ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" квітня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1185/18

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Бойко О.Ю., розглядаючи матеріали скарги від 11.04.2019 № 54 товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» на дії головного державного виконавця Мазура Г.І. відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні №58595619 щодо виконання рішення господарського суду Київської області від 20.08.2018 у справі № 911/1185/18

за позовом Національного банку України, м. Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон», м. Дніпро,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», м. Київ,

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю представників:

від скаржника (боржника): Переяславська М.В., довіреність №38 від 21.12.2018;

від стягувача: не з'явився;

від відділу ДВС: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 20.08.2018 у справі № 911/1185/18 позов Національного банку України задоволено; в рахунок погашення заборгованості ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» за кредитним договором №19 від 03.03.2009 (з усіма змінами та доповненнями до нього) перед Національним банком України, яка станом на 18.06.2018 становить по тілу кредиту 2 674 478 038,00 грн., в тому числі згідно редакції кредитного договору від 03.03.2009 - 308 548 954,95 грн., згідно додаткового договору № 64 від 26.05.2014 - 669 431 780,47 грн., згідно додаткового договору №65 від 28.05.2014 - 1 564 951 915,83 грн., згідно додаткового договору №67 від 07.07.2014 - 131 545 386,75 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №55 від 19.03.2009, укладеним між Національним банком України та ЗАТ Комерційний банк «Приватбанк», посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. та зареєстрованим в реєстрі за №510, а саме на наступне нерухоме майно: - нежиле приміщення, вбудовано-прибудоване приміщення, загальною площею 203 кв.м., розташоване за адресою АР Крим, м. Джанкой, вул. Жовтнева, буд. 22, яке належить товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2014, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1372 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, визначеною іпотечним договором, а саме: 2 806 965,90 грн. на користь Національного банку України; стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» на користь Національного банку України 42 104,49 грн. судового збору.

На виконання рішення господарського суду Київської області від 20.08.2018 у справі №911/1185/18, яке набрало законної сили 11.09.2018, господарським судом Київської області видано накази від 20.09.2018 про примусове виконання рішення.

15.04.2019 від ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» до господарського суду Київської області надійшла скарга від 11.04.2019 № 54, в якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Мазура Геннадія Івановича відносно визначення у виконавчому провадженні № 58595619 суми виконавчого збору у сумі 267 447 803,80 грн.;

- визнати неправомірною та скасувати постанову від 13.03.2019 про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазуром Геннадієм Івановичем в частині визначення у виконавчому провадженні № 58595619 суми виконавчого збору у сумі 267 447 803,80 грн.

Скарга обґрунтована тим, що по-перше, на підставі наказу №911/1185/18 від 20.09.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Мазуром ГІ.І було відкрито виконавче провадження №58595619, про що було видано дві постанови:

ь Постанова про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу від 13.03.2019 з визначеним виконавчим збором, що підлягає стягненню в сумі 267 447 803,80 грн. та

ь Постанова про відкриття виконавчого провадження від 18.03.2019 без ідентифікатора доступу, з визначеним виконавчим збором, що підлягає стягненню в сумі 1 грн.

При цьому скаржник наголошує, що чинним законодавством не передбачено можливість винесення одночасно двох постанов про відкриття виконавчого провадження, які б мали різний зміст та дати винесення.

По-друге, скаржник зазначає, що державним виконавцем невірно визначено розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, оскільки сума виконавчого збору виконавцем була визначена виходячи з суми заборгованості по кредитному договору №19 від 03.03.2009, тобто 2 674 478 038,00 Ч 0,1 = 267 447 803,80 грн.. Натомість, скаржник твердить, що виконавчий збір повинен визначатись виходячи з початкової вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу, а не від розміру кредитної заборгованості третьої особи.

Крім того, наголошує, що нежитлові приміщення, на які звернуто стягнення за наказом №911/1185/18 від 20.09.2018 знаходяться на території Автономної Республіки Крим, яка згідно ст. ст. 3,4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є тимчасово окупованою територією та на якій встановлюється особливий правовий режим, у зв'язку з чим, державний виконавець не вчиняв дій з примусового виконання рішення у цій справі та фактично не виконав рішення суду, за що стягується виконавчий збір. Дана обставина, на думку скаржника, додаткового вказує на відсутність підстав взагалі стягувати виконавчий збір за даним виконавчим провадженням.

