СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2019 р. Справа № 922/3307/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В., суддя Попков Д.О.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

від позивача - Жилко С.Е., за довіреністю;

від відповідача - Чуприна Т.С., за довіреністю та свідоцтвом;

розглянувши апеляційну скаргу Харківської міської ради, м. Харків вх. № 1075 Х/З на рішення господарського суду Харківської області від 26.02.2019 р. у справі № 922/3307/18 (суддя - Сальнікова Г.І., повний текст складено та підписано 06.03.2019 р.)

за позовом Харківської міської ради, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рожева Пальма», м. Харків

про стягнення 91 115,74 грн.

ВСТАНОВИЛА:

30.11.2018 р. Харківська міська рада (далі - позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рожева Пальма» (далі - ТОВ «Рожева Пальма, відповідач) 91 115,74 грн. недоотриманого доходу за користування земельною ділянкою площею 0,1081 га по пр-ту Л.Свободи (в районі будинку № 48) у м. Харкові за період з 01.12.2015 р. по 30.05.2016 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на вимоги ст. 22 ЦК України, ст.ст. 224, 225, 229 ГК України, та на ухилення відповідача від внесення змін до договору в частині зміни розміру орендної плати, внаслідок чого міська рада недоотримала в бюджет дохід за користування відповідачем земельною ділянкою за період з 01.12.2015 р. (з огляду на звернення позивача з даним позовом до суду 30.11.2018 р. в межах позовної давності у 3 роки) до набрання законної сили рішенням суду про внесення змін до договору оренди землі в частині зміни розміру орендної плати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.02.2019 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що лише з дати прийняття Харківським апеляційним господарським судом постанови від 31.05.2016 р. у справі № 922/3521/14, якою внесено зміни до договору оренди землі № 70 від 11.04.2006 р. в частині зміни розміру орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою, у позивача виникло право вимагати, а у відповідача - обов'язок сплачувати орендну плату у зміненому розмірі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

За доводами апеляційної скарги, внаслідок бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на листи-пропозиції Департаменту земельних відносин міської ради, неукладення додаткової угоди до договору оренди землі, неотримання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а також внаслідок ухилення відповідача від виконання свого обов'язку сплачувати орендну плату відповідно до оновленої грошової оцінки, починаючи з дати її вступу в дію та по дату набрання чинності рішенням господарського суду Харківської області від 31.05.2016 р. у справі № 922/3521/14, Харківська міська рада недоотримала до місцевого бюджету дохід у вигляді плати за землю за користування земельною ділянкою комунальної власності по пр. Л.Свободи (в районі будинку № 48) у м. Харкові площею 0,1081 га, що перебуває в оренді відповідача.

22.04.2019 р., у визначений ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 р. строк, через канцелярію суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому ТОВ «Рожева Пальма» просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

22.04.2019 р. через канцелярію суду, у строк, встановлений ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 р., від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ТОВ «Рожева Пальма» просить апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

Частинами 1-2 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Харківської міської ради від №51/06 06.03.2006 р. "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) подальшої експлуатації об'єктів" 11.04.2006 р. між Харківською міською радою, як орендодавцем, та ТОВ "Рожева Пальма", як орендарем, укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, загального користування, яка знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Людвіга Свободи (в районі будинку №48).

Відповідно до пункту 5 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: на період будівництва згідно з довідкою №1693/06 від 21.03.2006 року - 204 174,00 грн.; на період експлуатації згідно з довідкою № 1694/06 від 21.03.2006 року - 1 020 871,00 грн.

Відповідно до п.9 договору, сторонами погоджено наступний розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку: на період будівництва: 2006 рік - 658,29 грн.; з 2007 року - 1 242,06 грн.; на період експлуатації: з 06.03.2008 року: 3 658,12 грн.

Пунктом 10 договору сторонами погоджено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно з пунктом 13 договору, розмір орендної плати переглядається у разі:

а) зміни умов господарювання, передбачених договором;

б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів;

в) внаслідок інфляції - щорічно;

г) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

д) в інших випадках передбачених законом.

Договір зареєстрований в Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 11.04.2006 за № 70.

Договір підписаний представниками сторін без зауважень чи заперечень, підписи яких скріплено печатками сторін.

