РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.04.2019Справа № 910/2122/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Бондаренко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Фізичної особи-підприємця Гайдара Івана Григоровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІМЕДАЛЬЯНС" про стягнення 221 095,11 грн., за участю представників позивача - Рубана І.В., ордер №100880 від 25.01.2019 року, відповідача - Суховерка О.В., ордер №428763 від 27.09.2018 року, Ткачук Л.А., керівник,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача 205 854,84 грн. орендної плати, 11 924 грн. інфляційних втрат та 3 315,90 грн. 3 % річних за договором оренди обладнання №1007/17 від 10.07.2017 року на підставі ст.ст. 15, 16, 525, 526, 530, 610, 625, 759, 762 ЦК України та ст.ст. 193, 283 ГК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.02.2019 року відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

11.03.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано заяву з проханням розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.03.2019 року вирішено перейти до розгляду справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.04.2019 року.

19.03.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позову заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивач 29.03.2018 року забрав орендоване майно, чим в односторонньому порядку розірвав договір оренди обладнання.

19.03.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про витребування доказів у позивача, в якому відповідач просив суд витребувати у позивача документи на підтвердження права власності або іншого речового права на передане за договором майно.

У задоволенні вказаного вище клопотання про витребування доказів судом відмовлено, з огляду на те, що вказані в клопотанні документи на підтвердження права власності або іншого речового права на передане за договором майно не стосуються предмету спору про стягнення заборгованості з орендної плати.

29.03.2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача.

09.04.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано заперечення на відповідь на відзив відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.04.2019 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.07.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СІТІМЕДАЛЬЯНС" (орендар) та Фізичною особою-підприємцем Гайдаром Іваном Григоровичем (орендодавець) був укладений договір оренди (обладнання № 1007/17 (далі - договір), згідно умов якого (п. 1.1. договору) орендодавець зобов'язався передати орендареві, а орендар прийняти у строкове платне користування майно, визначене у договорі, строком з « 10» липня 2017 року по « 10» липня 2018 року, а також сплачувати орендодавцеві плату за користування майном.

Пунктом 1.5. договору сторони визначили, що вказане в пункті 1.3. договору майно перебуває в робочому стані, відповідає вимогам техніки безпеки при роботі на ньому і підлягає переданню орендарю « 10» липня 2017 року в передбаченій додатком № 1 до цього договору комплектації.

У відповідності до ч. 1 п. 2.3. договору орендар взяв на себе обов'язок вчасно і у повному обсязі сплачувати плату за користування переданим майном та не допускати дій, які можуть призвести до пошкодження (псування) або знищення майна.

Пунктом 3.1. договору сторони визначили, що орендар щомісячно сплачує орендодавцеві плату за користування майном в розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок шляхом перерахування на розрахунковий рахунок орендодавця у строк до 10 числа місяця, що слідує за звітним.

Пунктом 3.2. договору сторони погодили, що за їх взаємною згодою, що оформлюється додатковою угодою до цього договору, вправі змінити розмір, форму, порядок періодичність плати за користування майном.

Відповідно до пункту 6.1. договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонам та скріплення печатками сторін.

За умовами п. 6.2. договору строк оренди об'єкта починається з моменту підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди орендарем та закінчується в останній день строку користування (оренди) об'єктом оренди зі складанням відповідного акту.

Пунктом 6.3. договору сторони визначили, що у разі якщо жодна із сторін не пізніше як за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку цього договору не заявить про свій намір розірвати цей договір, цей договір вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, що передбаченій цим договором.

Пунктом 6.5. договору сторони визначили, що якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним законодавством України, зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Відповідно до п. 6.7. договору сторони визначили, що якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним законодавством України, цей договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору.

01.11.2017 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 від до договору, за умовами якої (п. 1.1 вказаної додаткової угоди) сторони збільшили розмір щомісячної плати за користування майном до 10 000 грн. 00 коп., починаючи з 01 листопада 2017 року.

01.12.2017 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2 від до договору, за умовами якої (п. 1.1 вказаної додаткової угоди) сторони збільшили розмір щомісячної плати за користування майном до 15 000 грн. 00 коп., починаючи з 01 грудня 2017 року.

