ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.05.2019 Справа № 908/1078/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Смірнов О.Г.,

розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТ-ХІМ" (юридична адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, буд. 29; 69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, буд. 29)

до відповідача: Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 168)

про стягнення 30018,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

06.05.2019 р. через систему "Електронний суд" до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТ-ХІМ" (далі позивач) за вих. б/н від 06.05.2019 р. до Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби у Запорізькій області про стягнення 30018,45 грн. які складаються з: матеріальної шкоди в розмірі 2728,95 грн. та немайнової шкоди в розмірі 27289,50 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року у справі № 808/697/18 залишено без розгляду позовну заяву ТОВ "ЛОГІСТ-ХІМ" до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 19.05.2017 року № КТ-UA-2017 з підстав, що позивачем пропущено встановлений Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) шестимісячний строк звернення до суду, який передбачений ч. 2 ст. 122 вказаного кодексу. Позивач вважає, що вказаною ухвалою демонструється процедура позбавлення заявників можливості оскаржити в суді інше рішення контролюючого органу у встановлений іншими законами строк. Позивач в позові зазначає, що рішення контролюючого органу (податкової інспекції) оскаржуються в суді протягом 1095 днів, а рішення контролюючого органу (митниці) оскаржуються в суді протягом 183 днів, проте такого не може і не повинно бути. В державі повинна бути якась певність, положення закону повинні бути передбачуваними та надавати достатньо гарантій проти свавільного їх застосування. Вказує, що заборона реалізації права вибору, встановленого п. 1 ст. 99 КАС України щодо строку звернення до адміністративного суду з позовом призвела до формального застосування закону і обмеженню доступу до суду. Внаслідок ігнорування Запорізьким окружним адміністративним судом принципу верховенства права, позивача було позбавлено права на справедливий судовий розгляд, порушено принцип правової визначеності, основу якого утворює концепція передбачуваності.

З урахуванням викладених обставин, позивач, на підставі ст. 56 Конституції України просить суд відшкодувати за рахунок держави матеріальну шкоду в розмірі 2728,95 грн., завдану обмеженням доступу до суду в Україні, та немайнову шкоду в розмірі 27289,50 грн., завдану відсутністю у національному законодавстві необхідної чіткості і точності. Визначити порядок виконання рішення - шляхом стягнення з Державної казначейської служби України на користь ТОВ "ЛОГІСТ-ХІМ".

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2019 року наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статей 162 та 164 Господарського процесуального кодексу України, далі ГПК України, що є підставою для залишення позовної заяви без руху відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

В тому числі підставою позову є норми чинного законодавства України, які регулюють спірні правовідносини та якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Правовою підставою позову позивач зазначає статтю 56 Конституції України, яка визначає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Як зазначено в позовній заяві, протиправна поведінка державних органів полягає в тому, що внаслідок ігнорування Запорізьким окружним адміністративним судом принципу верховенства права позивача було позбавлено права на справедливий судовий розгляд, порушено принцип правової визначеності, основу якого утворює концепція передбачуваності.

Проте в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позивач не зазначає в позовній заяві фактичні обставини, які свідчать, що наведена поведінка Запорізького окружного адміністративного суду є протиправною. Посилання позивача на протиправність поведінки Запорізького окружного адміністративного суду без викладення фактичних обставин є лише його доводами (міркуваннями).

Докази, які підтверджують зазначені міркування, в позові не зазначені та до позову не додані.

Доводи (міркування) позивача щодо неправильності поведінки Запорізького окружного адміністративного суду не є доказом в розумінні ч. 1 ст. 73 ГПК України. Зазначені міркування потребують доведення в загальному порядку згідно вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України за допомогою засобів доказування, перелік яких визначений у ч. 2 ст. 73 ГПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 73 ГПК України засобами доказування є письмові, речові і електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

В позовній заяві не зазначено, яким доказом підтверджується неправомірність поведінки Запорізького окружного адміністративного суду, тобто відсутнє посилання на докази, які підтверджують позовні вимоги, що є порушенням вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

За приписами ГПК України господарські суди не наділені повноваженнями надавати оцінку правильності застосування судами інших юрисдикцій матеріального та процесуального права під час розгляду справи та прийняття відповідних рішень.

Поряд з цим, окрім ст. 56 Конституції України подана позовна заява не містить будь-яких посилань на норми чинного законодавства України, на яких ґрунтуються заявлені вимоги про відшкодування шкоди з Держави Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби у Запорізькій області (норми матеріального права: статей Законів України або чинних кодексів України).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Так, позивач в позові вказує, що належною сатисфакцією за відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності буде 27289,50 грн. - десятикратний розмір сум, яку держава отримала в якості додаткових митних платежів на підставі рішення митниці, оскарження якого унеможливлює відсутній доступ до суду.

Втім, позивач не обґрунтовує будь-якими нормами чинного законодавства України (нормами матеріального права) вимоги про стягнення немайнової шкоди саме в розмірі 27289,50 грн. (десятикратний розмір).

Пунктом 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити зокрема перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Згідно із ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач в позовній заяві в обґрунтування заявленої до стягнення суми зазначає про те, що 29.05.2017 року звернувся до митниці за оформленням митної декларації UA112080/2017/010955, складеної на підставі рішення № КТ-UA-2017, за якою сплатив 11925,37 грн. Однак докази, які підтверджують сплату позивачем вказаної суми коштів до позову не додано, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 164 ГПК України.