Рішенням Харківської міської ради № 960/12 від 29.12.2012р. затверджено Порядок оформлення договорів оренди землі у місті Харкові, відповідно до п. 16.4 якого зміни до договору оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформляються додатковою угодою до договору оренди землі. Розмір орендної плати, передбачений договором оренди землі, підлягає перегляду, зокрема, у випадку зміни нормативної грошової оцінки землі.

Рішенням Харківської міської ради №1209/13 від 03.07.2013р. затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р.

Пунктом 1.1 рішення №1209/13 від 03.07.2013р. затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 гривень, яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01 січня 2013 року та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України.

Рішенням Харківської міської ради №1269/13 від 25.09.2013 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станам на 01 січня 2013 року" встановлено, що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01 січня 2013 року" вводиться в дію з 01 січня 2014 року. Зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Пунктом 5 зазначеного рішення Департамент земельних відносин Харківської міської ради зобов'язано попередити всіх землекористувачів (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у Державному земельному кадастрі не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

Харківська міська рада посилається на те, що зміна розміру нормативної грошової оцінки землі є підставою для внесення змін до договору оренди землі від 11.04.2006 р. в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою, у зв'язку з чим Департаментом земельних відносин Харківської міської ради на адресу відповідача направлено відповідний проект додаткової угоди від 11.12.2013 р. та листи-пропозиції № 5702/0/225-13 від 18.12.2013 р. та № 5709/0/225-13 від 18.12.2013 р.

Зі змісту додаткової угоди від 11.12.2013 р. вбачається, що Харківська міська рада запропонувала внести зміни до умов п.п. 5, 9, 13, 14 договору, доповнити п. 2 договору словами, а п. 28 доповнити підпунктом д).

Зазначений лист-пропозицію та додаткову угоду відповідач отримав 24.12.2013 р., про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але додаткову угоду не підписав.

У зв'язку із зазначеними обставинами, Харківська міська рада звернулася до суду з позовом до ТОВ "Рожева пальма", за результатами розгляду якого постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.05.2016 р. у справі № 922/3521/14, яка постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2016 р. залишена без змін, позовну заяву Харківської міської ради задоволено частково, внесено зміни до договору оренди землі від 11.04.2006 №70 до п.п. 2 ,5 ,9 даного договору в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою по пр-ту. Л. Свободи (в районі будинку №48) у м. Харкові загальною площею 0,1081 га внаслідок зміни нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р.

Відповідно до постанови Харківського апеляційного господарського суду від 31.05.2016 р., розмір орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою по пр-ту. Л. Свободи (в районі будинку №48) у м. Харкові загальною площею 0,1081 га згідно з розрахунком №85/14 від 30.10.2013 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 162 878,74 грн., або в місяць - 13 573,23 грн.

Враховуючи приписи ст. 105 ГПК України (в редакції до 15.12.2017 р.), постанова Харківського апеляційного господарського суду від 31.05.2016 р. у справі № 922/3521/14 набрала законної сили з дня її прийняття, тобто 31.05.2016 року.

Позивач стверджує, що має право на відшкодування різниці між розміром орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою з урахуванням нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 2013 рік та фактично сплаченою відповідачем орендною платою на підставі договору оренди землі за період з 01.12.2015 р. по 30.05.2016 р. та вважає цю різницю збитками і просить господарський суд стягнути їх з відповідача на підставі ст. 22 ЦК України, ст.ст. 224, 225, 229 ГК України.

Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статті 1166 ЦК України, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, а також вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

З огляду на наведене, на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками.

В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Як свідчать матеріли справи, 11.04.2006 р. сторони уклали договір оренди землі, за умовами якого відповідач зобов'язався сплачувати щомісяця орендну плату у розмірі, визначеному в договорі.

Позивачем не спростовано факту належного виконання відповідачем свого зобов'язання в частині сплати орендної плати у розмірі, визначеному сторонами у договорі.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 188 ГК України, зміна господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Пунктом 36 договору сторонами погоджено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Відповідач не заперечує факту отримання відповідного листа-пропозиції позивача разом з додатковою угодою до договору 24.12.2013 р., проте у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що відповідач повинен був беззаперечно погодитися із пропозицією позивача щодо зміни умов договору.

