ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року

м. Одеса

Справа № 915/624/18

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів Аленіна О.Ю., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання – Безпалюк А.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.01.2019 р.

по справі № 915/624/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційне підприємство “РЕСПЕКТ БІЗНЕС” м. Миколаїв

до Приватного підприємства “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв

про стягнення 1 374 045 грн.

суддя суду першої інстанції: Алєксєєв А.П.

час та місце ухвалення рішення: 03.01.2019 р., м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, Господарський суд Миколаївської області.

за участю представників сторін:

від Приватного підприємства “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв: Басалаєв Д.В.

від Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційне підприємство “РЕСПЕКТ БІЗНЕС” м. Миколаїв: Стоянова Г.П.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.03.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв на рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.01.2019 р. по справі № 915/624/18.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга Приватного підприємства “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 2 ст. 273 ГПК України.

В червні 2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційне підприємство “РЕСПЕКТ БІЗНЕС” м. Миколаїв звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Приватного підприємства “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв про стягнення заборгованості за договором поставки від 19.10.2015 р. № 10/01-15 в сумі 1 374 045 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційне підприємство “РЕСПЕКТ БІЗНЕС” м. Миколаїв посилається на те, що Приватне підприємство “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв в порушення умов договору поставки від 19.10.2015 р. № 10/01-15 не в повному обсязі оплатило вартість поставленого товару - маслоохолоджувача ОКП29-420 1Г8 СОТ5 4254-86 в кількості двох штук.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 03.01.2019 р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційне підприємство “РЕСПЕКТ БІЗНЕС” м. Миколаїв задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з наведеним рішенням, Приватне підприємство “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв оскаржило його до Південно-західного апеляційного господарського суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Порушення судом першої інстанції норм матеріального права мотивовано відповідачем тим, що суд, задовольняючи позовні вимоги, прийняв до уваги рахунок на суму 3 602 628 грн., не надавши належної правової оцінки тій обставині, що позивачем Приватному підприємству “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв, було надано рахунок на іншу суму, яка є значно меншою.

Порушення норм процесуального права, на думку Приватного підприємства “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв, полягають у відмові судом у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої та технічної експертизи, та у відмові у задоволенні клопотання про витребування документів.

Також відповідач посилається на порушення місцевим господарським судом ст. 208 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційне підприємство “РЕСПЕКТ БІЗНЕС” м. Миколаїв в поданому до суду апеляційної інстанції відзиві проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, заперечує та просить суд оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Приватного підприємства “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.10.2015 р. між Приватним підприємством “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв (постачальник) та Приватним підприємством “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв (покупець) укладено договір поставки № 10/01-15.

Відповідно до п. 1.1 цього договору постачальник зобов’язується передати товар у власність покупця у визначені в специфікації строки, а покупець зобов’язується прийняти товар та сплатити за нього суму, визначену специфікаціями до договору

За приписами п. 1.2 договору, найменування, асортимент, одиниця виміру, кількість, ціна та загальна вартість товару вказані у погоджених сторонами специфікаціях, які є невід’ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 2.2 договору, ціна товару вказана на умовах, визначених у специфікаціях, та включає в себе вартість упаковки, тари, маркування, завантаження, нормативно-технічної (експлуатаційної) документації.

Відповідно до п. 3.2 договору порядок оплати товару: 70% - передоплата, 30% - протягом 10 банківських днів після отримання покупцем повідомлення про готовність товару до відвантаження, якщо інший порядок не зазначений у специфікації.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що товар, який належить поставити згідно договору, зі всіма супровідними документами передається покупцю у строки, погоджені у специфікаціях.

Згідно з п. 4.2 договору при передачі товару постачальник повинен надати покупцю наступні документи: накладну, рахунок-фактуру, оформлені у відповідному порядку.

Відповідно до п. 13.1 договір набирає чинності з моменту його підписання представниками сторін і діє до 31.12.2016 р.

19.11.2015 р. між Приватним підприємством “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв та Приватним підприємством “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв підписано специфікацію № 2 до договору поставки від 19.10.2015 р. № 10/01-15, умовами якої погоджено поставку товару, а саме “Охолоджувач ОКП-29-420-1 по ОСТ5.4254-86 (ИЖКА.065113.032)” в кількості 2 шт. за ціною 1 501 095,00 грн. за кожну одиницю, загальною вартістю 3 602 628,00 грн. (1 501 095,00 х 2 + ПДВ20%).

Також наведеною специфікацією сторони визначили початком роботи момент отримання 70% передоплати та передачу матеріалів у вигляді давальницької сировини.

24.11.2015 р. Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційне підприємство “РЕСПЕКТ БІЗНЕС” м. Миколаїв виставлено Приватному підприємству “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв на оплату рахунок № Д-050 на суму 3 602 628 грн.