Відповідно до ч.1 ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Ухвалою суду від 16.04.2019 розгляд скарги від 11.04.2019 № 54 ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» на дії головного державного виконавця Мазура Г.І. відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні №58595619 щодо виконання рішення господарського суду Київської області від 20.08.2018 у справі № 911/1185/18, призначено на 26.04.2019. Зобов'язано головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Мазура Геннадія Івановича в строк до судового засідання подати до суду: належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 58595619; письмові пояснення та наявні інші документи та докази, що стосуються предмету скарги (частина 2 ст. 74 ГПК України).

В судове засідання 26.04.2019 з'явився представник скаржника. Стягувач та орган ДВС своїх представників в судове засідання 26.04.2019 не скерували, хоча про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином; додаткових письмових пояснень, доказів та матеріалів виконавчого провадження суду не подано.

Відповідно до ч.2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши скаргу від 11.04.2019 № 54 ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон» на дії головного державного виконавця Мазура Г.І. відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні №58595619 щодо виконання рішення господарського суду Київської області від 20.08.2018 у справі № 911/1185/18, суд зазначає таке.

Щодо вимоги скаржника визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Мазура Г.І. відносно визначення у виконавчому провадженні № 58595619 суми виконавчого збору у сумі 267 447 803,80 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Разом з тим, відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

ТОВ «ФК «Фінілон» не є солідарним боржником, а є майновим поручителем, який несе відповідальність перед іпотекодержателем - Національним банком України, за невиконання боржником АТ КБ «Приватбанк» основного зобов'язання (заборгованість по кредиту) лише в межах вартості предмета іпотеки.

Відтак, визначення державним виконавцем розміру виконавчого збору виходячи із загального розміру кредитного зобов'язання ПАТ КБ «ПриватБанк» перед Національним банком України, а не від вартості іпотечного майна, є неправомірним.

Враховуючи наведене, суд задовольняє скаргу від 11.04.2019 № 54, в частині визнання неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Мазура Г.І. відносно визначення у виконавчому провадженні № 58595619 суми виконавчого збору у сумі 267 447 803,80 грн.

Щодо вимоги визнати неправомірною та скасувати постанову від 13.03.2019 про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазуром Г.І. в частині визначення у виконавчому провадженні № 58595619 суми виконавчого збору у сумі 267447 803,80 грн.

Відповідно до частини 2 ст. 343 ГПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Зазначена вимога є похідною від попередньої вимоги про визнання дій виконавця протиправними в частині визначення розміру виконавчого збору виходячи із загального розміру кредитної заборгованості, а не від вартості майна, а відтак постанова від 13.03.2019 про відкриття виконавчого провадження в частині визначення у виконавчому провадженні №58595619 суми виконавчого збору у сумі 267 447 803,80 грн. є неправомірною.

Однак, суд зазначає, що вимога в частині скасування постанови від 13.03.2019 про відкриття виконавчого провадження № 58595619, задоволенню не підлягає. Оскільки, повноваження скасовувати постанови винесені в межах виконавчих проваджень, законом покладено на відповідних виконавців (державних/приватних), а не на суд.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що вказана вимога є обґрунтована, однак підлягає задоволенню частково. Суд визнає неправомірною постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2019 № 58595619, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазуром Геннадієм Івановичем в частині визначення у виконавчому провадженні № 58595619 суми виконавчого збору у сумі 267 447 803,80 грн. В частині вимоги про скасування зазначеної постанови суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 234, 339, 342,343 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ

1. Скаргу від 11.04.2019 № 54 товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон» на дії головного державного виконавця Мазура Г.І. відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні №58595619 щодо виконання рішення господарського суду Київської області від 20.08.2018 у справі № 911/1185/18 задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Мазура Геннадія Івановича, щодо визначення у виконавчому провадженні № 58595619 суми виконавчого збору у сумі 267 447 803,80 грн.

3. Визнати неправомірною постанову від 13.03.2019 про відкриття виконавчого провадження, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мазуром Геннадієм Івановичем в частині визначення у виконавчому провадженні № 58595619 суми виконавчого збору у розмірі 267 447 803,80 грн.

4. В задоволенні решти вимог відмовити.

Копію ухвали надіслати стягувачу, боржнику та державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Мазуру Геннадію Івановичу (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13)

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до пункту 25 частини першої ст. 255 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 06.05.2019.

Суддя О.В. Конюх