ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2019 р. Справа № 927/837/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Зубець Л.П.

Пашкіної С.А.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Полікомбанк"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2019 р. (повне рішення складено 25.01.2019 р.)

у справі № 927/837/18 (суддя - Демидова М.О.)

за позовом Акціонерного товариства "Полікомбанк"

до Публічного акціонерного товариства "Чернігівгаз"

про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 24117,42 грн

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року Акціонерне товариство "Полікомбанк" звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства "Чернігівгаз" про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 24117,42 грн.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що грошові кошти у розмірі 24117,42 грн, сплачені відповідачу внаслідок донарахування спожитого газу з причини пропущення строку періодичної перевірки лічильника газу з вини споживача, є безпідставно отриманими Публічним акціонерним товариством "Чернігівгаз". Позивач вказує на те, що Акціонерне товариство "Полікомбанк" не споживало жодного об'єму газу, оскільки за результатами повірки встановлено, що побутовий лічильник газу непридатний для подальшої експлуатації з причини перевищення допустимих похибок вимірювання.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.11.2018 р. відкрито провадження у справі № 927/837/18, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено до розгляду по суті.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2019 р. (повне рішення складено 25.01.2019 р.) у справі № 927/837/18 у задоволенні позову Акціонерного товариства "Полікомбанк" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство "Полікомбанк" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду повністю та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми процесуального права.

Зокрема, позивач зазначає, що судом не надана правова оцінка ані документальному підтвердженню закупівлі газу у третьої особи, ані факту відсутності споживання газу у період донарахування відповідачем його обсягу за спірний період.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Полікомбанк" у справі № 927/837/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Власов Ю.Л., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 927/837/18, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу впродовж 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

До суду 13.03.2019 р. від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому Публічне акціонерне товариство "Чернігівгаз" заперечує проти доводів скарги, просить відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1148/19 від 07.05.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Власова Ю.Л. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 927/837/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 927/837/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2019 р. справу № 927/837/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Зі встановлених судом першої інстанції обставин справи убачається, що 01.01.2016 р. між сторонами у справі укладений договір розподілу природного газу на підставі поданої Акціонерним товариством "Полікомбанк" (споживач) до Публічного акціонерного товариства "Чернігівгаз" (оператора газорозподільної системи (далі - ГРМ)) заяви-приєднання № 09420J9WGYEP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), відповідно до якої споживач, ознайомившись з умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 р., на офіційному сайті НКРЕКП, сайті оператора ГРМ у мережі Інтернет за адресою: http: www.cn.104.ua та в газеті "Офіційний вісник України" № 93 від 01.12.2015 р., приєднався до умов вищевказаного договору.

Відповідно до приписів Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 р., договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Згідно з п.1.3 Типового договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою.

Відповідно до акту розмежування балансової належності й експлуатаційної відповідальності сторін між оператором ГРМ, власником (користувачем) відомчої мережі та споживачем № 1065 від 01.10.2016 р. за об'єктом, який знаходиться за адресою: м. Чернігів, пр. Миру, 65, вузол обліку природного газу, у тому числі і лічильник газу G-6 РЛ № 035587, відноситься до зони відповідальності позивача.

Представниками Публічного акціонерного товариства "Чернігівгаз" 07.09.2017 р. складено акт про порушення № 106, відповідно до якого на об'єкті котельня ПАТ "Полікомбанк" за адресою: м. Чернігів, пр-т. Миру, 65, виявлено порушення вимог п. 4 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, а саме пропущення строку періодичної повірки лічильника газу (дублюючого засобу вимірювальної техніки (далі - ЗВТ)) з вини споживача, що не є побутовим.

У пункті 5 зазначеного акту вказано, що за виявленими порушеннями споживачу необхідно невідкладно написати листа до Публічного акціонерного товариства "Чернігівгаз" про проведення чергової держповірки лічильника газу.

Акт складено представниками оператора ГРМ - Клименко В.І. та Жиля Т.М. Представник позивача відмовився від підпису акту про порушення, про що зазначено в акті.

