Справа № 461/3606/15-к
Провадження № 1-і/461/1/19
УХВАЛА

Іменем України

10.05.2019 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю:

секретаря Сидорак М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання засудженого ОСОБА_1 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув'язнення у строк покарання», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», тобто просить зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання. Зокрема, просить зарахувати йому у строк покарання, призначений вироком Галицького районного суду м.Львова від 13.03.2017 року, строк попереднього ув`язнення з 12.01.2015 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ізолятори тимчасового тримання та слідчі ізолятори є місцями попереднього ув`язнення.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», його дія застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків судом вирішуються питання про інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно із п.4 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Частиною 6 ст.9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Частиною першою статті 7 цього Кодексу встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність перед законом і судом; 4) повага до людської гідності; 5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; 6) недоторканність житла чи іншого володіння особи; 7) таємниця спілкування; 8) невтручання у приватне життя; 9) недоторканність права власності; 10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; 11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї; 12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення; 13) забезпечення права на захист; 14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; 15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 16) безпосередність дослідження показань, речей і документів; 17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; 18) публічність; 19) диспозитивність; 20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; 21) розумність строків; 22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

З клопотання засудженого ОСОБА_1 вбачається, що вирок Галицького районного суду м.Львова від 13.03.2017 року оскаржено до Львівського апеляційного суду. На даний час розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.1 ст.119, ч.3 ст.186 КК України триває.

Таким чином, враховуючи те, що вирок Галицького районного суду м.Львова від 13.03.2017 року не набрав законної сили, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про зарахування строку попереднього ув`язнення у відповідності до ч.5 ст.72 КК Українислід повернути останньому.

Суд вважає також за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що він вправі звернутися з таким клопотанням до Львівського апеляційного суду на розгляді якого перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч.1 ст.119, ч.3 ст.186 КК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.7, ч.6 ст.9, п.14 ч.1 ст.537, ст.539 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув'язнення у строк покарання» - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом 7 днів з моменту її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Радченко В.Є.