ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року

м. Київ

Справа № 921/421/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Булгакова І.В.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти"

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області

(суддя - Хома С.О.)

від 10.12.2018

та постанову Західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Якімець Г.Г., судді: Бойко С.М., Бонк Т.Б.)

від 26.02.2019

у справі № 921/421/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Демайд"

про визнання недійсним договору поставки,

за участю представників учасників справи:

позивача - Гамор Н.В., Бойко С.А.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Публічне акціонерне товариство "Дашуківські бентоніти" (далі - ПАТ "Дашуківські бентоніти") звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Демайд" (далі - ТОВ "Демайд") про визнання недійсним договору поставки нафтопродуктів та інших продуктів (речовин, суміші) хімічної промисловості №03.04.18/9 від 03.04.2018, укладеного між ТОВ "Демайд" та ПАТ "Дашуківські бентоніти".

1.2. В обґрунтування позовних вимог ПАТ "Дашуківські бентоніти" вказує про те, що договір поставки нафтопродуктів та інших продуктів (речовин, суміші) хімічної промисловості №03.04.18/9 від 03.04.2018 від імені ПАТ "Дашуківські бентоніти" було укладено особою (Пустільнік В.О.), яка не мала повноважень діяти від імені позивача, тобто не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності.

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.12.2018 позов залишено без розгляду на підставі пункту 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

2.2. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.12.2018 залишено без змін.

2.3. При цьому суди попередніх інстанцій виходили з такого:

- між ПАТ "Дашуківські бентоніти" (покупець) та ТОВ "Демайд" (постачальник) 03.04.2018 укладено договір поставки нафтопродуктів та інших продуктів (речовин, суміші) хімічної промисловості №03.04.18/9;

- пунктом 10.2 договору передбачено, що якщо спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникають з цього договору (правочину) або у зв'язку з ним, або виникають з нього у тому числі, що стосується його виконання, порушення, припинення або недійсності, сторонами не будуть врегульовані шляхом усних переговорів, їх вирішення здійснюється в такому порядку:

підп. 10.2.1. спори, майнові вимоги у яких перевищують 100 000, 00 гривень за основною сумою боргу, вирішуються в господарських судах України відповідно до чинного законодавства України;

підп. 10.2.2. спори, майнові вимоги у яких не перевищують 100 000, 00 гривень за основною сумою боргу, вирішуються у постійно діючому Третейському суді при Асоціації "Правова Ліга" відповідно з його Регламентом. Сторони прийшли до взаємної згоди про те, що третейський розгляд здійснюється третейським судом в складі одного третейського судді, який призначається в порядку, передбаченому Регламентом Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга";

- до початку розгляду справи по суті та до подання першої заяви щодо суті спору, як це передбачено пунктом 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, ТОВ "Демайд" 23.11.2018 надало суду заперечення проти вирішення спору у господарському суді.

2.4. При цьому господарськими судами встановлено, що між сторонами у цій справі виникли суперечності щодо тлумачення змісту третейської угоди, укладеної у вигляді третейського застереження в п. 10.2 Договору. Так, відповідач вважає, що розмежування компетенції розгляду спорів, що стосуються виконання, порушення, припинення або недійсності договору здійснюються саме в залежності від розміру існуючої заборгованості за основною сумою боргу на момент звернення з будь-якою із вимог, які зазначені в абзаці першому п. 10.2 договору. А із аналізу цього третейського застереження в договорі, зробленого позивачем, вбачається, що розгляду у Постійно діючому третейському суді при Асоціації "Правова Ліга" підлягають виключно майнові спори, вимоги за якими не перевищують 100 000 грн за основною сумою боргу, про що (як вважає позивач) прямо зазначено у п. 10.2 Договору.

З урахуванням норми частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності, суди попередніх інстанцій погодилися із твердженнями відповідача.

