ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"28" лютого 2019 р. м. Київ Справа№ 910/10572/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Подоляк Р.Ю.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 28.02.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 (повне рішення складено 22.12.2017) (головуючий суддя Ковтун С.А., судді Грєхова О.А., Удалова О.Г.)

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 (повний текст постанови складено 04.04.2018) (головуючий суддя Мальченко А.О., судді Дикунська С.Я., Жук Г.А.)

у справі № 910/10572/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо"

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 147 215 155,59 грн.

В судовому засіданні 28.02.2019 у відповідності до ст. ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" (далі - ПАТ "Банк Михайлівський", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Ельдорадо" (далі ТОВ "Лізингова компанія "Ельдорадо", відповідач) про стягнення 147 215 155,59 грн., із яких 110 359 000,00 грн. боргу за кредитом, 30 934 431,50 грн. заборгованості за процентами, 3 874 764,43 грн. пені за несвоєчасно сплаченими процентами за користування кредитом, 65 646,20 грн. штрафу, 1 981 313,46 грн. інфляційних втрат.

Позовна заява ПАТ "Банк Михайлівський", з посиланням на приписи ст.ст. 509, 526, 610, 611, 625, 629, 1046, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 216, 230, 345 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 3, 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" мотивована тим, що ТОВ "Лізингова компанія "Ельдорадо" належним чином не виконувало зобов`язань за Кредитним договором № 28/10-КЛ від 09.10.2014, внаслідок чого утворилась заборгованість по оплаті кредитних коштів та процентів за користуванням кредитом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 у справі №910/10572/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 та постановою Верховного Суду від 20.06.2018, позов задоволено повністю.

Стягнуто з ТОВ "ЛК "Ельдорадо" на користь ПАТ "Банк Михайлівський" 110 359 000,00 грн. боргу за кредитом, 30 934 431,50 грн. заборгованості за процентами, 3 874 764,43 грн. пені за несвоєчасно сплаченими процентами, 65 646,20 грн. штрафу, 1 981 313,46 грн. інфляційних.

Стягнуто з ТОВ "ЛК "Ельдорадо" до Державного бюджету України 240 000,00 грн. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суди, посилаючись на приписи ст.ст. 530, 610, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, статтю 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність", дійшли висновків, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачеві кредитні кошти, здійснені відповідачем операції зі сплати процентів та погашення кредиту не відповідають механізму розрахунків у разі віднесення банку до категорії проблемних та є виключно коригуванням структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов`язань, факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за кредитом та за процентами належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду та постановою апеляційної інстанції, 10.07.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дієса" в порядку ст. 272 ГПК України звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 у справі №910/10572/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що апелянт не був присутнім під час апеляційного розгляду справи та просить розглянути апеляційну скаргу у межах доводів, які не розглядались Київським апеляційним господарським судом під час перегляду рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою ТОВ «Лізингова компанія «Ельдорадо», зокрема:

- не досліджено механізм розрахунків між Банком та відповідачем, який відображений у Договорі банківського рахунку № 4801 від 13.08.2014;

- порядок виконання зобов`язання за кредитним договором №28/10-КЛ від 09.10.2014;

- позов Банку до ТОВ «Лізингова компанія «Ельдорадо» про стягнення 147 215 155, 59 грн. розглянутий судом без залучення апелянта до участі у справі;

- положення договору застави №02-28/10-КЛ від 30.12.2014 та його суб`єктний склад.

Апелянт вважає, що рішенням місцевого господарського суду вирішено питання про обов`язки ТОВ «Дієса», яке є заставодавцем за договором застави №02-28/10-КЛ від 30.12.2014, заставодержателем є банк, а позичальником відповідач ТОВ «ЛК «Ельдорадо».

На його думку, рішення суду про стягнення з відповідача 147 215 155, 59 грн. прямо впливає на обов`язки апелянта, оскільки стягнення цих коштів з відповідача неминуче призведе до застосування позивачем положень договору застави №02-28/10-КЛ від 30.12.2014.

06.09.2018 матеріали справи разом з апеляційною скаргою надійшли до Київського апеляційного господарського суду та згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Зеленіна В.О., суддів Зубець Л.П., Ткаченка Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 апеляційну скаргу залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Дієса" строк не більше десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надати докази доплати судового збору в сумі 357 357,00 грн. у встановленому порядку.

18.09.2018 від скаржника надійшло клопотання (заява) щодо виконання ухвали Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2018 з доданим платіжним дорученням №00232351 від 17.09.2018 про сплату 357 357,00 грн. судового збору. Також до заяви було додане клопотання про призначення судової експертизи з фінансово-кредитних операцій.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2018 у справі №910/10572/17 поновлено ТОВ "Дієса" строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі №910/10572/17, розгляд справи призначено на 25.09.2018.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 у справі №910/10572/17 задоволено клопотання ТОВ "Дієса" про призначення судової експертизи, призначено у справі №910/10572/17 судову експертизу.