02.01.2018 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2 від до договору, за умовами якої сторони збільшили розмір щомісячної плати за користування майном до 20 000 грн. 00 коп., починаючи з 02 січня 2018 року.

Факт передачі позивачем відповідачеві обладнання за договором у повній комплектації згідно з додатком № 1 до договору від 10.07.2017 року, а саме: процесор Fujinon EVE ЕРХ-201 (серійний номер 5795720) в кількості 1 шт.; колоно CKonFujinon EC-200WN2 Туре 15 (серійний номер Snic2i9d078) в кількості 1 шт.; гастроскоп Fujinon EG-200FP Type S (серійний номер 7352867) в кількості 1 шт.; монітор NEC LCD 2170NX-BK-4 (серійний номер 82В08267НВ) в кількості 1 шт.; система відеозапису Dell Optiplex 380 (серійний номер GXH824J) в кількості 1 шт.; ендоскопічний візок ATON СТ-ЗЯ в кількості 1 шт., підтверджується актом приймання-передачі від 10.07.2017 року, який міститься в матеріалах справи.

Поясненнями позивача, актом прийому-передачі об'єкта оренди №б/н від 10.07.2017 року, розрахунком заборгованості за орендну плату за період з липня 2017 року по січень 2019 року підтверджується наявність заборгованості орендаря (відповідача) по орендній платі перед орендодавцем (позивачем) у розмірі 205 854, 84 грн. з урахуванням часткової оплати.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з передачі відповідачеві на виконання договору майна, а відповідач, у свою чергу, прийняв вказане майно у користування та не виконує взяті на себе зобов'язання з оплати орендних платежів та має перед позивачем заборгованість у розмірі 205 854, 84 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Судом було надано належну оцінку доводам відповідача, викладеним у відзиві та запереченнях стосовно розірвання договору оренди обладнання, проте надані відповідачем до відзиву в якості письмових доказів угода від 31.03.2018 року про розірвання договору оренди, акт звірення взаємних розрахунків за договором оренди станом на 10.04.2018 року та акт приймання-передачі (повернення) обладнання від 31.03.2018 року за договором оренди складені та підписані в односторонньому порядку відповідачем та не містять підпису позивача або відмітки про їх отримання позивачем, тому у відповідності до вимог ст. 76, 77 ГПК України не є належними доказами у справі.

Обставини, на підтвердження яких позивачем надано заяви свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7, а саме: факт приймання-передачі (повернення) обладнання за договором 29.03.2018 року не можуть бути підтверджені заявами свідків, оскільки мають бути підтверджені відповідним актом приймання-передачі (повернення) майна що передавалось в оренду у відповідності до умов п. 1.2. та 6.2. договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 ГПК України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах.

Згідно ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1. ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів розірвання даного договору у відповідності до умов розділу 6, або доказів повернення переданого за договором майна у відповідності до умов п. 1.2. та п. 6.2. договору відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення 205 854, 84 грн. основного боргу є обґрунтованими підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вищезазначеного, позивачем, у зв'язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань з оплати оренди, позивачем нараховано відповідачеві 11 924 грн інфляційних втрат та 3 315,90 грн. 3 % річних.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення 11 924 грн. інфляційних втрат та 3 315,90 грн. 3 % річних, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором є обґрунтованими та також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, на підтвердження чого позивачем надано належні та допустимі докази, а саме - договір про надання правничої допомоги № UA-3/19 від 25.01.2019 року, що укладений між позивачем та адвокатом Рубаном Ігорем Володимировичем, а також квитанцію №1 від 25.01.2019 року.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІМЕДАЛЬЯНС" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 3, оф. 197, код 39004552) на користь Фізичної особи-підприємця Гайдара Івана Григоровича (03056, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 205 854 (двісті п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят чотири) грн. 84 коп. основного боргу, 11 924 (одинадцять тисяч дев'ятсот двадцять чотири) грн. 37 коп. інфляційних втрат, 20 000 (двадцять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу та 3 316 (три тисячі триста шістнадцять) грн. 42 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 06.05.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна