Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2019 р. Справа № 906/316/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Національного банку України (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" (м.Малин)

про стягнення 92365,76 грн

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 92365,76грн., з яких: 87001,85грн. боргу за надані послуги протягом грудня 2018 по договору про надання послуг №30/ф/18-81-236 від 31.05.18; 3475,31грн. пені; 1309,38 грн. інфляційних; 579,22грн. 3% річних.

Ухвалою від 05.04.19 суд відкрив провадження у справі №906/316/19 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження ,без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 11.04.19, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

24.04.19 до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.25), в якому відповідач позов не визнає з тих підстав, що заборгованість за надані послуги у грудні 2018 року погашено шляхом зарахування зустрічних вимог згідно Акту від 01.03.19. Станом на 01.03.19 загальна заборгованість становить 2437062,17грн., яка складається з суми присудженої до стягнення за рішенням суду по справі №906/1161/18 та боргу за надані послуги у січні - лютому 2019. Просить зменшити розмір пені.

07.05.19 до суду надійшли заперечення на відзив, в яких позивач зазначає, що заборгованість за грудень 2018 у сумі 87001,85грн. не погашена, взаємозалік на вказану суму не проводився.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

31.05.2018 між Національним банком України (виконавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" (замовник/відповідач) укладено договір №30/ф/18-81-236 про надання послуг (а.с.12).

Відповідно до пункту 1.1 договору виконавець зобов`язався забезпечити надання послуг каналізаційних (видалення та оброблення стічних вод (90420000-7 за ДК 021:2015), а саме приймання і очищення стічних вод замовника на очисних спорудах виконавця за адресою вул. Чорновола, 44а, м. Малин, в об`ємі (орієнтовно) 1200 тис. м куб. протягом дії договору, а замовник зобов`язується оплатити надані йому послуги на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.п. 2.1. договору ціна одиниці послуги встановлюється протоколом погодження договірної ціни (додаток №1). Загальна сума договору на 2018 рік складає 16920000 грн. з урахуванням ПДВ.

Пунктом 5.3. договору сторони погодили, що виконавець повинен надати замовнику рахунок на оплату наданих послуг не пізніше другого робочого дня місяця, наступного за звітним (розрахунковим). Рахунок повинен містити загальну суму платежу, суму податку на додану вартість та податковий номер виконавця.

Також відповідно до пункту 6.2. договору розрахунки по даному договору здійснюються шляхом:

- перерахуванням замовником на розрахунковий рахунок виконавця коштів згідно рахунку виконавця протягом 5-ти банківських днів з дати отримання рахунку; або

- зарахування зустрічних однорідних вимог, які виникають між сторонами, та оформляються відповідним актом, що підписується повноваженими особами сторін. Оплата проводиться стороною, яка має заборгованість протягом 5-ти банківських днів з дня підписання акту зарахування зустрічних вимог.

Відповідно до пункту 5.1. договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Цей договір набирає чинності з дати підписання його уповноваженими особами сторін, але не раніше ніж через 10 днів з дня оприлюднення повідомлення про намір укласти договір відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі" і діє до 31.12.2018 включно. Сторони домовились, що умови цього Договору поширюються на відносини, що фактично виникли з 01 січня 2018 року (п.п. 13.1.-13.2. договору).

02.01.19 відповідач отримав від позивача рахунок-фактуру № від 31.12.18 на суму 1130086,80грн. за надані послуги приймання та очищення стічних вод у грудні 2018 (а.с.16).

02.01.19 сторони підписали Акт приймання-передачі послуг наданих у грудні 2018 на суму 1130086,80грн. (а.с.17).

04.01.19 Сторони підписали Акт №12 від 02.01.19 про зарахування зустрічних однорідних вимог, за умовами якого зобов`язання відповідача за грудень 2018 припинилося на суму 1043084,95грн.(а.с.18).

Таким чином, станом на день звернення з позовом до суду борг відповідача перед позивачем за надані послуги у грудні 2018 становить 87001,85грн., що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Заперечення відповідача щодо зарахування вказаного боргу згідно Акту №1 від 01.03.19 не беруться судом до уваги, оскільки згідно вказаного акту були зараховані зустрічні однорідні вимоги по зобов`язанням, які виникли між сторонами у лютому 2019 році, про що чітко зазначено у вказаному акті (а.с.43).