Частиною 4 ст. 162 ГПК України встановлено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Втім, позивач в тексті позовної заяви лише зазначає, що судовий збір за вказану вимогу не справляється.

Будь-яких посилань на норми чинного законодавства України, які звільняють позивача від сплати судового збору та документальні докази на підтвердження цього факту позивачем не надано.

Умовами пункту 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно із ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Такий самий обов`язок покладається на позивача у разі залучення судом до участі у справі іншого відповідача, заміни неналежного відповідача, залучення або вступу у справу третьої особи.

За змістом п. 19 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 (з наступними змінами та доповненнями), внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Відповідно до п. 61 вказаних Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Згідно із пунктом 3.2.1.2 Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" від 12.05.2006 року № 211 при прийманні листа (бандеролі) з оголошеною цінністю з описом вкладення працівник зв`язку звіряє вкладення з описом ф. 107 (рис. 27), а також перевіряє відповідність місця призначення, найменування адресата та суми оголошеної цінності, зазначених на відправленні та примірнику опису, розписується на ньому і проставляє відбиток календарного штемпеля. Форма опису вкладення (ф. 107) передбачає, що внесення виправлень до опису вкладення не допускається, про що зазначено безпосередньо на бланку опису вкладення.

Так, належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу(ам) та іншим учасникам справи відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека) та опису вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи;

Згідно з п. 18 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, справи, розгляд яких розпочато та не закінчено за матеріалами у паперовій формі до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, продовжують розглядатися за матеріалами у паперовій формі. За наявності технічної можливості суд може розглядати таку справу за матеріалами в електронній формі.

Позивачем в якості доказу направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками до позову надано роздруківку з електронної пошти щодо направлення кореспонденції на адресу: , а також документ з назвою «лист з описом вкладення від 06.05.2019 р.», складений за підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГІСТ-ХІМ» ОСОБА_1 . Однак, із вказаної роздруківки суд позбавлений можливості встановити що саме було направлено на вищевказану електронну адресу (який документ, з яким переліком додатків). Разом з тим, документ під назвою «лист з описом вкладення від 06.05.2019 р.» складений в односторонньому порядку ТОВ «ЛОГІСТ-ХІМ» за підписом директора товариства.

Отже, матеріали позовної заяви не містять належних доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками в розумінні приписів ГПК України та Правил надання послуг поштового зв`язку.

Таким чином, позивачем не дотримано положень п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України та Правил надання послуг поштового зв`язку.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № станом на 08.05.2019 року щодо позивача місцезнаходженням ТОВ "ЛОГІСТ-ХІМ" є: 69008, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, буд. 29. Разом з тим в реєстрі в графі "інформація про здійснення зв`язку з юридичною особою" також зазначена інша адреса: 69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, буд. 29.

Натомість в позові адресою товариства зазначена: 69034, м. Запоріжжя, вул. Цимлянська, буд. 29-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позивачем при подачі позовної заяви порушено вимоги п. 5 ч. 3, ч. 4 ст. 162, п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 164, ст. 172 ГПК України.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідачем в позові зазначено: Держава Україна в особі Головного управління Державної казначейської служби у Запорізькій області. При цьому в прохальній частині позову позивач просить встановити порядок виконання рішення - шляхом стягнення з Державної казначейської служби України на користь ТОВ "ЛОГІСТ-ХІМ".

Виявлені судом недоліки позовної заяви є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати:

- докази на підтвердження факту порушення прав та законних інтересів, що спричинили майнову та немайнову шкоду позивачу;

- нормативне обґрунтування заявлених позовних вимог (в т.ч. щодо розміру немайнової шкоди), а саме чітко визначити норми матеріального права, які повинен застосувати суд;

- письмові пояснення з документальним підтвердженням щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідача (Головного управління Державної казначейської служби у Запорізькій області);

- докази сплати 11925,37 грн. за оформлення митної декларації (платіжні документи в належним чином засвідчених копіях для приєднання до справи, оригінали - суду для огляду);

- докази надсилання копії позовної заяви за вих. б/н від 06.05.2019 року з поіменним переліком додатків на адресу відповідача (опис вкладення в оригіналі);

- письмові пояснення з документальним підтвердженням звільнення позивача від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись п. 5 ч. 3, ч. 4 ст. 162, п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 164, 172, ч. 1 ст. 174, 234 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТ-ХІМ" за вих. б/н від 06.05.2019 року залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунути зазначені недоліки до 24.05.2019 року, проте не більше 10 днів з дня вручення позивачу ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та подати до суду відповідні докази, а саме:

- надати докази на підтвердження факту порушення прав та законних інтересів, що спричинили майнову та немайнову шкоду позивачу;

- нормативне обґрунтування заявлених позовних вимог (в т.ч. щодо розміру немайнової шкоди), а саме чітко визначити норми матеріального права, які повинен застосувати суд;

- письмові пояснення з документальним підтвердженням щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідача (Головного управління Державної казначейської служби у Запорізькій області);

- докази сплати 11925,37 грн. за оформлення митної декларації (платіжні документи в належним чином засвідчених копіях для приєднання до справи, оригінали - суду для огляду);

- докази надсилання копії позовної заяви за вих. б/н від 06.05.2019 року з поіменним переліком додатків на адресу відповідача (опис вкладення в оригіналі);

- письмові пояснення з документальним підтвердженням звільнення позивача від сплати судового збору.

Роз`яснити позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 08.05.2019 року та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.Г.Смірнов