Позивачем на адресу відповідача направлено лист № 1-06/1193 від 07.09.2017 р. з проханням направити представників для зняття (у подальшому встановлення) на повірку газового лічильника тип G6PL № 035587 за адресою: пр-т. Миру, 65 у м. Чернігові.

Позивач вказує на те, що знятий газовий лічильник було передано для проведення повірки до ДП "Чернігівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації". За результатами повірки встановлено, що лічильник газу побутовий марки "Новатор" PЛ-G-6 зав. № 035587; рік випуску 2002; показники: 18712,88 куб. м., непридатний для подальшої експлуатації з причини перевищення допустимих похибок вимірювання. Зазначене підтверджується довідкою № 4146 від 28.09.2017 р.

У подальшому, за результатами розгляду комісією відповідача акту про порушення № 106 від 07.09.2017 р., Публічне акціонерне товариство "Чернігівгаз" листом № сг03.2-сл-7676-1017 від 24.10.2017 р. направило на адресу відповідача акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу та рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу № 000029291 від 17.10.2017 р. на суму 24117,42 грн.

Також відповідачем направлено на адресу позивача повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання № сг03.1-сл-7919 від 06.11.2017 р. у зв`язку з несвоєчасною та/або неповною оплатою послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії меморіального ордеру № 2703 від 13.11.2017 р. позивачем оплачено вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу на підставі рахунку № 000029291 від 17.10.2017 р. у розмірі 24117,42 грн.

Разом з цим, звертаючись до суду з даним позовом, Акціонерне товариство "Полікомбанк" зазначає, що не споживало жодного об'єму газу, оскільки за результатами повірки встановлено, що побутовий лічильник газу непридатний для подальшої експлуатації з причини перевищення допустимих похибок вимірювання, але є працюючим. Факт невикористання позивачем об'ємів газу також підтверджується показниками лічильника газу, які зафіксовані у акті приймання-передачі природного газу від 30.04.2017 р. та акті про порушення № 106 від 07.09.2017 р. Також позивач вказує на те, що на об'єкті котельня ПАТ "Полікомбанк", який розташований за адресою: м. Чернігів, пр-т. Миру, 65, газопостачання здійснюється виключно для опалення приміщень у зимовий період.

За вказаних обставин позивач вважає необґрунтованим донарахування спожитого газу з причин пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, а вимогу з оплати вартості газу неправомірною. Відтак, Акціонерне товариство "Полікомбанк" вважає, що грошові кошти у сумі 24117,42 грн перераховані відповідачу без наявності правової підстави, а тому просить повернути їх з посиланням на ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із положеннями Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 р., оператор ГРМ зобов'язувався надати послуги з розподілу природного газу відповідачу, а останній зобов'язувався прийняти послугу та оплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначених договором. За невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з договором та чинним законодавством України.

Відповідно до глави 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем власник комерційного вузла обліку природного газу (далі - ВОГ) або суб'єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Власники ЗВТ, що є елементами комерційних ВОГ, зобов'язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.

Для належної організації періодичної повірки власних ЗВТ, що входять до складу комерційного ВОГ, споживач повинен: 1) завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити оператору ГРМ письмове повідомлення (зразок якого оператор ГРМ має опублікувати на своєму веб-сайті) про дату та час демонтажу ЗВТ на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником оператора ГРМ розпломбування ЗВТ. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати.

За висновком місцевого господарського суду, з яким погоджується і колегія суддів, приписами Кодексу газорозподільних систем встановлено, що у разі пропущення терміну періодичної повірки ЗВТ з вини споживача (незабезпечення належної організації повірки власних ЗВТ або недопуск до ЗВТ представників оператора ГРМ) обсяг спожитого природного газу через комерційний ВОГ, елементом якого є ЗВТ з пропущеним терміном повірки, розраховується відповідно до вимог розділу XI цього Кодексу.

Перевірка комерційного ВОГ, а також контрольний огляд вузла обліку здійснюються у будь-який час доби та у присутності споживача (суміжного суб'єкта природного газу) або його представника.

Споживач (суміжний суб'єкт ринку природного газу), на території якого знаходиться комерційний ВОГ, має забезпечити безперешкодний доступ представникам оператора ГРМ (іншого суб'єкта ринку природного газу, а саме ініціатора перевірки) за їх посвідченнями (документами, які уповноважують особу) до комерційного ВОГ та його складових для проведення їх перевірки або контрольного огляду вузла обліку.

Також згідно з розділом XI глави Кодексу газорозподільних систем до порушень, внаслідок яких оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування об'ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належить пропущення строку періодичної повірки ЗВТ з вини споживача, що не є побутовим.

Пунктом 4.1 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у разі виявлення оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об'єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого: при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об'єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

Як правильно встановлено місцевим господарським судом та було зазначено вище, 07.09.2017 р. представниками відповідача складено акт про порушення № 106, відповідно до якого на об'єкті позивача за адресою: м. Чернігів, пр-т. Миру, 65 виявлено порушення у вигляді пропущення строку періодичної повірки лічильника газу (ЗВТ) з вини споживача, що не є побутовим (п. 4 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем).

Виставлений відповідачем рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу № 000029291 від 17.10.2017 р. на суму 24117,42 грн за період з 00 год. 00 хв. 08.08.2017 р. по 11 год. 00 хв. 07.09.2017 р., складений на підставі акту про порушення № 106 від 07.09.2017 р., сплачений позивачем повністю.

При цьому, матеріалами справи підтверджується наявність у позивача правової підстави для перерахування спірних грошових коштів (рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу № 000029291 від 17.10.2017 р. на суму 24117,42 грн).

Разом з цим, позивач вказує на те, що грошові кошти у сумі 24117,42 грн є безпідставно отриманими відповідачем у розумінні ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, передбачених нормами ст. 11 ЦК України. До відсутності правової підстави стаття 1212 ЦК України відносить також і ситуацію, коли підстава, на якій було набуте або збережене майно, на момент набуття або збереження існувала, але згодом відпала. Наприклад, коли правочин, на підставі якого передавалася річ, згодом був визнаний недійсним тощо.

Таким чином, вимога про повернення коштів на підставі вказаної статті може пред`являтися лише у випадку відсутності між сторонами правочину або будь-якої іншої підстави виникнення цивільних прав та обов'язків.

За вказаних обставин правомірним є висновок суду першої інстанції стосовно того, що грошові кошти у сумі 24117,42 грн перераховані позивачем на рахунок відповідача за наявності правової підстави, а саме у якості оплати виставленого Публічним акціонерним товариством "Чернігівгаз" письмового рахунку на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу № 000029291 від 17.10.2017 р.

Отже зазначені грошові кошти вважаються такими, що отримані відповідачем за наявності правових підстав, а тому не можуть бути повернені відповідно до ст. 1212 ЦК України.

Враховуючи, що факт сплати позивачем вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу за наявності на те відповідної правової підстави підтверджено обставинами справи та поданими доказами, позовні вимоги Акціонерного товариства "Полікомбанк" є недоведеними.

У поданій апеляційній скарзі позивач вказує на те, що судом не надана правова оцінка ані документальному підтвердженню закупівлі газу у третьої особи, ані факту відсутності споживання газу у період донарахування відповідачем його об`єму за спірний період.

Разом з цим, суд зазначає, що заявлені Акціонерним товариством "Полікомбанк" позовні вимоги жодним чином не стосуються договірних відносин з приводу постачання природного газу третьою особою. Натомість, судом першої інстанції правомірно враховано наявність договірних відносин з приводу розподілу природного газу між сторонами на підставі укладеного договору розподілу природного газу шляхом подання заяви-приєднання № 09420J9WGYEP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

При цьому, факт відсутності споживання газу у період донарахування відповідачем його об`єму за спірний період не підтверджено позивачем жодними доказами.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 р.).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2019 р. прийнято з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Полікомбанк" не підлягає задоволенню.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Полікомбанк" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 22.01.2019 р. у справі № 927/837/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Полікомбанк".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст складено 08.05.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Л.П. Зубець

С.А. Пашкіна