2.5. Окрім того, судом апеляційної інстанції зазначено, що в матеріалах справи наявне рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 22.08.2018 у справі №12/2018 за позовом ТОВ "Демайд" до ПАТ "Дашуківські бентоніти" про стягнення 412 900, 98 грн по договору поставки нафтопродуктів та інших продуктів (речовин, суміші) хімічної промисловості №03.04.18/9. Даним рішення позов ТОВ "Демайд" задоволено повністю.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з постановою Західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 та ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.12.2018, ПАТ "Дашуківські бентоніти" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

3.2. Узагальнені доводи касаційної скарги:

-судами попередніх інстанцій не враховано, що зі змісту третейського застереження випливає, що у Постійно діючому третейському суді при Асоціації "Правова Ліга" підлягають розгляду виключно майнові спори, вимоги за якими не перевищують 100 000 грн по основній сумі боргу, про що прямо зазначено у пункті 10.2 договору;

-предметом позову у даній справі є визнання недійсним договору, матеріально-правовою підставою ПАТ "Дашуківські бентоніти" визначено частини 1, 3 статті 215 Цивільного кодексу України. При цьому судами попередніх інстанцій не враховано роз'яснення, викладене в листі Верховного Суду України від 11.02.2009 "Узагальнення практики застосування судами Закону України "Про третейські суди", згідно з яким виключно державними судами розглядаються справи щодо визнання правочину дійсним або недійсним відповідно до положень Цивільного кодексу України (зокрема, частини 2 статті 218, частини 3 статі 215).

3.3. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Демайд" просило відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, якими керувався суд

4.1. Відповідно до положень статті 22 Господарського процесуального кодексу України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім:

1) спорів про визнання недійсними актів, спорів про державну реєстрацію або облік прав на нерухоме майно, прав інтелектуальної власності, прав на цінні папери, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів про публічні закупівлі з урахуванням частини другої цієї статті;

2) спорів, передбачених пунктами 2, 3, 7 - 13 частини першої, пунктами 2, 3, 6 частини другої статті 20 цього Кодексу, з урахуванням частини другої цієї статті;

3) інших спорів, які відповідно до закону не можуть бути передані на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.

Будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності.

4.2. Абзацом 5 статті 2 Закону України "Про третейські суди" визначено, що третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження.

Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

4.3. Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

4.4. Виходячи зі змісту наведених законодавчих норм, при вирішенні питання про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених пунктом 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, господарському суду слід встановити наявність сукупності наступних умов: існування третейської угоди, за якою позов у питанні, що порушене у державному суді, відноситься на вирішення третейського суду; від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді; встановлення судом дійсності, чинності та виконуваності третейської угоди.

Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду ухвалою від 10.12.2018, як і суд апеляційної інстанції, який залишив зазначену ухвалу без змін, належним чином не з'ясували та не надали правової оцінки тому, чи охоплює зміст третейського застереження можливість передачі на вирішення Постійно діючому третейському суду при Асоціації "Правова Ліга" питання визнання недійсності договору поставки нафтопродуктів та інших продуктів (речовин, суміші) хімічної промисловості № 03.04.18/9 від 03.04.2018, у тому числі щодо недійсності самого третейського застереження, яке міститься у цьому договорі, з огляду на те, що визнання договору недійсним є окремим видом захисту порушеного права чи інтересу сторони, а передумовою передачі спорів до третейського суду у даному випадку є недосягнення між сторонами зазначеного договору згоди шляхом переговорів саме з питань непорозуміння, що виникають внаслідок або у зв'язку з цим договором, тобто обмежене колом спірних питань, які можуть бути врегульовані сторонами шляхом переговорів, а отже, суди не встановили дійсні наміри сторін щодо обрання певної процедури вирішення спорів, у тому числі щодо визнання договору недійсним.

На підставі частини 4 статті 234 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 04.03.2019 у справі № 910/13366/18.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.2. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

5.3. Частиною 6 статті 310 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

5.4. З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції порушено норму пункту 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, і таке порушення не усунуто судом апеляційної інстанції, то оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

6. Судові витрати

6.1. Оскільки справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.12.2018 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 у справі № 921/421/18 скасувати, а справу № 921/421/18 направити до Господарського суду Тернопільської області для продовження розгляду.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

І. Булгакова