На виконання умов договору, Приватне підприємство “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв за актом приймання – передачі від 18.01.2016 р. № 1 передало Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційне підприємство “РЕСПЕКТ БІЗНЕС” м. Миколаїв давальницьку сировину у кількості 481 кг.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне підприємство “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв згідно банківських виписок від 24.11.2015 р., 10.12.2015 р., 14.04.2016 р., 05.09.2016 р., 10.10.2016 р., 15.11.2016 р., 22.11.2016 р., 24.11.2016 р., 28.02.2017 р., 07.03.2017 р., 10.03.2017 р., 30.03.2017 р., 30.05.2017 р. здійснило частково оплату поставлено товару на суму 2 228 583 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційне підприємство “РЕСПЕКТ БІЗНЕС” м. Миколаїв виготовило та здійснило поставку маслоохолоджувача ОКП29-4201Г8 ОСТ 4254-86 в кількості двох штук, що підтверджується видатковими накладними від 23.03.2016 р. № 6 та від 13.09.2016 р. № 22.

Враховуючи той факт, що відповідачем було здійснено лише часткову оплату товару, Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційне підприємство “РЕСПЕКТ БІЗНЕС” м. Миколаїв 23.05.2017 р., 25.10.2017 р. та 16.11.2017 р. надіслано на адресу Приватного підприємства “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв вимоги про сплату заборгованості за поставлений товар.

Приватним підприємством “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв зазначені вимоги залишені без реагування, що і стало підставою для звернення Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційним підприємством “РЕСПЕКТ БІЗНЕС” м. Миколаїв до господарського суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 663 продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 наведеного Кодексу обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач поставив Приватному підприємству “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв товар - маслоохолоджувачі ОКП-4201Г8ОСТ5.4254-86 за специфікацією від 19.11.2015 р. № 2 на суму 3 602 628 грн.

В свою чергу, Приватне підприємство “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв прийняло поставлений товар без жодних претензій, про що свідчать:

- довіреності від 23.03.2016 р. № 13 та від 13.09.2016 р. № 41, видані на ім’я Мащенко Олега Миколайовича, на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційного підприємства “РЕСПЕКТ БІЗНЕС” м. Миколаїв цінностей за рахунком від 24.11.2015 р. № Д - 050;

- видаткові накладні від 23.03.2016 р. № 6 та від 13.09.2016 р. № 22, підписані Мащенко Олегом Миколайовичем за довіреностями від 23.03.2016 р. № 13 та від 13.09.2016 р. № 41.

Проте, відповідач не здійснив оплату за поставлений та виготовлений товар у повному обсязі.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново - господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов'язання, згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 1 специфікації № 2 до договору поставки від 09.10.2015 р. № 10/01-15 визначені умови оплати, а саме передплата в розмірі 70% від загальної вартості товару, а інші 30% сплачуються по факту повідомлення про готовність до передачі виготовленого товару.

В порушення взятих на себе зобов’язань, Приватне підприємство “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв не здійснило оплату поставленого товару за договором поставки від 19.10.2015 р. № 10/01-15 в повному обсязі.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про стягнення з Приватного підприємства “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв заборгованості за договором поставки від 19.10.2015 р. № 10/01-15 в сумі 1 374 630 грн.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання Приватного підприємства “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв на необхідність зменшення вартості охолоджувачів за рахунок вартості переданої для виготовлення цих охолоджувачів давальницької сировини на суму 726 132 грн., оскільки:

- по – перше договором поставки від 19.10.2015 р. № 10/01-15 та специфікацією № 2 до нього чітко визначено вартість охолоджувачів;

- по – друге між сторонами договору поставки від 19.10.2015 р. № 10/01-15 не укладались додаткові угоди щодо можливості зменшення ціни договору за рахунок вартості давальницької сировини.

Крім того, відповідачем, в особі представника за довіреністю – Мащенко Олегом Миколайовичем, були підписані надані Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо – комерційного підприємства “РЕСПЕКТ БІЗНЕС” м. Миколаїв видаткові накладні із визнанням вартості товару в сумі 3 602 628 грн.

З огляду на викладені обставини, місцевим господарським судом правомірно не прийнято до уваги рахунок на оплату від 24.11.2015 р. № Д-050 на суму 2 064 900 грн., на який посилається відповідач.

Саме цими обставинами обумовлено і відхилення клопотань Приватного підприємства “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв про призначення почеркознавчої та технічної експертиз, як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що виставлений позивачем рахунок від 24.11.2015 . № Д – 050 на суму 3 602 628 грн. в частині визначення в ньому вартості охолоджувачів та реквізитів є таким, що відповідає умовам договору поставки від 09.10.2015 р. № 19-01-15 та специфікації № 2.

Посилання відповідача на порушення судом першої інстанції приписів ст. 208 Господарського процесуального кодексу України, спростовуються звукозаписом судового засідання від 03.01.2019 р. (диск № RFD80M-79239)

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Враховуючи той факт, що доводи викладені Приватним підприємством “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв в апеляцій скарзі, не спростовують висновків Господарського суду Миколаївської області, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни або скасування оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 267 – 282 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 03.01.2019 р. по справі № 915/624/18 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного підприємства “Виробничо – комерційна фірма “Промзварка” м. Миколаїв - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 10.05.2019 р.

Головуючий суддя :                                                            Л.В. Лавриненко

Судді:                                                                                 О.Ю. Аленін

І.Г. Філінюк