Матеріали справи №910/10572/17 надано в розпорядження експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Апеляційне провадження у справі №910/10572/17 зупинено до отримання висновку експерта.

Супровідним листом від 02.10.2018 №09.1-18/143/18 матеріали справи №910/10572/17 надіслано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України №454/2017 від 29.12.2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" №185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до акту прийняття - передачі судової справи від 02.10.2018 справа №910/10572/17 (жетон в 1 томі) передано до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2018 жетон у справі та апеляційну скаргу ТОВ "Дієса" передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

29.11.2018 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов лист Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, в якому зазначено, що ухвалою Верховного Суду від 02.11.2018 у справі №910/10572/17 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Банк Михайлівський" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 у справі №910/10572/17 та міститься вимога про термінове направлення матеріалів справи №910/10572/17 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

06.12.2018 матеріали справи №910/10572/17 направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.12.2018 у справі №910/10572/17 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" задоволено.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2018 у справі №910/10572/17 скасовано.

Справу №910/10572/17 направлено для розгляду в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду, яка надійшла до суду 02.01.2019.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 03.01.2019, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.01.2019 у справі №910/10572/17 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 24.01.2019.

24.01.2019 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та передачу справи до Господарського суду м.Києва для надання роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 у даній справі.

Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні апеляційної інстанції 24.01.2019 заперечували проти задоволення клопотань представників апелянта та відповідача з підстав їх необґрунтованості.

Розглянувши клопотання представника відповідача в частині передачі справи до Господарського суду м. Києва для надання роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2017, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, оскільки питання про роз`яснення рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 може бути вирішено місцевим господарським судом після повернення матеріалів справи до суду першої інстанції, відповідно і розгляд апеляційної скарги не може бути відкладений з зазначених причин.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2019 у справі №910/10572/17 розгляд справи відкладено на 28.02.2019, враховуючи клопотання директора апелянта про відкладення розгляду справи та неявку представників апелянта та відповідача.

В судовому засіданні 28.02.2019 представники апелянта та відповідача підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, рішення суду та постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні 28.02.2019 проти вимог апеляційної скарги заперечив, доводи, на яких вона ґрунтується, вважає необґрунтованими, апеляційну скаргу просив залишити без задоволення, а рішення та постанову без змін.

Представник третьої особи в судовому засіданні 28.02.2019 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити з підстав необґрунтованості.

Стаття 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Згідно зі ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Верховний Суд наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно. Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №911/2635/17 від 11.07.2018.

Судова колегія апеляційного господарського суду звертає увагу, що законодавством передбачений виключний перелік суб`єктів, які вправі оскаржити в апеляційному порядку рішення місцевого господарського суду у випадку наявності підстав для цього. Визначаючи коло вказаних суб`єктів, законодавство передбачає попередню участь апелянта у справі з певним процесуальним статусом, за винятком випадків, коли рішення стосується прав та обов`язків скаржника, який не брав участь у справі.

Так, відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами ч.ч. 1, 4 ст. 272 ГПК України, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

При цьому, стаття 272 ГПК України не обмежує коло осіб, на яких розповсюджується її дія, лише учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказаною нормою визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову. Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 254, 272 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Слід враховувати, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав, вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.07.2018 у справі №5023/4734/12 та від 19.09.2018 у справі №910/5459/15-г.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що ТОВ "Дієса" не доведено, яким саме чином оскаржуване рішення та постанова за позовом ПАТ "Банк Михайлівський до ТОВ "Лізингова компанія "Ельдорадо" про стягнення 147 215 155,59 грн. вирішує питання про права та обов`язки апелянта.

Як встановлено колегією суддів, предметом позову у даній справі є вимоги про стягнення з ТОВ "Лізингова компанія "Ельдорадо" на користь ПАТ "Банк Михайлівський 147 215 155,59 грн., із яких 110 359 000,00 грн. боргу за кредитом, 30 934 431,50 грн. заборгованості за процентами, 3 874 764,43 грн. пені за несвоєчасно сплаченими процентами за користування кредитом, 65 646,20 грн. штрафу, 1 981 313,46 грн. інфляційних втрат.

З матеріалів справи вбачається, що 09.10.2014 між ПАТ "Банк Михайлівський" (банк) та ТОВ "Лізингова компанія "Ельдорадо" (позичальник) було укладено Кредитний договір № 28/10-КЛ (далі - договір).

