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 169 859,70 грн., що підтверджується видатковими накладними. Однак, відповідач свого обов'язку щодо оплати поставленого товару не виконав у повному обсязі, у зв'язку з чим за останнім рахується заборгованість в сумі 169 859,70 грн.

Ухвалою суду від 04.03.2019 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/558/19, постановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи). Цією ж ухвалою постановлено, що відповідач має право подати відзив протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі, встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив протягом 5 днів з дня отримання відзиву, встановлено відповідачу строк для подачі заперечень на відповідь на відзив протягом 5 днів з дня отримання відповіді.

16.04.2019 від КП «Шкільні їдальні» до господарського суду Київської області надійшла заява про визнання позову, в якій відповідач просить суд позовні вимоги ФОП Пащенка А.Ф. про стягнення заборгованості в сумі 165 859,70 грн. задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши заяву КП «Шкільні їдальні» про визнання позову від 16.04.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 2, 4, 5 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не порушує вимог ст. 191 ГПК України та прав сторін або будь-яких інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Станом на 06.05.2019 відповідач не заявив клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

02.01.2018 між ФОП Пащенком Анатолієм Федоровичем (продавець) та КП «Шкільні їдальні» (покупець) було укладено договір поставки товарів №01, відповідно до умов якого:

- продавець передає, а покупець купує продукти харчування в кількості та в асортименті (далі - товар), вказаних у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього договору (п.1.1 договору);

- ціна товару визначається за взаємною згодою сторін та вказується у видаткових накладних на момент поставки товару (п. 1.2 договору);

- продавець здійснює доставку товару на склад покупця своїм автотранспортом. Вартість транспортних послуг включається в ціну товару (п.2.1 договору);

- приймання-передача товару здійснюється відповідно до умов цього договору за участю уповноважених представників сторін шляхом видачі продавцем видаткових накладних, що підтверджують право власності покупця на товар (п.2.2 договору);

- покупець здійснює оплату за товар шляхом перерахування коштів на банківський рахунок продавця з відстроченням платежу на 21 банківський день (пункт 3.1 договору);

- цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.6.3 договору);

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання вищевказаного договору поставки позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товару на суму 165 859,70 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями видаткових накладних:

- накладна №21 від 16.03.2018 на суму 19 524,50 грн.;

- накладна №25 від 16.04.2018 на суму 33 064,80 грн.;

- накладна №27 від 20.04.2018 на суму 71 870,40 грн.;

- накладна №29 від 11.05.2018 на суму 41 400,00 грн.;

Згідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов договору поставки товарів №01 від 02.01.2018 сторони погодили, що покупець здійснює оплату за товар шляхом перерахування коштів на банківський рахунок продавця з відстроченням платежу на 21 банківський день (п.3.1 договору).

Враховуючи наведене, суд встановив, що строк оплати за поставлений товар є таким, що настав.

Доказів здійснення відповідачем оплати за поставлений товар, згідно вище перерахованих видаткових накладних, суду не подано.

На підставі наведеного, судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в розмірі 165 859,70 грн. на підставі договору поставки товарів №01 від 02.01.2018.

Враховуючи те, що:

по-перше, розмір заявленої позивачем до стягнення з відповідача заборгованості підтверджується належними та допустимими доказами,

по-друге, заборгованість визнається відповідачем в повному обсязі,

суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 165 859,70 грн., є обґрунтованою, законною та такою, яку належить задовольнити.

У зв'язку із задоволенням позову, та враховуючи, що в результаті неправильних дій відповідача, який не сплатив відповідачу обумовлені договором кошти у встановлений строк, що призвело до необхідності позивачу звертатись до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 2 487,90 грн. покладає на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 191, 231, 233, 236-238, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи-підприємця Пащенко Анатолія Федоровича задовольнити повністю.

2. Стягнути з Києво-Святошинського районного комунального підприємства «Шкільні їдальні» (08150, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Жуковського, буд. 4, код 32170620)

на користь фізичної особи-підприємця Пащенка Анатолія Федоровича (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)

165 859,70 грн. (сто шістдесят п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят дев'ять гривень сімдесят копійок) основного боргу,

2 487,90 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят сім гривень дев'яносто копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту рішення 06.05.2019

Суддя О.В. Конюх