Натомість статтею 188 ГК України передбачено, що у разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни договору, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Враховуючи відсутність належного реагування відповідача шляхом надсилання позивачеві відповіді на лист-пропозицію або підписання додаткової угоди до договору, позивач мав можливість звернутися до господарського суду з метою захисту своїх прав.

Проте, з позовом про внесення змін до договору позивач звернувся до господарського суду Харківської області лише у серпні 2014 року, тобто, більше ніж через півроку після отримання відповідачем вищезазначеного листа-пропозиції з додатковою угодою до договору.

Таким чином, враховуючи бездіяльність позивача протягом тривалого проміжку у часі, його посилання на протизаконну поведінку відповідача є безпідставними, оскільки саме бездіяльність позивача призвела до недоотримання ним підвищеного доходу від збільшення орендної плати у певний період.

Згідно з ч.5 ст. 188 Господарського кодексу України, якщо судовим рішенням договір змінено, договір вважається зміненим з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Постанова Харківського апеляційного господарського суду від 31.05.2016 р. у справі №922/3521/14, якою внесено зміни до договору оренди землі, набрала законної сили 31.05.2016 р., але цією постановою суду апеляційної інстанції не встановлено строк набрання чинності додатковою угодою до договору, тому спірна додаткова угода, в тому числі, щодо збільшення розміру орендної плати вважається укладеною з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто, з 31.05.2016 р.

Отже, саме з 31.05.2016 р. набули чинності зміни до договору оренди землі від 11.04.2006 р. щодо сплати орендної плати у підвищеному розмірі з урахуванням нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р., тому лише з 31.05.2016 у відповідача виник обов'язок зі сплати орендної плати у підвищеному розмірі, тому доводи скаржника про те, що такий обов'язок виник у відповідача з моменту отримання листа - пропозиції позивача є необгрунтованими.

Враховуючи викладене, до набрання законної сили постанови Харківського апеляційного господарського суду у справі №922/3521/14 відповідач був зобов'язаний виконувати умови договору в чинній на той час редакції та сплачувати орендну плату в розмірі, узгодженому сторонами в договорі.

В період до набрання чинності додаткової угоди (31.05.2016), якою внесено зміни в договір, відповідач правомірно сплачував орендну плату в розмірі, узгодженому сторонами в договорі, тобто, відсутня протиправна поведінка відповідача, яка є обов'язковою умовою для покладення на сторону обов'язку з відшкодування збитків.

Крім того, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.05.2016 р. у справі №922/3521/14 лише частково задоволено заявлений позивачем позов про внесення змін до договору оренди землі від 11.04.2006 року, внесено зміни в договір оренди землі, які стосуються кадастрового номеру земельної ділянки, нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати.

В задоволенні позову про внесення змін до інших пунктів договору суд відмовив з тих підстав, що вони безпосередньо не стосуються зміни розміру орендної плати за договором у зв'язку зі зміною розміру нормативної грошової оцінки землі, що відбулася. Позивачем не надано доказів того, що необхідність внесення запропонованих змін в ці пункти визначена законодавством.

Таким чином, відмова відповідача в укладенні додаткової угоди в редакції, запропонованій позивачем, не може вважатися неправомірною поведінкою.

З огляду на наведене, в діях відповідача щодо відмови в підписанні додаткової угоди відсутні ознаки протиправної поведінки та вини у недоотриманні Харківською міською радою доходу у вигляді збільшеного розміру орендної плати за користування земельною ділянкою, яка є предметом укладеного між сторонами договору, у заявлений до стягнення позивачем період.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що правовідносини Харківської міської ради з відповідачем є договірними, а не контролюючими, в той час як позивач не навів доводів та доказів на підтвердження існування у відповідача згідно з умовами договору обов'язку самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством, як підстави для зміни розміру орендної плати незалежно від внесення змін до договору оренди землі, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги про неправомірну бездіяльність відповідача щодо неотримання відповідного оновленого витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що, в свою чергу, є складовою протиправної поведінки відповідача як складової цивільного правопорушення, є безпідставними.

Оскільки позивачем не доведено наявності в діях відповідача всіх елементів складу цивільного правопорушення, місцевий господарський суд правомірно та на законних підставах відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 26.02.2019 р. у справі № 922/3307/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 07.05.2019 р.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Д.О. Попков