Рішенням господарського суду Житомирської області від 21.02.19 по справі №906/1161/18 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" на користь Національного банку України 3119088,79 грн. основного боргу по вказаному договору, 112503,51 грн. пені, 90496,60 грн. інфляційних, 38103,90 грн. 3% річних, 52090,44 грн. сплаченого судового збору. Вказана заборгованість виникла за період з 01.01.2018 по 31.10.2018.

Відповідач не заперечує , що загальний борг по договору перед позивачем складає 2437062,17грн., що кореспондується з Актом від 01.03.19, однак вказаним актом не охоплено зобов`язання за грудень 2018.

Позивач заперечує погашення боргу зарахуванням зустрічних однорідних вимог в розмірі 87001,85грн.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Приписами ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги щодо стягнення 87001,85 грн. основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім цього позивач просить стягнути з відповідача 3475,31 грн. пені, 1309,38 грн. інфляційних, 579,22 грн. 3% річних.

Пунктом 8.2. договору передбачено, що 8.1. замовник несе відповідальність згідно з законодавством та договором за несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати пені у розмірі облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Перевіривши розрахунок пені, виконаний позивачем (а.с.10), суд вважає нарахування вірними.

Водночас, щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно частини 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Як на підставу зменшення розміру пені, відповідач зазначив, що останній надає житлово-комунальні послуги з централізованого водовідведення і здійснює свою діяльність не для власних потреб, а для забезпечення потреб територіальної громади міста Малин. У зв`язку з невідповідністю розмірів встановлених тарифів по водовідведенню економічно обґрунтованим витратам ТОВ "Малин Енергоінвест", виникла невідшкодована різниця, узгоджена органами місцевого самоврядування, за період з 2015-2018 р.р. та становить 3056069,81 грн. за водовідведення і 5297534,07 грн. за водопостачання. Матеріали справи не містять доказів заподіяння позивачу значних збитків внаслідок прострочення оплати наданих послуг. Підприємство має значну заборгованість у виплаті заробітної плати працівникам.

За наведених обставин, суд вважає даний випадок винятковим, оскільки: зобов`язання не виконувались з об`єктивних причин, зокрема, у зв`язку з важким фінансовим становищем відповідача; відповідач не ухиляється від виконання зобов`язань та визнає заборгованість перед позивачем; статус відповідача, метою діяльності якого, відповідно до Статуту є, зокрема, здійснення господарської діяльності у сфері надання житлово-комунальних послуг (в тому числі: збір, очищення та постачання води; каналізація, відведення й очищення стічних вод).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що, в даному випадку, сплата пені у повному обсязі вплине не тільки на майнові інтереси відповідача, а й на можливість безперебійного надання вищезазначених житлово-комунальних послуг мешканцям міста Малин.

Разом з тим, при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан обох сторін.

З огляду на викладене, оцінивши співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, з можливими збитками кредитора, враховуючи інтереси обох сторін, в т.ч. майнові, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, що підлягають стягненню з відповідача до 50%. Суд вважає, що таке зменшення є співрозмірним в контексті інтересів обох сторін.

Таким чином, клопотання відповідача щодо зменшення розміру пені задовольняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційних, суд прийшов до висновку, що позивачем безпідставно врахований індекс інфляції за січень місяць 2019 року, так як індекс за січень є таким по відношенню до попереднього місяця, тобто до грудня. А так як строк виконання зобов`язання настав у січні, то перший індекс інфляції, який має бути врахований - це індекс за лютий.

Згідно розрахунку позивача (а.с.11) та перевіреного судом, розмір інфляційних та 3% річних складає 1218,03 грн. та 579,22 грн. відповідно.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 87001,85 грн. основного боргу, 3475,31 грн. пені, 1218,03 грн. інфляційних, 579,22 грн. 3% річних обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. Також суд зменшує розмір пені, що стягується з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" на користь Національного банку України на 50% до 1737,65 грн. Вимоги про стягнення 91,35грн. інфляційних та 1737,66грн. пені не підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в розмірі 1919,10грн.

Крім цього суд приймає до уваги п.п. 3.16.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011, судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю без урахування зменшення неустойки.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зменшити розмір пені, що стягується з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" на користь Національного банку України до 1737,65 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" (11601, Житомирська область, м. Малин, вул. Українських повстанців, 25А, ід. код 37555721) на користь Національного банку України (01008, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ід. код 00032106) - 87001,85 грн. основного боргу, 1737,65 грн. пені, 1218,03 грн. інфляційних, 579,22 грн. 3% річних, 1919,10 грн. сплаченого судового збору.

4. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 91,35грн. інфляційних та 1737,66грн. пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 13.05.19

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)