У подальшому між сторонами було укладено ряд договорів про внесення змін до договору, якими вносилися зміни, зокрема, щодо розміру кредиту та порядку сплати процентів за його користування.

Так, відповідно до п.1.1 договору в редакції договору про внесення змін №6 від 04.02.2015 банк зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 160 000 000,00 грн., а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим договором.

Згідно з п. 1.2 договору кредит надається позичальнику у вигляді відновлювальної, відкличної кредитної лінії в межах ліміту кредитування, що вказаний в п. 1.1 договору, строком на 36 місяців, терміном з 09.10.2014 по 06.10.2017.

Відповідно до п. 1.3 договору в редакції договору про внесення змін №3 від 17.11.2014 позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом за попередній календарний місяць: - за траншами, наданими в строк з 09.10.2014 по 16.11.2014 включно - 30% річних; - за траншами, наданими починаючи з 17.11.2014 - 25% річних.

Пунктом 4.1 договору визначено, що позичальник зобов`язаний сплатити банку проценти за користування кредитом, які вважаються сплаченими в установлений строк, якщо їх сума в повному розмірі надійшла на рахунок № 4801 в ПАТ "Банк Михайлівський", код банку 380935 в день/строк, що зазначені у п. 1.3 цього договору. Якщо цей день не є банківським днем, то платіж повинен бути здійснений не пізніше наступного банківського дня.

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту на суму заборгованості за кредитом за весь час користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту по день, що передує дню його повернення, із розрахунку факт/факт. При нарахуванні процентів враховується день надання та не враховується день повернення кредиту (п. 4.2 договору).

Згідно з п. 4.2.1 договору проценти нараховуються щоденно на фактичну суму і за весь час користування кредитом (на суму щоденного фактичного залишку заборгованості за кредитом).

Відповідно до п. 10.8 договору останній набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення відбитками їх печаток та діє до моменту виконання сторонами взятих на себе зобов`язань згідно умов даного договору в повному обсязі.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач надав відповідачеві кредит у загальній сумі 235 406 000,00 грн.

Проте, в порушення умов договору відповідач своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів та оплати процентів за їх користування не виконав, у зв`язку з чим ПАТ "Банк Михайлівський" з посиланням на приписи ст.ст. 509, 526, 610, 611, 625, 629, 1046, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 216, 230, 345 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 3, 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" звернулося з позовом до суду.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, скаржник - ТОВ «Дієса» не був учасником судового процесу під час розгляду даної справи, при цьому, ані місцевим господарським судом, ані судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваних рішень не вирішувалось питання щодо прав та обов`язків вказаної особи.

Посилання апелянта на те, що він є заставодавцем за договором застави №02-28/10-КЛ і стягнення 147 215 155, 59 грн. з відповідача ТОВ «ЛК «Ельдорадо» неминуче призведе до застосування Позивачем положень договору застави №02-28/10-КЛ від 30.12.2014 та як наслідок позбавлення апелянта права інтелектуальної власності на знак для товарів та послуг «Эльдорадо», у зв`язку з чим товариство не зможе здійснювати господарську діяльність, на переконання колегії суддів, є лише припущеннями апелянта і не можуть свідчити про вирішення судами питань щодо прав та обов`язків ТОВ «Дієса».

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 254, 272 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Так, в оскаржуваних рішеннях судами не надавалась правова оцінка правам та обов`язкам апелянта, а також його правовідносинам зі сторонами у справі, а була надана лише оцінка доказам у справі, що стосуються позивача та відповідача.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, якщо встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (ч.2 ст.264 ГПК України).

Враховуючи, що оскаржуваним рішенням та постановою питання про права і обов`язки скаржника стосовно сторін у справі судом не вирішувалося, скаржник не є учасником справи № 910/10572/17, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 у справі № 910/10572/17.

З огляду на викладене, враховуючи, що провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Дієса» підлягає закриттю на підставі п.3 ч.1 ст.264 ГПК України, клопотання ТОВ «Дієса» від 28.02.2019 про призначення судової економічної експертизи з фінансово-кредитних операцій, про залучення у справі третьою особою без самостійних вимог на стороні позивача ТОВ «ЕЙПІЕС УКРАЇНА», про відкладення розгляду справи, та клопотання ТОВ «ЕЙПІЕС УКРАЇНА» від 27.02.2019 про заміну позивача його правонаступником, залишаються без розгляду.

Керуючись ст. ст. 234, 235, п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2018 у справі № 910/10572/17 закрити.

2. Матеріали справи № 910/10572/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 13.05.2019 після виходу членів колегії суддів з тривалих відпусток.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б.Михальська

М.Г. Чорногуз